Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить суд позбавити її батьківських прав відносно неповнолітніх дочки та сина, а також стягнути аліменти на утримання дочки в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку до досягнення нею повноліття на користь її батька [PERSON] та утримання сина в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку до досягнення ним повноліття на користь Комунального закладу охорони здоров'я «Обласний будинок дитини № 3» Позов обґрунтовує таким: відповідачка не виконує своїх батьківських обов'язків по відношенню до своїх малолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] - батьком якої є колишній чоловік [PERSON] і яка мешкає разом з батьком, та сина [PERSON], [INFO], відомості про батька внесені відповідно до ст. 135 СК України, який перебуває в державному дитячому закладі системи МОЗ України. Комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки у відношенні її малолітніх дітей, що стало підставою для звернення до суду з позовом. Представник позивача в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає, у разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Третя особа в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згодний. Відповідачка до суду не з'явилася, хоча судом належним чином повідомлена про час, місце та дату судового розгляду, причини неявки суду не повідомила та заяви про відкладення розгляду з поважних причини не надала, як і заперечень проти позову, тому, суд, отримавши згоду представника позивача, ухвалив розглянути справу заочно, тобто у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України ухвалює рішення без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За роз`ясненнями, які містяться в п.п. 15, 16, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Конвенцією про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розумінні. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ст. 3). Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (ст. 9). Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Таким чином, судом, зокрема встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] - батьком якої є колишній чоловік [PERSON] (а.с.7) і яка мешкає разом з батьком, та сина [PERSON], [INFO], відомості про батька внесені відповідно до ст. 135 СК України (а.с.8), який перебуває в державному дитячому закладі системи МОЗ України. Разом з [PERSON] зареєстрована його малолітня донька, а саме: в [ADDRESS] (а.с.14). Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 18.07.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний (а.с.10). Рішенням виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області від 22.06.2016 року за № 119 малолітнього [PERSON] було направлено на виховання до державного дитячого закладу системи МОЗ України терміном на 6 місяців та закріплено за ним житло за місцем реєстрації його матері (а.с.11). Із довідки Первомайського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 17 «Казка» вбачається, що мати дитини жаттям доньки не цікавилась, забирали з садка дитину її батько [PERSON] та бабуся [PERSON] (а.с.12). Як вбачається з повідомлення Первомайського районного відділення Головного управління МВС України в Харківській області від 30.03.2016 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с.16). Згідно акту обстеження житлових умов [PERSON] встановлено, що створено умови для проживання малолітнього сина (а.с.17). Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 01.06.2016 року відповідачка була знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS], що вбачається із довідки Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Харківській області (а.с.20). Комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки у відношенні її малолітніх дітей (а.с.18). ). Тієї ж самої думки дотримується і суд при ухваленні рішення, оскільки вважає, матір малолітніх дітей такою, що не може піклуватися про них, утримувати та виховувати. Тому, в цій частині заявлених вимог позов слід задовольнити. Стосовно позовних вимог щодо стягнення аліментів з відповідачки на утримання дочки та сина на користь батька та Комунального закладу в розмірі 1/3 частки від доходів на користь кожного суд має зазначити, що вказану вимогу слід зменшити з 1/3 частки на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходів) на користь кожного, оскільки суд вважає її завищеною позивачем. Так, при визначенні розміру стягуваних аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище як дітей, так і платника аліментів, а також наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, дочки, сина. З викладеного позивачем та доданих документів випливає, що у відповідача є двоє утриманців, які потребують допомоги з її боку - це малолітні син [PERSON] та дочка [PERSON], а визначений позивачем розмір аліментів суд вважає надмірним та недоцільним, оскільки сумарний розмір, який просить стягнути позивач на двох дітей, становить 2/3 частки, що значно перевищує 50% доходів відповідачки. Так, відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. З огляду на викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, проте частковому. Так з відповідачки, на користь [PERSON] та Комунального закладу слід стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі ? частки від доходів на користь кожного, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також в порядку ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved