Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач посилаються на те, що відповідач [PERSON] - його колишня дружина, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Відповідно до рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 17.06.2013 року шлюб між ним та відповідачем розірвано, визначено місце проживання дітей. Він звертався до Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області із заявою про зняття з реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS], але йому відмовили. Відповідно до довідки про склад сім'ї №97 від 11.01.2018 року, виданої Слатинською селищною радою Дергачівського району Харківської області за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Просить визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В підготовче судове засідання позивач не з'явився, згідно заяви підтримав позовні вимоги, просить розглядати справу у його відсутність, без звукозапису судового процесу, що суд вважає за можливе. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилась, згідно заяви позов визнала, просить справу розглядати без її участі, без звукозапису судового процесу, що суд вважає за можливе. Представник третьої особи - Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області у підготовче судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, у зв'язку з чим суд вважає за можливе справу розглядати без їх участі. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову. Як встановлено судом, відповідно до рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 17.06.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, визначено місце проживання спільних дітей. Відповідно до довідки про склад сім'ї №97 від 11.01.2018 року, виданої Слатинською селищною радою Дергачівського району Харківської області за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але у будинку не проживає, особистих речей її немає, кореспонденція та листи на її ім'я по вказаній адресі не надходять, права власності на будинок не має. Згідно ст. 319 ЦК України власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ч.1 ст. 317 та ч.1 ст.319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.33 своєї Постанови №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року дав судам роз'яснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Як слідує зі ст. 405 ч.2 ЦК України, яку суд застосовує до даних правовідносин, член сім'ї власників житла, втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власниками житла або законом. Встановлено, що відповідач без поважних причин не проживає за місцем реєстрації понад один рік. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved