Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 21.01.2013 року між ним та відповідачкою був укладений договір позики на суму 16 000 грн., строком повернення до 01.04.2013 року. Позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь суму боргу в розмірі 16 000 грн., 3% річних в розмірі 251,18 грн. та судовий збір, сплачений ним при подачі позову. У судовому засіданні представник позивача присутня не була, надала заяву, у котрій просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні також присутня не була з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у відповідності з ч.6 ст.74 ЦПК України. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідачки чи про відкладення розгляду справи від відповідачки до суду не надходило. За таких обставин, з урахуванням думки представника позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідачки за наявними в справі доказами. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до договору позики, укладеного 21.01.2013 року, [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла 16 000 грн. зі строком повернення 01.04.2013 року (а.с.13). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення вимоги позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Не зважаючи на укладений договір, в обумовлений в договорі термін відповідачка грошові кошти позивачу не передала. Про наявність невиконаного зобов'язання з боку відповідачки свідчить оригінали розписки (а.с.13), яка зберігалася у позивача. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Оскільки термін повернення грошових коштів сплинув 01.04.2013 року, то прострочення виконання слід відрахувати з 02.04.2013 року, що на момент подачі позову складає 191 день (16 000 грн. * 3% річних * 191 день прострочення : 365 днів = 251,18 грн.). Таким чином, суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідачки на його користь суми заборгованості за договором позики та 3% річних. При подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп. Зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача сплачені ним судові витрати, оскільки вони підтверджені документально (а.с.5).

Outcome: approved