Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави - автомобіля марки «Chevrole Lachetti», 2008 року випуску, кузов [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований ВРЕР-12 УДАІ в м. Києві, шляхом реалізації його на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій в порядку, визначеному законом України «Про виконавче провадження», в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2203280705 від 05.06.2008 р., яка станом на 28.11.2016 року становить 330376 грн.50 коп., з них: заборгованість за кредитом - 119895 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками - 210481 грн. 50 коп. в рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.06.2008 року ВАТ «Райффайзен банк Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] був укладений Кредитний договір №2203280705 від 05.06.2014 року, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 119900 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20,7 % річних. Кредит надано на придбання транспортного засобу і перерахований на поточний рахунок Позичальника, відкритий у Банку. Позичальник зобов'язався, в строки, передбачені Кредитним договором, повернути кредит, сплатити нараховані відсотки та виконати всі інші зобов'язання, передбачені договором. Позивач посилається на те, що [PERSON] не виконав належним чином свої зобов'язання за Кредитним договором, а саме не здійснював щомісячну оплату кредиту, в зв'язку із чим станом на 28.11.2016 року заборгованість по кредиту складає 330376 грн. 50 коп. (заборгованість за кредитом - 119895 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками - 210481 грн. 50 коп. в рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором). Станом на день звернення до суду заборгованість погашена не була. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 2203280705 від 05.06.2008 р. між ВАТ «Райффайзен банк Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен банк Аваль») був укладений договір застави транспортного засобу, згідно з умовами якого забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором забезпечено рухомим майном, автомобілем марки «Chevrole Lachetti», 2008 року випуску, кузов [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований ВРЕР-12 УДАІ в м. Києві. Згідно з п.7.2. договору застави Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі ,якщо в момент настання терміну виконання зобов'язань, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. В зв'язку з невиконанням Позичальником належним чином своїх зобов'язань позивач просить звернути стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості, за Кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з» явився, повідомлявся судом належним чином за місцем проживання. Судові повістки повернулись до суду за закінченням строку їх зберігання. На підставі положень ст.ст. 224-226 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.06.2008 року ВАТ «Райффайзен банк Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 2203280705 від 05.06.2014 року, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 119900 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20,7 % річних. Кредит надано на придбання рухомого майна і перерахований на поточний рахунок Позичальника, відкритий у Банку. Позичальник зобов'язався, в строки, передбачені Кредитним договором, повернути кредит, сплатити нараховані відсотки та виконати всі інші зобов'язання, передбачені договором. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №2203280705 від 05.06.2014 року між банком та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу за умовами якого виконання зобов'язань забезпечено рухомим майном автомобілем марки «Chevrole Lachetti», 2008 року випуску, кузов [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований ВРЕР-12 УДАІ в м. Києві., договірна вартість застави становить 119000 тис. грн. Застава згідно з п.2.1 договору забезпечує повне виконання грошових зобов'язань позичальника, що випливають та/або виникнуть у майбутньому з кредитного договору № 2203280705 від 05.06.2008 року, укладеного між заставодержателем та позичальником, а також змін до нього, якщо такі укладено та будуть невід'ємною частиною договору. Як встановлено судом, в зв'язку з неналежним виконанням своїх зобов'язань з боку [PERSON], за Кредитним договором Банк звернувся до нього з вимогою про погашення Кредитної заборгованості, що підтверджується листом та повідомленням про вручення поштового відправлення. Станом на день звернення до суду заборгованість Позичальником на виконання зобов'язань за кредитним договором погашена не була. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 28.11.2016 р. заборгованість [PERSON] за Кредитним договором становить 330376 грн. 50 коп., з них: 119895 грн. - заборгованість за кредитом, 210481 грн. 50 коп. заборгованість за відсотками. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна. Статтею 22,23 Закону України «Про заставу» визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, якщо воно не буде виконано. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється на підставі рішення суду. Частиною 3 ст. 577ЦК України передбачено, шо застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Згідно з ст. 25 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. З аналізу вищезазначених правових норм вбачається, що актами цивільного законодавства України надано право сторонам договору самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору, зокрема заставодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд України у своїй постанові у справі № 6-10цс13 від 06.03.2013 року. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. На підставі положень ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати у справі на користь позивача.

Outcome: approved