Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 28 березня 2015 року сторони зареєстрували шлюб. В період шлюбу у сторін народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї послужило відсутність взаєморозуміння, вже тривалий час між сторонами виникли неприязні відносини, різні погляди на життя, несумісність характерів, вже тривалий час подружжя живе окремо, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально, на примирення позивач не згодний, вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім'ї є неможливим. Позивач не приймав участь у судовому засіданні, надав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, сповіщена належним чином, у судове засідання не з'явилася. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28 березня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, відповідно до Свідоцтва про шлюб, зареєстрований Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 27 вересня 2018 року, актовий запис № 402 (Свідоцтво видане повторно від 27.09.2018 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області). В період шлюбу у сторін народилася дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 24.04.2015 року, актовий запис № 3906, зареєстроване Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Сторони припинили шлюбні стосунки протягом останніх років, спільне господарство не ведуть, шлюб існує лише формально. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвища сторін після розірвання шлюбу залишити без змін. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Outcome: approved