Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, в якому вказав, що відповідно до укладеного договору №б/н від 20.06.2013 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується актовим записом про смерть від 02.02.2016 року. Спадкоємці [PERSON] мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 02.02.2016 року по 02.08.2016 року. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де зазначена адреса реєстрації: [ADDRESS] . На виконання ст. 1281 ЦК України позивачем 19.10.2017 р. була направлена претензія кредитора до Токмацької районної державної нотаріальної контори. 09.02.2018 р. позивачем було отримано відповідь Токмацької районної державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». 15.07.2018 року до спадкоємця [PERSON] , було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 20.06.2013 року становить - 13469,36 грн., яка складається з наступного: 7602,39 грн. - заборгованість за кредитом; 5866,97 грн. - заборгованість за відсотками. В зв`язку з цим позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 13469,36 грн. за кредитним договором №б/н від 20.06.2013 року та судовий збір. 15.05.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву про стягнення боргу кредитором спадкодавця, в якому зазначено, що відповідач [PERSON] заперечує проти позовних вимог та вважає їх безпідставними за наступних обставин. Позивачем не доведено укладення кредитного договору між її чоловіком [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк», анкета-заява не свідчить про отримання померлим кредиту. У матеріалах справи міститься лист-претензія від 15.07.2018 р., але його відповідач не отримувала, відповідачем не надано доказів його отримання. Крім неї, є ще інші спадкоємці, які проживали та були зареєстровані з померлим за однією адресою на день його смерті: донька померлого [PERSON] , онуки [PERSON] та [PERSON] . Позивач звернувся з позовом із порушенням строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців, передбачених ст. 1281 ЦК України, оскільки відповідь нотаріуса банк отримав 09.02.2018 року, а позов подав до суду 19.03.2019 року. В зв`язку з цим відповідач просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до неї про стягнення боргу кредитором спадкодавця у сумі 13469,36 грн. та про стягнення суми судового збору. 14.06.2019 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.06.2013 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору, що підтверджується копіями кредитного договору, розрахунком заборгованості, паспорту позичальника, випискою по рахунку, фото клієнта з карткою. Також представник позивача зазначив, що 19.05.2017 р. банку стало відомо про смерть позичальника з актового запису про смерть, а 19.10.2017 року було направлено претензію кредитора до нотаріальної контори в межах шестимісячного строку від дня, коли дізналися про відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1281 ЦК України. Стосовно неотримання відповідачем претензії банку зазначено, що банк направив претензію через відділення пошти рекомендованим листом, про що містяться докази в матеріалах справи, а пошта в свою чергу зобов`язана була вручити цей лист. Враховуючи викладене представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі. Представник позивача в судове засіданні не з`явився, від представника позивача надійшла заява, згідно якої просить розглянути справу без їх участі, на позові наполягають. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі та проти задоволення позову заперечувала. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні фактичні обставини. 20.06.2013 року АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали договір №б/н від 20.06.2013 року, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Суд вважає безпідставними твердження відповідача щодо відсутності між позивачем та її чоловіком [PERSON] кредитних правовідносин, не отримання останнім коштів в кредит. Банк та [PERSON] уклали кредитний договір, який складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, а також тарифів і складає між банком та позичальником договір про надання банківських послуг. Про згоду на укладення договору в такій формі та ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг, свідчить підпис позичальника в заяві. При укладанні кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі встановленому договором. [PERSON] у порушення норм закону та умов договору зобов`язання за договором належним чином не виконав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). [INFO] [PERSON] помер, про що позивач дізнався з інформації, наданої відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області №1689/04/2/04-36 від 04.05.2017 року за даними Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про смерть [PERSON] . Станом на день смерті заборгованість позичальника [PERSON] перед банком за кредитним договором № б/н від 20.06.2013 року склала 13469,36 грн., яка складається з наступного: 7602,39 грн. - заборгованість за кредитом; 5866,97 грн. - заборгованість за відсотками, що підтверджується розрахунком. 19.10.2017 року за вих..№SAMDN52000093480424 АТ КБ «ПриватБанк» була направлена претензія кредитора до Токмацької районної державної нотаріальної контори. Згідно відповіді вих.№1302/02-14 від 28.12.2017 року на претензію кредитора щодо заборгованості [PERSON] , який помер [INFO] Токмацька районна державна нотаріальна контора повідомила, що до нотаріальної контори з заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини за законом та/або за заповітом спадкоємці [PERSON] не зверталися, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. На підставі претензії кредитора заведена спадкова справа №362/2017. В матеріалах справи є копія реєстру згрупованих поштових відправлень-рекомендованих листів-претензій до державної нотаріальної контори від 19.10.2018 року 15.07.2018 року на адресу відповідача [PERSON] банком було направлено лист-претензію вих.№SAMDN52000093480424, як спадкоємцю за законом, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, в порядку визначеному ст. 1282 ЦК України щодо погашення заборгованості по кредитному договору. В матеріалах справи є копія реєстру згрупованих поштових відправлень-рекомендованих листів-претензій до спадкоємців від 15.07.2018 року, де за №520 вказана [PERSON] . Однак доказів, того що [PERSON] отримала лист-претензію позивачем суду не надано. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.ч.1, 3, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частина 1 ст.1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. АТ КБ «ПриватБанк» звертаючись до суду із вказаним позовом посилався на те, що відповідач у справі [PERSON] є спадкоємцем першої черги, яка проживала із кредитором на момент смерті, а тому в порядку ст. 1268 ч.3 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки не відмовилася від її прийняття. Відповідач не заперечувала, що вона є спадкоємцем після смерті чоловіка [PERSON] , при цьому вказувала про існування інших спадкоємців, до яких вимоги банку не були заявлені. Згідно довідки Новопрокопівської сільської ради Токмацького району Запорізької області №351 від 10.06.2019 року [PERSON] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] , з 1999 року по день смерті [INFO] . Разом з померлим за вказаною адресою на день його смерті проживали: Дружина - [PERSON] , 1946 року народження, донька - [PERSON] , 1970 року народження, онуки [PERSON] , 1989 року народження, [PERSON] , 1998 року народження. Проте позивачем інші спадкоємці до участі у справі не залучалися в порядку ст. 51 ЦПК України. Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. (ч. 1 ст. 51 ЦПК України) Крім того, згідно ч.2 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Відповідно до ч.3 ст.1281 ЦК України, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Як встановлено судом, позивач надіслав претензію щодо наявності заборгованості за кредитним договором протягом шести місяців від дня, коли він дізнався про відкриття спадщини, а саме 19.10.2017 року, тобто з дотриманням строків, визначених ч.2 ст.1281 ЦК України За положеннями ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Тобто, вимогами цивільного законодавства України передбачений обов`язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин», спадкоємці боржника є боржниками перед кредитором лише за умови прийняття спадщини та у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до ст. ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Під час розгляду справи судом задоволено клопотання позивача про витребування доказів, в якому позивач просив: витребувати відомості з Департаменту державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна з метою виявлення нерухомого майна, яке належало померлому [PERSON] та входить до спадкової маси; з органів державного земельного кадастру з метою отримання витягу з реєстру. З листа Міжрайонного управління у Токмацькому районі та м. Токмаку Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області №585/120-19 від 10.06.2019 року на підставі бази даних Державного реєстру земель за [PERSON] , [INFO] , не зареєстровано право власності та користування земельними ділянками на території м. [ADDRESS] Токмацького району Запорізької області. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна від 26.06.2019 року будь-яке нерухоме майно за [PERSON] не значиться. Згідно довідки ПП «Малі-44» №096 від 01.07.2019 року станом на 01.01.2013 року за [PERSON] право власності на нерухоме майно не зареєстровано. Таким чином, обґрунтовуючи позовні вимоги покладенням на спадкоємця обов`язку сплатити заборгованість в межах вартості спадкового майна, АТ КБ «ПриватБанк» не зазначив та не надав жодного доказу про наявність у спадкодавця [PERSON] на праві власності за життя будь-якого рухомого/нерухомого майна та щодо його вартості. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed