Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що сімейне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя. З 2017 року фактичні шлюбні відносини припинені, шлюб існує формально. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідачка через органи ДРАЦСу шлюб розірвати не бажає. Просить розірвати шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Сокілецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис № 2 від 05 червня 1999 року. Позивач в судовому засіданні позов підтримав і пояснив, що причиною розірвання шлюбу є протиріччя. які виникли між подружжям з 2017 року з приводу позичання відповідачкою значних сум коштів, які вона витрачала на свої потреби. З грудня 2019 року сторони припинили ведення спільного побуту. Відповідачка проживає в квартирі позивача, а він вже біля 20 років їздить на заробітки в Іспанію. Позивач пропонував відповідачці розірвати шлюб через органи реєстрації актів цивільного стану, однак вона повідомила, що шлюб може бути розірвано тільки в судовому порядку. Примирення неможливе. Спір про майно будуть вирішувати окремо. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомила належним чином, до початку судового засідання подала заяву в якій зазначає, що у зв`язку із запровадженням карантину просить судове засідання по справі відкласти на іншу дату, не розглядати справу без її участі, про винесення заочного рішення по справі заперечує. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому Виконавчим комітетом Сокілецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис № 2 від 05 червня 1999 року. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, примирення неможливе, подальше перебування в шлюбі порушує права і законні інтереси позивача. Сторони з грудня 2019 року спільний побут не введуть. Відповідачка шлюб через органи реєстрації актів цивільного стану розірвати не бажає. Дані обставини підтверджуються поясненнями позивача, заявами відповідача, свідоцтвом про реєстрацію шлюбу. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Аналіз положень Сімейного кодексу України дає підстави стверджувати, що в переважній своїй більшості його норми мають явно виражене ґендерне наповнення, тобто він є ґендерно-чутливим за змістом. При цьому, в основному, такі норми є ґендерно-збалансованими, тобто такими, що не містять підстав для дискримінації жінок і чоловіків, у всіх сферах правовідносин, що охоплюються Сімейним кодексом України та відповідають елементам ґендерної рівності. Вказана тенденція прослідковується, починаючи із статті 1 Сімейного кодексу, якою передбачено побудову сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також взаємодопомоги і підтримки. Рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї закріплена статтею 7 цього Кодексу, а також статтею 24 СК України, відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. При цьому, добровільність як засада шлюбу спостерігається, починаючи із закріплення права осіб на укладення шлюбу, перебування у ньому і закінчуючи правом на його вільне розірвання та припинення шлюбних відносин за бажанням будь-кого із подружжя. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя, що у контексті даної справи означає надання можливості подружжю на вільний вибір способу побудови своїх відносин у зареєстрованому шлюбі або іншим шляхом. Ніхто не може бути примушений до шлюбу або до особистих стосунків поза його волею. При цьому бувше подружжя не позбавляється можливості налагодити свої стосунки й після розлучення шляхом укладення нового шлюбу або іншим шляхом. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. При задоволенні позову суд враховує, що примирення між сторонами неможливе. подальше перебування в шлюбі суперечить правам і законним інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved