Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, покликаючись на те, що [PERSON] працює у відділі маркетингу ТОВ «І.М.Трейд» на посаді директора відділу продаж з 16 червня 2014 року, згідно Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, укладеного між ТОВ «І.М.Трейд» та Відповідачем 16.06.2014 року, відповідач несе повну індивідуальну матеріальну відповідальність за забезпечення схоронності ввірених йому матеріальних цінностей, згідно видаткової накладної № 76 від 31 липня 2014 року, відповідач отримав товарно-матеріальні цінності на загальну суму 160498 (сто шістдесят тисяч чотириста дев'яносто вісім) гривень, 50 копійок для подальшої реалізації даних товарно-матеріальних цінностей третім особам від імені ТОВ «І.М.Трейд». Кошти за реалізовані товарно - матеріальні цінності мали бути або внесені готівкою відповідачем у касу ТОЦ «І.М.Трейд», або перераховані на рахунок Товариства покупцями, проте до цього часу кошти за отриманий відповідачем товар ТОВ «І.М.Трейд» не отримало. Також, відповідачем не здійснено повернення отриманих товарно - матеріальних цінностей. Просить позов задоволити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та дав аналогічні пояснення викладені у фабулі позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений що стверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи (а.с.32), про причини своєї не явки суд не повідомив, позовних вимог по суті не оспорив. Відповідно ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів у справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює на посаді директора відділу продаж з 16 червня 2014 року, що підтверджується його заявою про прийняття його на роботу (а.с.5), наказом ТОВ «І.М.Трейд» №3 від 16.06.2014 року про прийняття на роботу (а.с.6), а також записом у трудовій книжці (а.с.7-8). Відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, укладеного між ТОВ «І.М.Трейд» та [PERSON] від 16.06.2014 року, він несе повну індивідуальну матеріальну відповідальність за забезпечення схоронності ввірених йому матеріальних цінностей (а.с.9). Як вбачається із акту прийняття продукції (товарів) від 07.11.2014р. (а.с.10) та видаткової накладної № 76 від 31 липня 2014 року (а.с.11), [PERSON] отримав товарно-матеріальні цінності на загальну суму 160498 (сто шістдесят тисяч чотириста дев'яносто вісім) гривень, 50 копійок. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved