Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 18.03.2004 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 13000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ «Комерційний Банк «ПРИВАТЮАНК» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ «Комерційний Банк » у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача [PERSON] акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «[PERSON]» на Публічне акціонерне товариство «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «[PERSON]». Крім того, позивач зазначає, що він в повному обсязі виконав свої зобовязання за кредитним договором, натомість відповідач свої обовязки з повернення кредиту та нарахованих відсотків, комісії та пені не виконав, внаслідок чого у нього перед банком виникла заборгованість, яка станом на 30.04.2016 року складає 36533 грн. 53 коп., яка складається з наступного: - 8668 грн. 77 коп. заборгованість за кредитом; - 27864 грн. 46 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; Просить стягнути з відповідача на їх користь вказану суму заборгованості в розмірі 36533 грн. 53 коп. та понесені судові витрати. Представник позивача до суду не зявився, звернувся до суду з заявою в якій просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. З підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення згідно ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 18.03.2004 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 13000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ «Комерційний Банк «ПРИВАТЮАНК» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ «Комерційний Банк » у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача [PERSON] акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «[PERSON]» на Публічне акціонерне товариство «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «[PERSON]». Крім того, позивач зазначає, що він в повному обсязі виконав свої зобовязання за кредитним договором, натомість відповідач свої обовязки з повернення кредиту та нарахованих відсотків, комісії та пені не виконав, внаслідок чого у нього перед банком виникла заборгованість, яка станом на 30.04.2016 року складає 36533 грн. 53 коп. Як вбачається з матеріалів справи, кредитні кошти відповідач отримав 30.04.2016 року. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує, суму заборгованості та нараховані проценти, комісії та пені не сплачує. На підставі ст. 203 ЦК України Волевиявлення учасника права чину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, в даному випадку сторони бажали укласти правочин і що зовнішній вираз волі відповідає внутрішньому. Відповідно ст. 530 ЦК України зазначено: якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом, а зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. \~ Виходячи з\~ ч.1, ч.3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З урахуванням ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором, або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України зазначено: „якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому, за договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 30.04.2016 року складає 36533 грн. 53 коп., яка складається з наступного: - 8668 грн. 77 коп. заборгованість за кредитом; - 27864 грн. 46 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] повинна сплатити заборгованість за кредитом, а тому позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved