Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить суд скасувати право власності на гараж [PERSON] , який знаходиться за адресою [ADDRESS] . Свій позов обґрунтували тим, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 11.09.2018 року [PERSON] відмовлено у задоволенні його позову про визнання права власності на гараж. Поряд з тим, [PERSON] зареєстрував своє право власності на гараж на підставі довідки від 10.10.2018 року виданої «Авіатор-4» авто гаражний колектив обслуговуючий кооператив , але при цьому він не є власником земельної ділянка під даним гаражем, який збудовано самочинно. 26.11.2019 року відповідач подав відзив на позов, просив відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що він на даний час є власником гаража, який він придбав у 2000 році, в подальшому даний гараж був реконструйований. Позивач не є власником земельної ділянки під даним гаражем, отже вибрав невірний спосіб захист порушеного права. Представник третьої особи - Міністерства оборони України подав пояснення по справі та просив позов задовольнити. В своїх поясненнях вказує, що земельна ділянка, де розташований спірний гараж призначена для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України. Відповідно до ухвали судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26.09.2019 року справу передано на розгляд до Київського районного суду м. Полтави. Відповідно до ухвали судді Київського районного суду м. Полтави від 05.11.2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання та розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Відповідно до ухвал суду від 12.12.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ухвали суду від 23.12.2019 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи. Відповідно до ухвали суду від 23.01.2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерство оборони України. Відповідно до ухвали суду від 12.02.2020 року зупинено провадження по справі. Відповідно до ухвали суду від 21.08.2020 року відновлено провадження по справі. Відповідно до ухвал суду від 23.10.2020 року відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді та про зупинення провадження по справі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у відзиві. Представник Полтавського зонального відділу Військової служби правопорядку в судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити. Представники третіх осіб Міськрайонного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру Полтавської міської ради, реєстратор комунального підприємства «Реєстратор», голова обслуговуючого кооперативу авто гаражного колективу «Авіатор-4» Стельмах О.А. в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Представники третіх осіб військової прокуратури Полтавського гарнізону та Міністерства оборони України в судове засідання не з`явились від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Суд заслухавши учасників процесу встановив наступні обставини. Відповідно до рішення Київського районного суду м. Полтави від 11.09.2018 року [PERSON] відмовлено в задоволенні його позову про визнання права власності на гараж. Даним рішенням встановлено, що [PERSON] є користувачем гаража [NUMBER] по [ADDRESS] згідно технічного паспорта та ордеру [NUMBER] від 07.12.2012 року. Вказаний гараж збудований в 1986 році. [PERSON] є членом гаражного колективу «Авіатор-4» та з 2002 року користується спірним гаражем. Судом також встановлено, що даний гараж самочинного збудований. Відповідно до ст.82 ЦПК України обставини, що встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, про те, що 22.10.2018 року 16:45:32 державний реєстратор Голубєва Л.В. на підставі довідки №46/21 від 10.10.2018 року зареєструвала за [PERSON] право власності на гараж [NUMBER] , сектор [NUMBER] , площею 23.7 кв.м. за адресою м. Полтава,»Авіатор-4», авто гаражний колектив обслуговуючий кооператив, номер запису про право власності 28534283. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку земельна ділянка кадастровий номер 5310136400:10:001:0400 має цільове призначення для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України. Відповідно до висновку від 31.08.2016 року Державної інспекції сільського господарства в Полтавській області встановлено, що загальна площа земельної ділянки, на території якої розміщено військове містечко № 38 становить 945,51 га. У складі загального землекористування в/м№38, що залишилось за КЕВ перебувають декілька землекористувачів в тому числі - Управвління Держспецзв`язку, яке після розподілу земель використовує земельні ділянку 0,6930 га. Після встановлення меж даної земельної ділянки виявилось, що на зазначеній території знаходя ться будівлі, що використовуються як гаражі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В даних громадян відсутні підстави для користування земельною ділянкою під гаражами. В ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено перелік документів на підставі яких проводиться реєстрація права власності. Отже, враховуючи, що [PERSON] не є власником земельної ділянки під гаражем, дана земельна ділянка знаходиться на території земель для розміщення Збройних Сил України, даний гараж є самочинно побудованим,що встановлено рішенням Київського районного суду м. Полтави від 11.09.2018 року, отже реєстрація даного гаража на підставі довідки №46/21 від 10.10.2018 року виданої «Авіатор-4», авто гаражний колектив обслуговуючий кооператив не ґрунтується на законі, а отже позов підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюванного права, свободи чи інтересу особи,яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Отже, враховуючи дані вимоги суд приходить до висновку про те, що для захисту прав позивача необхідно також вирішити питання про скасування запису №28534283 здійсненого 22.10.2018 року 16:45:32 про державну реєстрацію права власності на гараж [NUMBER] за [PERSON] . У зв`язку з тим, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи і має пільги встановлені законом для ветеранів війни та інвалідів війни, отже з нього не підлягає до стягнення судовий збір.

Outcome: approved