Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 06 березня 2015 року [PERSON] уклала кредитний договір б/н, згідно умов якого отримала картковий рахунок та отримала кредитний ліміт кредитної лінії у розмірі 10160 гривень 12 копійок зі сплатою відсотків у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобовязання належним чином не виконувала, в звязку з чим станом на 08.06.2016 року виникла заборгованість зі сплати кредитних зобовязань у розмірі 13610 гривень 62 копійки, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом у розмірі 8352 гривні 12 копійок; заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 1059 гривень 61 копійки; заборгованість за пенею та комісією у розмірі 2004 гривні 48 копійок; штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди у розмірі 2194 гривні 41 копійки. Відповідачу направлялася претензія, щодо вимог погашення суми заборгованості за кредитом, яка залишилася без уваги. В звязку з чим просить стягнути з відповідача по справі заборгованість за кредитом у розмірі 13610 гривень 62 копійки, а також судові витрати у розмірі 1378 гривень. В судове засідання представник позивача не зявився, але при подачі позовної заяви до суду просив розглянути справу за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Крім цього в своїй позовній заяві зазначив, що в разі неявки відповідача по справі не заперечує проти постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача, наданої у позовній заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами: Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Матеріалами справи встановлено, що 06 березня 2015 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Відповідно до умов вищевказаного договору Кредитор надав Позичальнику кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку з кредитним лімітом у розмірі 10160 гривень 12 копійок, з процентною ставкою, розмір якої становить 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У відповідності до зазначеного вище Кредитного договору погашення кредиту здійснюється шляхом безготівкового перерахування або шляхом внесення готівки в касу Кредитодавця суми кредиту та нарахованих процентів, однак Позичальником даний пункт договору не виконується. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Уклавши договір кредиту, сторони взяли на себе певні зобовязання. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)( ч. 1 ст. 530 ЦК України). Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, відповідач зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов'язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що повязані за таким договорами. Свої зобов'язання позивач виконав цілком і в обумовлений у договорі термін. Відповідач по справі свої зобов'язання в установлені терміни не виконувала, допускаючи прострочення платежів, у зв'язку з чим станом на 08 червня 2016 року вона має заборгованість за договором № б/н від 06.03.2015 року у розмірі 13610 гривень 62 копійки, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 8352 гривні 12 копійок; заборгованості по відсоткам у розмірі 1059 гривень 61 копійки; заборгованості за пенею та комісією у розмірі 2004 гривні 48 копійок; штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди у розмірі 2194 гривні 41 копійки, що суд вважає необхідним стягнути з відповідача по справі. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Оскільки відповідач несвоєчасно сплачує кредит та несвоєчасно вносить відсотки за користування кредитом, заборгованність по їх сплаті підлягає стягненню в судовому порядку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача по справі на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1378 гривень, які були сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved