Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача борг за позикою в сумі 15000 грн., з яких: 6000 грн. - борг за позикою; 9000 грн. - відсотки за користування позикою, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 січня 2013 року [PERSON] позичила у позивача під розписку 6000 грн., терміном на три місяці, під 10 відсотків місячних, які зобов'язувалася повернути до 23 квітня 2013 року. По закінченню зазначеного строку відповідач суми позики не повернула, ухиляється від її повернення. Позивач неодноразово просив повернути йому борг. Однак, відповідач не виконує належним чином зобов'язання за позикою, в результаті чого виникла заборгованість. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Надав свою згоду на заочний розгляд справи та винесення заочного рішення у справі. Відповідач належним чином оповіщена про час та місце розгляду справи (а.с.14, 15), до суду повторно не з'явилась, заяви про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справи суду не надала. Згідно вимог ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не з'явилась, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд прийшов до висновку про можливість заочного розгляду справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. 23 січня 2013 року [PERSON] отримала у борг від позивача грошові кошти у сумі 6000 грн. терміном на три місяці під 10 відсотків місячних. Відсотки відповідач зобов'язалась сплачувати щомісячно. Вказані обставини підтверджуються письмовою розпискою, яка була складена 23.01.2013 року відповідачем особисто. По закінченню обумовленого строку відповідач суми позики позивачу не повернула. Доказів повернення відповідачем позивачу позичених коштів суду не надано. Позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача суму позики - 6000 грн. Беручи до уваги, що позика на час звернення з позовом до суду відповідачем не повернута, позивач просить також стягнути з відповідача проценти від суми позики за період з 23 січня 2013 року по 23 квітня 2014 року, а саме 10 % щомісячно, що складає 6000 грн. : 10% х 15 місяців = 9000 грн. У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо сума у десять разів перевищує неоподаткований мінімум. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі, що були передані позичкодавцем) у строк та порядку, встановлені договором. Відповідно до ст.ст.625, 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з положеннями ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З'ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі і укладеному договорі та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки між сторонами було укладено договір позики у встановленій законом письмовій формі, що підтверджується відповідною розпискою [PERSON], відповідач зобов'язалась повернути позику в обумовлений строк та сплачувати 10 процентів від суми позики щомісячно, які в силу положень ст.1048 ЦК України повинні виплачуватись до дня повернення позики, проте взятих не себе зобов'язань не виконала, внаслідок чого станом на 23.04.2014 року утворилася заборгованість за договором позики у сумі 15000 грн. (6000 грн. + (6000 грн. : 10% х 15 місяців) = 15000 грн.), яка підлягає стягненню з відповідача. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України 243,60 грн. судових витрат, понесених позивачем на сплату судового збору, слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved