Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що тривалий час працював на посадах на підприємстві залізничного транспорту, з червня 1984 року по липень 1993 року - в профспілці працівників залізничного транспорту. З 01.11.1992 року йому була призначена пільгова пенсія за віком. Вважає, що має право бути визнаним пенсіонером-залізничником та отримувати передбачені колективним договором пільги. Рішення про визнання його пенсіонером-залізничником має прийняти відповідач, оскільки він працював в його штаті. Просив визнати невизнання його відповідачем пенсіонером-залізничником незаконним та зобовязати керівника відповідача визнати його пенсіонером залізничником та поширити пільги та виплачувати допомоги, передбачені Колективним договором між адміністрацією підприємства залізничного транспорту та відповідачем. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав з вищезазначених підстав та просив їх задовольнити. Представник відповідача заперечив проти задоволення позову, подав письмові заперечення. Позивач пояснив, що тривалий час працював на посадах підприємства залізничного транспорту, потім - в його профспілковій організації. З 1992 року являється пенсіонером за віком, однак пільг відповідно до Колективного договору між Адміністрацією підприємства Південно-Західної залізниці та профспілки залізничників не отримує, в їх наданні як Адміністрацією, так і відповідачем йому було відмовлено з посиланням на те, що він звільнявся на пенсію не з підприємства залізничного транспорту. Таку відмову вважає незаконною і переконаний, що визнавати його пенсіонером-залізничником має саме відповідач, оскільки він працював в штаті його організації. Заперечив проти залучення до участі в справі як співвідповідача ДТГО Південно-Західна залізниця. Представник відповідача пояснив, що профспілка не має повноважень визнавати особу пенсіонером-залізничником, оскільки це прерогатива адміністративно-господарського органу, за рахунок якого пенсіонеру надаються пільги та допомоги, яким являється підприємство Південно-Західна залізниця. Вказаним органом позивачеві було відмовлено у визнані його пенсіонером-залізничником, оскільки він звільнився на пенсію не з підприємства залізничного транспорту. Відповідач таких повноважень не має, оскільки являється добровільною неприбутковою громадською організацією. Вислухавши пояснення сторін та проаналізувавши їх в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що позивачем заявлено вимогу про визнання за ним права на отримання пільг та матеріальної допомоги як пенсіонеру, який до виходу на пенсію працював на підприємстві відповідача. Відповідно до п.1.9 Колективного договору між адміністрацією Державного територіально-галузевого об'єднання Південно-Західна залізниця і Дорожнім комітетом профспілки залізничників і транспортних будівельників України на 2001-2015 роки норми даного Договору поширюються і на пенсіонерів, які до виходу на пенсію займали виборні та штатні посади в організаціях галузевої профспілки. Відповідно до п.1.8 Галузевої угоди між Міністерством інфраструктури України і Радою профспілки залізничників і транспортних будівельників України витрати, повязані з наданням пільг та соціальних гарантій відповідним категоріям залізничників, передбачених колективним договором, здійснюються за рахунок доходів залізниці. Враховуючи, що відповідач являється профспілковою організацією, то відповідно до ст.247,п.14 КЗпП України він лише здійснює контроль за наданням пенсіонерам та інвалідам, які до виходу на пенсію працювали на підприємстві, в установі, організації, права користування нарівні з його працівниками наявними можливостями щодо медичного обслуговування, забезпечення житлом, путівками до оздоровчих і профілактичних закладів та іншими соціальними послугами і пільгами згідно із статутом підприємства, установи, організації та колективним договором. Зазначена норма Закону не передбачає права профспілкової організації наділяти особу певним статусом, який надає їй право на отримання певних пільг чи переваг. За таких обставин, вимоги позивача є безпідставними, тому задоволенню не підлягають. В той же час, позивач не позбавлений права оскаржити відмову адміністративно-господарського органу, яким являється ДТГО Південно-Західна залізниця щодо ненадання йому відповідних пільг та допомог, передбачених Колективним договором установи, в якій він працював. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed