Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості за Кредитним договором № CL 74215 від 08.08.2008 року в розмірі 55707,93 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 557,08 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, від його представника на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 08.08.2008 року між Відкритим Акціонерним Товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «Універсал Банк» (Далі - Банк) та [PERSON] був укладений кредитний договір № CL 74215 (далі - Кредитний договір)./а.с.6-11/ Відповідно до умов Кредитного договору № CL 74215 від 08.08.2008 року [PERSON] отримала у ВАТ «Універсал Банк» кредит у розмірі 10000,00грн., строком до 20.07.2013року зі сплатою 38,60% річних за користування кредитом. Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, і в порядку, передбаченому Договором, 08.08.2008 надав відповідачу кредитні кошти в сумі 10000,00грн. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Факт прострочення сплати щомісячних платежів по кредиту та процентах підтверджується розрахунком суми заборгованості за кредитним договором № CL 74215 від 08.08.2008. /а.с.15-16/. Станом на 25.02.2015 року заборгованість Позичальника за Договором становить 55707,93 гривень, яка складається з наступного: - 9462,72 гривень - прострочена заборгованість за кредитом; - 0,00 гривень - сума дострокового стягнення кредиту; - 10758,01 гривень - відсотки; - 35487,20 гривень - підвищені відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, встановленої договором. Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки дані правовідносини, які склалися між сторонами по даній справі витікають з договірних відносин, які є обов'язковими для виконання сторонами. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 557,08 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved