Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку. На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначив, що 16.12.1997 року придбав у відповідача житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] Зазначену угоду було укладено в письмовій формі на універсальній торговій біржі «Нерухомість». Сторонами була досягнута домовленість по всім істотним умовам договору і угода фактично виконана. На виконання угоди позивач передав відповідачу обумовлену ними суму вартості будинку та отримав взамін будинок. За вимогами закону договір підлягав нотаріальному посвідченню. Проте в подальшому договір купівлі-продажу нотаріально посвідчений не був. Оскільки угоду сторони фактично виконали, позивач просив про задоволення позову. Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач до суду не з'явився, про час слухання справи повідомлявся шляхом публікації оголошення. До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з'явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (світлокопію договору купівлі-продажу №189 від 16.12.1997 року, укладеного на Універсальній товарній біржі «Нерухомість Н»; світлокопію реєстраційного посвідчення від 21.01.1998 року; світлокопію технічного паспорта на житловий будинок; довідку Мар'ївської сільської ради від 21.12.2018 року №1080), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 16.12.1997 року позивач придбав у відповідача житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Зазначену угоду було укладено в письмовій формі. Сторонами була досягнута домовленість по всім істотним умовам договору і угода фактично виконана. На виконання угоди позивач передав відповідачу обумовлену ними суму вартості будинку та отримав у власність вказаний будинок. Договір купівлі-продажу був укладений на універсальній торговій біржі «Нерухомість Н» за №189. За вимогами закону договір підлягав нотаріальному посвідченню. Проте в подальшому договір купівлі-продажу нотаріально посвідчений не був, оскільки продавець ухилився від нотаріального посвідчення договору. Таким чином судом встановлено, що при укладені угоди було порушено право покупця на належне оформлення договору купівлі-продажу квартири, який потребував нотаріа\-льного посвідчення відповідно до ст. 227 ЦК УРСР. Зазначені правовідносини врегульовані ст.47 ЦК УРСР (яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), із змісту якої слідує, що нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Оскільки в судовому засіданні достеменно встановлено, що сторони угоди купівлі-продажу домовились щодо усіх істотних умов договору, що, крім пояснень позивача, підтверджується письмовими доказами, а саме: договором купівлі-продажу №189 від 16.12.1997 року, укладеним на Універсальній товарній біржі «Нерухомість Н»; реєстраційним посвідченням. Крім того, відбулося повне виконання договору, але продавець ухилився від нотаріального посвідчення угоди, - зазначене в даному конкретному випадку, виходячи з принципу розумності та справедливості, є підставою для визнання дійсним договору купівлі-продажу спірного будинку. На підставі ст.ст. 47; 227 ЦК УРСР та

Outcome: approved