Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21.06.2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис №371, посилаючись на те, що шлюбні відносини не підтримують, сімя розпалась остаточно, втрачені почуття любові та взаємоповаги, подальше спільне проживання та ведення спільного господарства не є можливим, примирення з відповідачем не можливе. Спору про розподіл майна не має. В судове засідання позивач та її представник не зявилися, надали суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити їх в повному обсязі. У судове засідання 17.05.2017 року та 14.06.2017 року відповідач не зявився, причину неявки суду не сповістив, про день і час слухання справи повідомлявся завчасно, у встановленому законом порядку, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу заочно по наявних матеріалах у відсутність відповідача. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Відповідно до п.9 ст. 7 Сімейного кодексу, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до вимог ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Частиною другою ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дітей. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-НО № 351439 21.06.2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №371. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НО № 603258, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис №841. Як вбачається з матеріалів справи сімя розпалась остаточно, подальше збереження та сумісне проживання подружжя стало не можливим, оскільки шлюбні відносини між ними фактично припинені, спір про спільне нажите майно відсутній. Відповідно до ч.2.ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позов, оскільки встановлено факт припинення подружніх відносин, позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що родина розпалася остаточно і відновлена бути не може. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved