Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 19 грудня 2008 року зареєстрував шлюб із відповідачкою, проте сімейні відносини між ними не склалися, що призвело до того, що фактично шлюб розпався. Зважаючи на це, у 2013 році [PERSON] залишила їхнє спільне місце проживання та поїхала у невідомому напрямку, забравши всі свої речі. Просив розірвати шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Сиричкова) [PERSON], [INFO], що укладений та зареєстрований 19.12.2008 року виконавчим комітетом Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області за актовим записом №11; визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме - квартирою за адресою: Полтавська область, Полтавський район, село Курилехівка, вул. Шевченка (Жовтнева), 26а. Позивач у судовому засіданні вимоги підтримав та просив задовольнити, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у заяві. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. Третя особа у судове засідання не зявилася, направила на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність представника Микільської сільської ради Полтавського району. При винесенні судового рішення покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 19 грудня 2008 року між сторонами укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області за актовим записом №11 (а.с.9). Спільних дітей не мають. Майнових спорів між сторонами не виникає. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили по причині постійних сімейних сварок та непорозумінь на побутовому ґрунті, на час розгляду справи проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сім'ї є неможливим, тому позов у цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню. У частині визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, що знаходиться по вул. Шевченка (колишня Жовтнева) 26а у с.Курилехівка Полтавського району та області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 19.12.202 року, зареєстрований у реєстрову книгу №1-59 (а.с.10). У вказаній квартирі, згідно з довідкою Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 27.02.2017 року №0211/408, зареєстрована дружина позивача [PERSON], яка з 2013 року за вище зазначеною адресою не проживає (а.с.21). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт добровільної відсутності [PERSON] за місцем її реєстрації по вул. Шевченка (колишня Жовтнева) 26а у с.Курилехівка більше 4-років. За змістом ст.ст. 71,72 ЖК України в разі відсутності особи за місцем проживання (реєстрації) понад шість місяців без поважних причин вона може бути позбавлена права користування цим приміщенням у судовому порядку. За таких обставин суд вважає, що відповідачка втратила право на користування вказаним жилим приміщенням, оскільки не проживає у ньому без поважних причин понад 6 місяців. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved