Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач-1), [PERSON] (далі - Відповідач-2), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» (далі - третя особа, ТДВ «СК «Кредо»), в якому просить стягнути з відповідачів солідарно частину вартості відновлювального ремонту автомобіля «Land Rover Range Rover», державний номерний знак [NUMBER], що не була відшкодована страховою компанією, в розмірі 352 163,94 грн.; вартість послуг ТОВ «Судова незалежна експертиза України» по встановленню дійсної вартості матеріального збитку в розмірі 2 135,00 грн.; витрати на правову допомогу в розмірі 9 600,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 01.03.2015 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю належного [PERSON] автобуса «Мерседес Бенц», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та належного ТОВ «Укрпромохорона» автомобіля «Land Rover Range Rover», державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], внаслідок якої вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою суду винним у дорожньо-транспортній пригоді визнано [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ТДВ «СК «Кредо». Вартість відновлювального ремонту склала 402 163,94 грн. ТДВ «СК «Кредо» відшкодувало частину матеріального збитку в межах ліміту своєї відповідальності в розмірі 50 000,00 грн. За таких обставин відповідачі зобов'язані відшкодувати позивачу солідарно вартість відновлювального ремонту в розмірі 352 163,94 грн. Крім того, відповідачі повинні відшкодувати вартість послуг ТОВ «Судова незалежна експертиза України» щодо встановлення дійсного розміру завданих збитків, які склали 2 135,00 грн., а також вартість правових послуг в розмірі 9 600,00 грн. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.07.2015 року до участі у справі, відповідно до ст. 33 ЦПК України, було залучено в якості співвідповідача [PERSON] (далі - Відповідач-3). Будучи належним чином повідомленими про розгляд справи особи, які беруть участь у розгляді справи в судове засідання 23.03.2016 року не з'явились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність. [PERSON] подав до суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що позовні вимоги до нього є безпідставними, оскільки, єдиним належним відповідачем, на його думку, є [PERSON] Зазначив, що страховий поліс № АС/5493041 від 16.01.2015 р. був оформлений на його ім'я як замовника разової послуги з перевезення пасажирським автобусом «Мерседес Бенц», державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. [PERSON] подав до суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких просив у задоволені позовних вимог до нього відмовити та зазначив, що позовні вимоги до нього є безпідставними, оскільки, єдиним належним відповідачем, на його думку, є власник автобусу «Мерседес Бенц», державний номерний знак [NUMBER] - [PERSON] Представник відповідача-2 також подав до суду письмові заперечення, в яких просив у задоволені позову відмовити, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження розміру понесених витрат на ремонт автомобіля. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 01.03.2015 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автобуса «Мерседес Бенц», державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], та автомобіля «Land Rover Range Rover», державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON] Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], власником автомобіля «Land Rover Range Rover», державний номерний знак [NUMBER], є ТОВ «Укрпромохорона» (а. с. 21). Згідно довідки ВДАІ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві, автомобіль «Land Rover Range Rover», державний номерний знак [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав механічні пошкодження (а. с. 17). Постановою Печерського районного суду м. Києва від 26.03.2015 року винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] (а. с. 15-16). Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Так, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], власником автобуса «Мерседес Бенц», державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON] (а. с. 74). Згідно інформації про фізичну особу з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, [PERSON] на підставі ліцензії надає послуги з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (а. с. 12, 13). Разом з тим, суду не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст..ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження того, що [PERSON] володів автобусом «Мерседес Бенц», державний номерний знак [NUMBER], на законних підставах чи перебував в трудових правовідносинах з [PERSON] чи [PERSON] За таких обставин, завдана позивачеві шкода повинна відшкодовуватись [PERSON] Разом з тим, між [PERSON] та ТДВ «СК «Кредо» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів про що свідчить поліс № АС/5493041. Відповідно до вказаного полісу, цивільно-правова відповідальність водія автобуса «Мерседес Бенц», державний номерний знак [NUMBER], у період з 17.01.2015 року по 16.07.2015 року, тобто у період, коли сталась дорожньо-транспортна пригода, була застрахована у ТДВ «СК «Кредо» (а. с. 11). Як визначено у ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Як визначено у ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно п. 9.1, п. 9.2 п. 9.4 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно до ч. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно полісу № АС/5493041 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000,00 грн. та встановлено нульовий розмір франшизи. Таким чином, ТДВ «СК «Кредо» відповідає перед позивачем за заподіяну [PERSON] шкоду в межах 50 000,00 грн. з урахуванням нульової франшизи. Як визначено у ст.. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Так, згідно наданого позивачем висновку № ЕД-1-2-187/15 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, від 29.04.2015 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Land Rover Range Rover», державний номерний знак [NUMBER], пошкодженого в дорожньо-транспортній пригоді, що сталась 01.03.2015 року, складає 402 163,94 грн. (а. с. 22-39). Згідно доводів позовної заяви пошкоджений автомобіль позивача до цього часу не відремонтований в зв'язку з недостатністю коштів на його ремонт. Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. На підставі заяви ТОВ «Укрпромохорона» ТДВ «СК «Кредо» виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 50 000,00 грн., що не заперечується сторонами, відтак, даний факт не підлягає доказуванню. Таким чином, відповідач-3 зобов'язаний відшкодувати ТОВ «Укрпромохорона» шкоду, яка не була відшкодована ТДВ «СК «Кредо», що становить 352 163,94 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження відшкодування Позивачеві завданої шкоди Відповідач-3 не надав. За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Укрпромохорона» щодо стягнення з [PERSON] завданої матеріальної шкоди в розмірі 352 163,94 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог ТОВ «Укрпромохорона» про стягнення вартості послуг ТОВ «Судова незалежна експертиза України» по встановленню дійсної вартості матеріального збитку в розмірі 2 135,00 грн., то вони не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження оплати вказаних послуг, зокрема, квитанції. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Як визначено у ст.. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Згідно ст.. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Так, 17.04.2015 року ТОВ «Укрпромохорона» було укладено договір № 1-04/15 про надання правової допомоги з Товариством з обмеженою відповідальністю «КИЇВ АДВОКАТ». При цьому, позивачем надано акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 29.04.2015 року, проте, не надано доказів на підтвердження оплати наданих юридичних послуг. Відтак, витрати ТОВ «Укрпромохорона» на правову допомогу в розмірі 9 600,00 грн. документально не підтвердженні, отже, не підлягають відшкодуванню за рахунок [PERSON] Враховуючи викладене,

Outcome: partial