Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з неї надмірно виплачену пенсію за період з 09.02.2011 року по 31.12.2016 року в сумі 30409,42 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтував тим, що вказана переплата виникла у зв»язку з тим, що в 2011 році при призначенні пенсії в автоматичному режимі некоректно розраховано страховий стаж померлого чоловіка відповідачки, що призвело до неправильного розрахунку пенсії та її переплати. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що в даному випадку відсутнє зловживання з боку відповідачки та відсутній факт подання страхувальником недостовірних даних. Відповідач у судовому засіданні з позовом не погодилась та зазначила, що оскільки помилка при обчисленні страхового стажу виникла не з її вини, а також позивач пропустив строк позовної давності, тому у задоволенні позовних вимог просить відмовити. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] з 09.02.2011 року є отримувачем пенсії по втраті годувальника і перебуває на обліку в Правобережному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м.Запоріжжя, який є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя. З 09.02.2011 року пенсія по втраті годувальника відповідачу розрахована за нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Згідно з розпорядженням УПФУ №147867 від 23.05.2011 р. розмір пенсії по втраті годувальника обчислений [PERSON] виходячи, зокрема, із загального страхового стажу її померлого чоловіка [PERSON]- 50 років 00 місяців 12 днів, згідно з відповідним розрахунком (арк.4-7). Згідно з розпорядженням УПФУ №147867 від 14.12.2016 р. здійснено перерахунок пенсії по втраті годувальника відповідачу, згідно з яким розмір її пенсії обчислено, виходячи із загального страхового стажу її померлого чоловіка 38 років 05 місяців 25 днів. (арк.10-11). Згідно даних протоколу-розрахунку від 14.12.2016р., управлінням проведено індивідуальний перерахунок призначеної та виплаченої [PERSON] пенсії по втраті годувальника з 01.01.2017 р. за новим розрахунком. Розмір переплати пенсії за цей період становить 30409,42 грн. (арк.13-15). Згідно рішення комісії УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя №49 від 16.12.2016р., комісія, розглянувши документи пенсійної справи [PERSON], взяла на облік переплату в сумі 30409,42 грн. за період з з 09.02.2011 року по 31.12.2016 року , яка виникла в звязку з тим, що під час виконання перерахунку в автоматичному режимі некоректно розрахований страховий стаж (арк.12). 19.12.2016р. позивачем направлено відповідачу повідомлення про виниклу переплату пенсії в розмірі 30409,42 грн. та повідомлено про зменшення розміру пенсії з 01.01.2017р. (арк.13). Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав. В даному випадку суд встановив, що між сторонами виник спір щодо повернення надміру виплаченої відповідачці [PERSON] пенсії по втраті годувальника. Виходячи із характеру та суті даного спору, вимог діючого законодавства, суд вважає, що обовязковому доказуванню під час розгляду даної справи підлягає наявність факту рахункової помилки УПФУ під час нарахування пенсії та недобросовісності (зловживань) з боку пенсіонера або страхувальника. При цьому, за змістом приведених норм закону як загального, так і спеціального, безпідставно набута пенсія може бути стягнута за одночасної наявності обох вказаних умов. За змістом ст.81 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч.1 ст.44, ч.5 ст.45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України. Саме на останніх покладається обовязок перевірити надані особою документи, прийняти рішення про призначення (перерахунок) пенсії і розрахувати її розмір у відповідності до вимог діючого законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, розрахунок страхового стажу фактично формується відповідним спеціалістом УПФУ через автоматизовану систему і додається разом з іншими розрахунками до розпорядження про нарахування пенсії, який підписується трьома відповідальними особами. Останні мають можливість перевірити додані документи і своєчасно виправити допущені помилки, що в даному випадку зроблено не було. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка вже раніше отримувала пенсію по втраті годувальника і перерахунок пенсії в грудні 2016 року фактично проведений за матеріалами пенсійної справи. Також вбачається, що переплата пенсії по втраті годувальника в сумі 30409,42 грн. виникла через некоректно розрахований в автоматичному режимі загальний страховий стаж померлого чоловіка відповідачки і саме цими обставинами позивач обґрунтовує свої вимоги про повернення надміру виплачених коштів пенсії, посилаючись на те, що така помилка є розрахунковою. Поняття «рахункова помилка» в чинному законодавстві дійсно не визначене. Але, у п.24 постанови Пленуму ВСУ від 24.12.1999р. №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» розяснено поняття «лічильної помилки», до якої належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період, тощо. \~Отже, на думку суду, «рахункова помилка» є синонімічним до поняття «лічильна помилка» і є результатом невірного застосування правил арифметики. За вказаних обставин, суд вважає, що недоопрацьоване програмне забезпечення позивача (в т.ч. збій програми технічного забезпечення, несвоєчасне внесення відповідних змін до програмного забезпечення тощо), внаслідок чого Управлінням було некоректно розраховано страховий стаж, що вплинуло на невірне обчислення розміру пенсії по втраті годувальника відповідачки, не є рахунковою помилкою. Отже, помилка в розрахунку страхового стажу відповідачки стала не лише наслідком некоректної роботи автоматизованої системи Управління, але й наслідком неналежного виконанням спеціалістами Управління, в посадові обовязки яких входить нарахування, перерахунок розміру пенсії шляхом видання відповідного розпорядження, таких обовязків, що не може ставитись у провину пенсіонера у випадку вирішення питання про стягнення надміру виплачених йому сум пенсії. Суд виходить із того, що позивач в порушення вимог ст.10,60 ЦПК України не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачка [PERSON] під час перебування у нього на обліку, як отримувач пенсії по втраті годувальника, діяла недобросовісно, допустила будь-які зловживання, зокрема, свідомо, навмисно подала документи, що містять недостовірні відомості про страховий стаж її чоловіка, що вплинуло на визначення розміру її пенсії по втраті годувальника і надмірне її перерахування. Таким чином, судом не встановлено факту одночасної наявності рахункової помилки та недобросовісності відповідачки у набутті надміру перерахованих позивачем коштів в сумі 30409,42 грн., у звязку з чим підстав для їх стягнення з неї немає. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 22.01.2014р. у справі №6-151цс13, яка згідно з ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для застосуваннями усіма судами України. За таких обставин суд не приймає до уваги доводи позивача та приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у повному обсязі.

Outcome: dismissed