Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді права власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. За життя померлий [PERSON] не залишив заповідальне розпорядження, тому спадкоємство здійснюється за законом. На час відкриття спадщини разом з померлим мешкала його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак юридично її не оформила. [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. За життя померла [PERSON] не залишила заповідальне розпорядження, тому спадкоємство здійснюється за законом. З 2011 року по [INFO] (на час відкриття спадщини) разом з померлої мешкав позивач, у зв'язку із хворобою вона потребувала постійного нагляду та допомоги. Відповідач - донька померлої відмовилась від спадщині, яка залишилась після смерті матері на користь [PERSON] Через деякий час позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 29 грудня 2017 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Позивач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не відомі, надала суду заяву, відповідно до якої вона просить розглядати справу за її відсутності, позов визнає та проти його задоволення не заперечує. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді права власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. За життя померлий [PERSON] не залишив заповідальне розпорядження, тому спадкоємство здійснюється за законом. На час відкриття спадщини разом з померлим мешкала його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак юридично її не оформила. [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. За життя померла [PERSON] не залишила заповідальне розпорядження, тому спадкоємство здійснюється за законом. З 2011 року по [INFO] (на час відкриття спадщини) разом з померлої мешкав позивач, у зв'язку із хворобою вона потребувала постійного нагляду та допомоги. Відповідач - донька померлої відмовилась від спадщині, яка залишилась після смерті матері на користь [PERSON] Через деякий час позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 29 грудня 2017 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав суду копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на ім'я померлого [PERSON] та померлої [PERSON], відмову [PERSON] від спадщини на його користь та підтвердження факту спільного проживання з [PERSON], а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а надані суду документи у повному обсязі підтверджують право померлих [PERSON] та [PERSON] на спірне спадкове майно, спадкоємцем яких є [PERSON], а тому позов має бути задоволено. На підставі викладеного та

Outcome: approved