Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 15 562,20 грн. та судові витрати. Свій позов позивач обґрунтовує наступним. 16.08.2015 о 23.40 год. в м. Києві по вул. Матикіна, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] , під керування водія [PERSON] та «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] . Позивач позивач посилався на те, що [PERSON] своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, що підтверджується постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28.09.2015. Зазначено, що в результаті зазначеної ДТП було пошкоджено застрахований транспортний засіб «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] . Позивач вказав, що враховуючи наявність договору страхування, власник пошкодженого застрахованого транспортного засобу «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Згідно рахунку № [NUMBER] акту приймання здачі виконаних робіт №17145/1, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , складає 65 065,20 грн. Відповідно до платіжного доручення №91960 від 08.10.2015 сума страхового відшкодування в розмірі 65 065, 20 грн. була перерахована на СТО, де був здійсненний ремонт автомобіля. Відповідно до полісу АІ/7930199, у відповідача застрахована обов`язкова цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів в ПрАТ «СК «Юнівес». Згідно Полісу, ліміт відповідальності ПрАТ «СК «Юнівес» за шкоду, заподіяну майну, складає 50 000, 00 грн. та 500 грн. франшизи. Отже, різниця між завданою шкодою яка відшкодувалась ПрАТ «СК «Юнівес» згідно полісу №АІ/7930199 становить 15 562,20 грн. У зв`язку з наведеним, просить суд стягнути з відповідача на свою користь 15 562,20 грн. страхового відшкодування. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 05.01.2017 зазначена цивільна справа передана в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Усатовій І.А. Ухвалою суду від 14.01.2017 позовну заяву ПАТ «СК Універсальна» залишено без руху та надано строк усунення недоліків. 27.04.2017 на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 17.05.2017 відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду. Представник позивача ПАТ СК «Універсальна» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, відповідно до якої представник ПАТ «СК «Універсальна» підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить задовольнити, щодо прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів, проти чого не заперечує представник позивача. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 16.08.2015 о 23 год. 40 хв., в м. Києві на вул. Матикіна, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля марки «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28.09.2015 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Внаслідок ДТП, що мала місце 16.08.2015 р. о 23 год. 40 хв., в м. Києві на вул. Матикіна, за участю транспортних засобів: автомобіля марки «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , та автомобіля марки «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] , застрахований ПАТ СК «Універсальна» автомобіль «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , отримав пошкодження. Вбачається, що власник пошкодженого автомобіля - «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] повідомив ПАТ СК «Універсальна» про настання страхового випадку, та із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно рахунку № [NUMBER] акту приймання здачі виконаних робіт №17145/1, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , складає 65 065,20 грн. Відповідно до платіжного доручення №91960 від 08.10.2015 сума страхового відшкодування в розмірі 65 065, 20 грн. була перерахована на СТО, де був здійсненний ремонт автомобіля. Відповідно до полісу АІ/7930199 у відповідача застрахована обов`язкова цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів в ПрАТ «СК «Юнівес». Згідно Полісу, ліміт відповідальності ПрАТ «СК «Юнівес» за шкоду, заподіяну майну, складає 50 000, 00 грн. та 500 грн. франшизи. Отже різниця між завданою шкодою яка відшкодувалась ПрАТ «СК «Юнівес» згідно полісу №АІ/7930199 становить 15 562,20 грн. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі. Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно приписів ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З огляду на викладене вище суд вважає обґрунтованими доводи позивача в обґрунтування права вимоги до відповідача за вказаних вище обставин. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами довів наявність обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог. Доказів того, що відповідачем на користь потерпілого (позивача) були відшкодовані збитки, завдані внаслідок вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, відповідачем не надано. Обставини наведені в позовній заяві та додані до неї докази не спростовані відповідачем, яка в судове засідання не з`явилася, не скористалася процесуальним правом висловити свій відзив (заперечення) на позов та надати докази на спростування розміру завданої шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 15 562, 20грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1378,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved