Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сини наразі проживають з нею, усі обов'язки по утриманню та вихованню дітей позивач несе сама, відповідач добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає. У заяві позивача, яка була зареєстрована канцелярією Козелецького районного суду Чернігівської області 18 грудня 2015 року, міститься прохання про розгляд справи за її відсутності та підтримання нею заявлених позовних вимог. Відповідач в судові засідання двічі поспіль не з'являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України, причини його неявки суду невідомі. За таких обставин суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. На підставі частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України в силу неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]; [PERSON] є його матір'ю. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]; [PERSON] є його матір'ю. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до частини другої статті 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Це є гарантований державою мінімум для забезпечення утримання дитини. Згідно з частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, - підлягають задоволенню. Суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] та [PERSON] у межах суми платежу за один місяць (згідно зі статтею 367 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в розмірі 487,20 грн. належить стягнути з відповідача в дохід держави. Враховуючи викладене вище,

Outcome: approved