Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 12.01.1991 року у Миколаївській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області, він зареєстрував шлюб з відповідачем, про що вчинено актовий запис № 01. Від сумісного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачем . Під час спільного проживання взаємовідносини між подружжям не склалися, оскільки вони мають різні погляди на життя, а тому з грудня місяця 2017 року не проживають разом та не підтримують сімейних відносин . За таких обставин, [PERSON] вважає, що їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати . Позивач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлені вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце його проведення. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги визнає у повному обсязі. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши позовну заяву, письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З долучених до позовної заяви письмових доказів, встановлено, що 12.01.1991 року, у Миколаївській сільській раді народних депутатів Добровеличківського району Кіровоградської області, сторони зареєстрували шлюб, про що було вчинено актовий запис №01 ( свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 12.01.1991 року, видане Миколаївською сільською радою народних депутатів Добровеличківського району Кіровоградської області, ( а.с. 4 ). Від сумісного проживання подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 27.12.2006 року, видане Миколаївською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області (а.с. 5). З обґрунтувань позивача, які викладені в позовній заяві, встановлено, що причиною його звернення до суду з відповідним позовом стали ті обставини, що під час спільного проживання взаємовідносини між подружжям не склалися, оскільки вони мають різні погляди на життя, а тому з грудня місяця 2017 року не проживають разом та не підтримують сімейних відносин . Наданий судом строк на примирення позитивних результатів не дав. Із поданих сторонами заяв, встановлено, що останні не погоджуються на примирення. Наведені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін, тому позов про розірвання шлюбу слід задовольнити . На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112 СК України,

Outcome: approved