Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача для захисту своїх прав, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.08.2016 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] було укладено Договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом АЕ/9679974. 18.10.2016 року о 21:00 в с.Іванківці по вул.Центральна сталося ДТП за участю автомобіля ВАЗ (д.р.н. ВХ1721ВА) під керуванням відповідача та автомобіля Сітроен (д.р.н. ВХ8234ВЕ) під керуванням водія [PERSON] (власник автомобіля - [PERSON]В.). Згідно постанови Городоцького районного суду Хмельницької області від 15.11.2016 року ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України. Внаслідок зазначеного вище ДТП було завдано майнової шкоди власнику автомобіля Сітроен (д.р.н. ВХ8234ВЕ) - [PERSON] На підставі Договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленого полісом АЕ/9679974, ПрАТ «СК «УНІКА» платіжним дорученням №002828 від 24.01.2017 року та платіжним дорученням №003617 від 27.01.2017 року було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 58\~322,56 грн. Зазначені вище обставини встановлені рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 21.08.2017 року (справа №672/1010/17), яким задоволено позовні вимоги ПрАТ «СК «Уніка» та постановлено стягнути (в порядку пункту «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 вказаного вище Закону) з [PERSON] 58 322,56 грн. страхового відшкодування в порядку регресу. Позивач зазначає, що 15-16 січня 2018 року через Городоцький РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області відповідачем сплачено 2484,75 грн. та 14 лютого 2018 року - 3443,04 грн. Таким чином на дату звернення з даною позовною заявою залишок боргу (невиконаного зобов'язання) становить - 52 394,77 грн. В зв`язку з наведеним та на підставі ст.625 ЦК України позивач просить задовольнити позов та стягнути з відповідача 4051,91 грн. збитків від інфляції за період з 21.08.2017 року по 14.03.2018 року (за пять місяців), 3% річних, які за період з 21.08.2017 року по 12.03.2018 року (206 днів) склали 887,12 грн. та судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з?явився, однак подав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на безпідставність застосування до спірних правовідносин ст.625 ЦК України. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що в задоволенні даного позову слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що 01.08.2016 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] було укладено Договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом АЕ/9679974, відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 18.10.2016 року о 21:00 в с.Іванківці по вул.Центральна сталося ДТП за участю автомобіля ВАЗ (д.р.н. ВХ1721ВА) під керуванням відповідача та автомобіля Сітроен (д.р.н. ВХ8234ВЕ) під керуванням водія [PERSON] (власник автомобіля - [PERSON]В.). Згідно постанови Городоцького районного суду Хмельницької області від 15.11.2016 року ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України. Внаслідок зазначеного вище ДТП було завдано майнової шкоди власнику автомобіля Сітроен (д.р.н. ВХ8234ВЕ) - [PERSON] На підставі Договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленого полісом АЕ/9679974, ПрАТ «СК «УНІКА» платіжним дорученням №002828 від 24.01.2017 року та платіжним дорученням №003617 від 27.01.2017 року було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 58 322,56 грн. Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 21.08.2017 року (справа №672/1010/17) задоволено позовні вимоги ПрАТ «СК «Уніка» та постановлено стягнути (в порядку пункту «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 вказаного вище Закону) з [PERSON] 58 322,56 грн. страхового відшкодування в порядку регресу. На даний час рішення суду перебуває на примусовому виконанні в Городоцькому районному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, виконавче провадження №55199283. Згідно довідки про здійснення відрахувань та виплат за постановою ВП №55199283 від 30.11.2017 року, виданою ДП «Ярмолинецьке лісове господарство» 17.04.2018 року за №515, відповідачем сплачено 12340,46 грн., залишок боргу 47582,10 грн. Як зазначено вище, позивач свої вимоги про стягнення збитків від інфляції та 3% річних за час прострочення сплати боргу заявляє з огляду на норми ст.625 ЦК України, однак застосування цієї норми до спірних правовідносин суд вважає неприпустимим, оскільки відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відтак грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Також слід зазначити, що відшкодування шкоди - це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов'язання, на шкоду не повинні нараховуватись проценти за користування чужими грошовими коштами, що теж є відповідальністю. Отже, нарахування процентів на суму шкоди є фактично подвійною мірою відповідальності. Таким чином, дія частини другої статті 625 ЦК України про обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням шкоди. А, відповідно до ст.5 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обєктом обовязкового страхування цивільної відповідальності є майнові інтереси, повязані саме з відшкодування особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Про що, зокрема у позові, зазначає й сам Позивач. Статтею 625 ЦК регулюються зобовязальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобовязання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому ч.5 ст.11 ЦК, в якій ідеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень ст.625 ЦК у разі наявності між сторонами деліктних, а не договірних зобовязань. Крім того, з рішення суду зобовязальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в ст.11 ЦК, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність. ([PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2013 р. №10-74/0/4-13, правова позиція, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 02.03.2016 р. у справі №6-2491 цс 15). Таким чином, дія ч.2 ст.625 ЦК не поширюється на правовідносини, що виникають у звязку із завданням шкоди. Окрім того, передбачена ст.625 ЦК відповідальність не застосовується до правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством.? Відповідно до правової позиції, висловленої під час розгляду справи №6- 2759цс15 у постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 р., «правовідносини, що виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобовязання (ст.625 ЦК України)». У даному випадку спірні правовідносини виникли з рішення про відшкодування в порядку регресу суми в 58322 грн. 56 коп., на частину якої позивач просить нарахувати збитки від інфляції та 3 % річних, дане рішення перебуває на примусовому виконанні у виконавчій службі. Зазначене додатково підтверджує безпідставність застосування до спірних правовідносин ст.625 ЦК України. Таким чином, з огляду на викладене, вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, а отже, такими, що не підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: dismissed