Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON] про виселення з житла. Свої вимоги обґрунтовував тим, що у відповідача відсутні законні підстави для використання квартири [ADDRESS], оскільки 14.12.2010 та [PERSON] було укладено договір оренди зазначеної квартири, яка належить останньому на підставі договору купівлі-продажу від 29.06.2010. З листопада 2015 року відповідач безпідставно заселився в зазначену квартиру та створює перешкоди позивачу в користуванні зазначеною квартирою. Позивач, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав заяву про розгляд справи у їх відсутність. Заперечень проти винесення заочного рішення не надійшло. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, за таких обставин суд визнав можливим слухати справу у відсутність відповідача, на підставі наявних матеріалів про правовідносини сторін. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи, судом було визнано можливим розглянути справу у відсутність третьої особи [PERSON] Третя особа [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, просив відмовити в його задоволенні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки від позивача та представника позивача не надійшло заперечень проти такого порядку розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторін, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач посилається на те, що 14.12.2010 між ним та [PERSON] було укладено договір оренди зазначеної квартири, яка належить останньому на підставі договору купівлі-продажу від 29.06.2010. Згідно додаткової угоди № 1 від 07.09.2011 було продовжено строк договору найму до 31.12.2018. Як стверджує позивач, в листопаді 2015 року відповідач безпідставно заселився в зазначену квартиру та створює перешкоди позивачу в користуванні зазначеною квартирою. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення прав позивача, завдання втрат немайнового характеру діями чи бездіяльністю відповідача, позивачем не надано доказів протиправності діяння чи без діяння відповідача, наявність причинного зв'язку між протиправним діянням та вини відповідача, не надано жодного доказу, що в квартирі [ADDRESS] проживає відповідач чи будь-яка інша особа, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed