Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17.10.2009 він з відповідачем зареєструвала шлюб. Від даного шлюбу є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Взаємні відносини з відповідачем ускладнились, немає взаєморозуміння. Фактично шлюбні відносини припинено з червня 2020 року. Відновлювати шлюбні відносини не бажає. Збереження сім`ї є неможливим та недоцільним. Просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою. Ухвалою суду від 29.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Станом на 20.11.2020 відповідач відзив до суду не надав. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Просить справу розглянути у його відсутність про, що зазначив у позовній заяві. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, позов визнала. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі письмових доказів, поданих сторонами. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 17.10.2009 сторони зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 799, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районого управління юстиції у м. Києві 17.10.2009 (а.с. 44). Від даного шлюбу є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 11, 12). Відповідно до ст. 21 СК України шлюб - це сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі змістом ст. 24 СК України добровільність шлюбу є однією з його основних засад. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до змісту положень ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. Позивач категорично налаштований на припинення шлюбних відносин, збереження шлюбу не відповідає його інтересам, відповідачка позов визнала, не бажає зберегти сім`ю. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує те, що відповідач визнав позов в повному обсязі до відкриття першого судового засідання, про що подав до суду заяву від 02.11.2020, а тому 50% судового збору сплаченого при подачі позову підлягає поверненню позивачу з державного бюджету, а відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України інша частина судових витрат по сплаті судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved