Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], ПАТ «[PERSON] Аваль», треті особи: відділ примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Малиновський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту зі майна. Позивач у судовому засідання падав заяву про розгляд справи без фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Треті особи у судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 жовтня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним «Аваль» (надалі перейменований ПАТ «[PERSON] Аваль») та [PERSON] укладено Кредитний договір № 014/0077/74/67317. В забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором 20 жовтня 2006 року між сторонами було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округа [PERSON], реєстровий № 2142. Згідно п.1.2. зазначеного договору Боржник передав в іпотеку нерухомого майно: житлову квартиру [ADDRESS], яка належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 20 жовтня 2006 року, реєстровий № 2141, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 20 жовтня 2006 року, номер правочину 1657300. 21 липня 2016 року за договором про відступлення права вимоги (за кредитним договором) та за договором про відступлення права вимоги за іпотечним договором, ПАТ «ВЕКТОР БАНК» прийняло право вимоги від ПАТ «[PERSON] Аваль» за кредитним та іпотечним договором боржника [PERSON] Того ж дня за Договором про відступлення права вимоги (за кредитним договором) та за договором про відступлення права вимоги за договором іпотеки ТОВ «ДЖИВВАЙП ФІНАНС» прийняло право вимоги від ПАТ «ВЕКТОР БАНК» за кредитним та іпотечним договорами боржника [PERSON] Також, 21 липня 2016 року за Договором про відступлення права вимоги № 21-07/16/1 (за кредитним договором), [PERSON] прийняв від ТОВ «ДЖИВВАЙП ФІНАНС» право вимоги до боржника [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), за кредитним договором № 014/0077/74/67317 від 20 жовтня 2006 року, що укладений між АТ «[PERSON] Аваль» та Боржником, разом з додатками до нього. Крім того, 21 липня 2016 року за Договором про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу [PERSON], за реєстр. № 1371, [PERSON] прийняв право вимоги від ТОВ «ДЖИВВАЙП ФІНАНС» за Іпотечним договором, що укладений між АТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON], і посвідчений 20 жовтня 2006 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №2142, який виступає в якості забезпечення виконання зобовязань, що випливають з Кредитного договору №014/0077/74/67317 від 20 жовтня 2006 року. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом . Боржник [PERSON] не виконував належним чином свої зобовязання за кредитним договором, а тому у нього утворилася заборгованість перед новим кредитором [PERSON] Тому на підставі ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» Позивач звернув стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором. Таким чином, [PERSON] є власником житлової квартири [ADDRESS], яка належить йому на праві приватної власності в звязку з реалізацією застереження в договорі іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №2142. Після реєстрації права власності на квартиру, Позивачу стало відомо, що на його квартиру (в минулому предмет іпотеки, іпотеко держателем якого він був) накладено виконавчі та судові арешти з метою виконання зобовязань боржником [PERSON] Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Аналогічні положення містяться і в ст. 3 Закону України «Про іпотеку», згідно якої іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Крім того, наявність обтяжень нерухомого майна порушує права [PERSON] як власника цього майна. Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як передбачено частиною 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України закріплено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Частиною 1 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У відповідності до ч. 5. ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках незакінченого виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. З огляду на зазначені обставини, суд вважає цілком обґрунтованими вимоги позивача про необхідність звільнення спірного майна з-під арешту, оскільки такий арешт унеможливлює задоволення вимог іпотекодержателя, чим порушені права позивачів та вищевказані норми законодавства. На підставі викладеного, враховуючи, що вимоги інших кредиторів в будь-якому випадку не можуть буди задоволені, оскільки пріоритетне право на задоволення вимог за рахунок предметів іпотеки мають позивач, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved