Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа на стороні позивача: [PERSON], про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди та стягнення моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником автомобіля ВАЗ 21063, 1988 року випуску, ідентифікатор [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. Третя особа по справі - [PERSON] є сином позивача, який внесений до свідоцтва про реєстрацію з наступним записом: ТФБ: 01624902, Львів (ГА1063111193 Львів). Автомобілем постійно користувався син позивача. Відповідач разом із сином позивача працювали на одній фірмі, були у товариських відносинах і син позивача неодноразово дозволяв йому користуватися автомобілем, про що позивач нічого не знав. 25.01.2015р. [PERSON] потрапив до лікарні, де лікувався до серпня 2015р. У період його перебування у лікарні, відповідач без дозволу позивача заволодів належним позивачу автомобілем і 18.02.2015р. порушив правила дорожнього руху, перевищив швидкість, не справився з управлінням автомобіля і вчинив наїзд на припаркований автомобіль, спричинивши значні пошкодження обом автомобілям, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення АПІ №818490 від 18.02.2015р. та актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 18.02.2015р. В результаті протиправних дій відповідача позивачу була спричинена значна матеріальна шкода у розмірі 10 815 грн. відповідно до експертного висновку за №241215 від 24.12.2015р. В результаті ДТП належний йому автомобіль отримав наступні пошкодження: блок - фара права зовнішня - розбита, деформований корпус, крило переднє праве - деформація з заломом металу, скло вітрове - тріщина, кронштейн бамперу переднього - загин, панель передка (фронтальна панель) - розлом, блок-фара права внутрішня - деформація корпуса, АКВ - відсутня, бампер передній в зборі - загин, залом, капот - загин, залом, під крилом пластмасовий - деформація, розрив, вентилятор - облом лопастей, замок запалення - вирваний, ушкоджений, кермо - деформація, дзеркало ліве зовнішнє - відсутнє, поперечна рульова тяга - загин, вказівник повороту попередній правий - розбитий, перекіс прорізу капота та передніх лонжеронів, дверка передня права - деформація, сколи фарби. Крім спричиненої позивачу матеріальної шкоди, протиправними діями відповідача його сім'ї спричинена також значна моральна шкода, що виражається в тому, що позивач являється пенсіонером, людиною похилого віку і автомобіль необхідний його сім'ї щоб їздити на город, який він має за межами м.Львова, який при його та його дружині мінімальній пенсії дає фактично можливість виживати. У позивача хворі ноги і його син, [PERSON] постійно відвозив позивача із його дружиною на город. Після того, як син позивача провів майже вісім місяців у лікарні, стан його здоров'я погіршився, йому важко було пересуватися громадським транспортом і сім'я була позбавлена можливості використовувати автомобіль для відвідування його в лікарні, для приймання медичних процедур у подальшому амбулаторному лікуванні. З врахуванням усього вищевказаного, просить стягнути з відповідача 10 815 грн. спричиненої матеріальної шкоди та 10 000 грн. спричиненої моральної шкоди. В судове засідання позивач та третя особа не з'явилися, подали на адресу суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, проти заочного рішення не заперечують, просять позов задоволити. В судове засідання відповідач не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, зокрема подачею оголошення в газету «Високий Замок» №85 (5485). На підставі ч. 1ст. 224 ЦПК України суд, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] [PERSON] є власником автомобіля ВАЗ 21063, 1988 року випуску, ідентифікатор [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №818490 від 18.02.2015р. [PERSON] 18.02.2015р. о 02:40 год. в м.Львові по вул. В.Великого, 51, керуючи автомобілем [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості, не вжив заходів для об'їзду перешкоди внаслідок чого зіткнувся з припаркованим автомобілем [NUMBER], завдавши автомобілю технічних пошкоджень, чим порушив вимоги п.12.1, 12.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Пошкодження автомобіля викладені у висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 241215, згідно з яким станом на 24.12.2015р. вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 10 815 грн., що і є вартістю матеріального збитку з технічної точки зору заподіяного власнику автомобіля ВАЗ з державним номерним знаком [NUMBER]. За правилами ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд вважає, що вищезазначений висновок є належним доказом наявності та розміру матеріальної шкоди, що завдана [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. За таких обставин суд вважає, що розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу в результаті пошкодження його автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить 10 815 грн., і визначений він в повній відповідності з вимогами закону. В позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача видатки понесені ним на оплату проведення експертизи в розмірі 800 грн. та на оплату стоянки на штрафмайданчику в розмірі 1000 грн. Суд вважає такі вимоги позивача слід задоволити, оскільки здійснення оплати на проведення експертизи в розмірі 800 грн. та на оплату стоянки на штрафмайданчику в розмірі 1000 грн. підтверджується довідкою про внесення оплати готівкою за оцінку майна від 24.12.2015р. та квитанцією №110 від 25.02.2015р. відповідно. Крім цього позивач [PERSON] зазначає, що йому завдано моральну шкоду внаслідок пошкодження автомобіля. Позивач зазнав душевних страждань у зв'язку з пошкодженням його майна та порушенням нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження нормального активного життя. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє об'єктом, використання зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з вимогами ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За загальними правилами відшкодування матеріальної шкоди, передбаченими ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини. В ст. 1167 ЦК України зазначено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Наявність у позивача [PERSON] матеріальної шкоди знайшла своє підтвердження в матеріалах справи. Автомобіль позивача внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди зазнав пошкоджень, які потребують ремонту. Винність відповідача у вищезазначеній дорожньо-транспортній пригоді встановлена протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №818490 від 18.02.2015р., та відповідачем не оспорюється. Розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля підтверджено належним чином. Відповідачем не надано доказів на спростування визначеного позивачем розміру шкоди. За таких обставин суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову щодо стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 10 815 грн. Вирішуючи позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди суд враховує, положення ч. 3 ст. 23 ЦК України, за якими розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги конкретні обставини справи, розмір та характер заподіяної шкоди, виходячи з характеру правопорушення, а також враховує вимоги розумності та справедливості. Суд прийшов до висновку, що визначений позивачем розмір моральної шкоди в 10 000грн. є завищеним. На переконання суду стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 3000 грн. буде справедливим та достатнім відшкодуванням тих моральних страждань, які позивач зазнав внаслідок пошкодження його майна. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved