Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 10 червня 2011 року [PERSON] уклала кредитний договір № 001-20104-100611, згідно умов якого отримала картковий рахунок № 26250904715489 з кредитним лімітом кредитної лінії у розмірі 5000 гривень, строк лінії кредиту складає 364 дні. В порушення умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобовязання належним чином не виконувала, в звязку з чим станом на 18.06.2015 року виникла заборгованість зі сплати кредитних зобовязань у розмірі 12548 гривень 63 копійки, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом у розмірі 7195 гривень 70 копійок; прострочене тіло кредиту у розмірі 2951 гривня 68 копійок; заборгованість за відсотками у розмірі 2401 гривні 25 копійок. Відповідачу направлялася претензія, щодо вимог погашення суми заборгованості за кредитом, яка залишилася без уваги. В звязку з чим просить стягнути з відповідача по справі заборгованість за кредитом у розмірі 12548 гривень 63 копійки, поклавши судові витрати на відповідача по справі В судове засідання представник позивача не зявився, але раніше надав суду заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Крім цього в своїй заяві зазначив, що в разі неявки відповідача по справі не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача, наданої у письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами: Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Матеріалами справи встановлено, що 10 червня 2011 року між публічним акціонерним товариством Дельта Банк, який є правонаступником товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 001-20104-100611. Відповідно до умов вищевказаного договору Банк відкрив Позичальнику картковий рахунок № 26250904715489 та надав кредитний ліміт у розмірі 5000 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,99 % річних в обмін на зобов'язання позичальника робити погашення тіла кредиту і відсотків шляхом зарахування на особовий рахунок суми щомісячних платежів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Уклавши договір кредиту, сторони взяли на себе певні зобовязання. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)( ч. 1 ст. 530 ЦК України). Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, відповідач зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов'язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що повязані за таким договорами. Свої зобов'язання позивач виконав цілком і в обумовлений у договорі термін. У свою чергу відповідач по справі свої зобов'язання в установлені терміни не виконувала, допускаючи прострочення платежів, у зв'язку з чим станом на 18 червня 2015 року вона має заборгованість за кредитним договором № 001-20104-100611 від 10 червня 2011 року у розмірі 12548 гривень 63 копійки, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 7195 гривень 70 копійок; прострочене тіло кредиту у розмірі 2951 гривні 68 копійок; заборгованість за відсотками у розмірі 2401 гривні 25 копійок, що суд вважає необхідним стягнути з відповідача по справі. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Оскільки відповідач несвоєчасно сплачує кредит та несвоєчасно вносить відсотки за користування кредитом, заборгованність по їх сплаті підлягає стягненню в судовому порядку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача по справі судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок на користь держави, оскільки позивач у відповідності до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved