Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором в розмірі 25 459 грн. 78 коп. Окрім того, позивач просить покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102 грн. Позов обґрунтований неналежним виконанням з боку відповідача умов кредитного договору. В судовому засіданні оглянуто оригінали доданих до позову доказів, наданих позивачем на виконання ухвали Дзержинського міського суду Донецької області від 05.01.2021 року, а саме договір №2018816 від 20.02. 2014 року про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, відповідно якого позивач відкрив відповідачу рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний» та поточний рахунок № [NUMBER] та додатковий договір №1 від 28.02.2014 року до договору №2018816 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Зазначені правочини містять номери та дати укладення, підписані сторонами. Окрім того, до початку розгляду справи по суті, до матеріалів справи в якості доказів долучено розписку про отримання платіжної картки та ПІН-конверту від 13.03.2014 року, на ім`я [PERSON] по рахунку № [NUMBER] , підписану особисто відповідачем. Представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих причин, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом направлення судових повісток на останню відому адресу реєстрації та розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України. Заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, про причини неявки не повідомив. Відзив на позов не подано. З огляду на наведене, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд дійшов до висновку щодо наявності правових підстав для ухвалення заочного рішення. Дослідивши представлені докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, судом встановлено наступне: між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Отже, як встановлено судом, 20 лютого 2014 року між ПАТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір №2018816 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, відповідно до якого позивачем було відкрито відповідачу рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний» та поточний рахунок № [NUMBER] . 28 лютого 2014 року між ПАТ «Ощадбанк» та [PERSON] було підписано додатковий договір № 1 до договору №2018816 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, за яким відповідачеві надано кредитний ліміт в сумі 20 000 грн. Даний правочин підписаний уповноваженою посадовою особою позивача та особисто відповідачем [PERSON] (а.с.8). При цьому, п. 1.1.4 Додаткового договору обумовлено, що процентна ставка за кредитом складає 24% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках. Відповідно до блоку 4 вищевказаного договору, відповідач власноручно своїм підписом підтвердив свій намір на отримання Кредиту та усвідомлення того, що уклав Договір в повному обсязі, а також усвідомлював правові наслідки укладення таких договорів. Позивачем зобов`язання за даним правочином були виконані належним чином, а саме, встановлено відповідачеві кредитний ліміт в розмірі 20 000,00 грн. Розпискою [PERSON] про отримання платіжної картки та ПІН-конверту від 13.03.2014 року на ім`я по рахунку № [NUMBER] підтверджений факт отримання платіжної картки відповідачем. Фактично відповідачем було використано 14 536,44 грн. кредитних коштів, що підтверджується первинним бухгалтерським документом, як-то банківською випискою по рахунку (а.с.10). Однак, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого утворилась спірна заборгованість в розмірі 25 459 грн. 78 коп., з яких 14536,44 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5 812,04 грн. - проценти за користування кредитом; 22,00 грн. - комісія; 3 836,56 грн. - сума втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 365,60 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 887,14 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Наведене підтверджується письмовим розрахунком заборгованості (а.с.5,6). Отже, вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного: відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.ст. 525, 610 ЦК України,одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання є порушенням позичальником своїх зобов`язань. В свою чергу, відповідно до вимог ст.ст. 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з положеннями пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 року № 14, інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Відтак, відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми. При цьому, судом враховано приписи ст.ст.12,81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. З даних приписів вбачається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Однак, як було зазначено вище, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач у судове засідання не з`явився, наданими йому законодавцем правами сторони в процесі не скористався, належних доказів на спростування доводів відповідача не надав. З огляду на наведене, аналізуючи надані по справі докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позову, судовий збір у розмірі 2 102 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved