Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~Позивач \~звернувся \~до суду\~з позовом\~до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони перебувають у шлюбі з 25.08.2007 року. Сторони мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] . На даний момент сім`я розпалася та існує формально, ведення спільного господарства і сумісне проживання припинено остаточно та за глибоким переконанням позивачва подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини\~не має, адже втрачено почуття любові та поваги, втрачений духовний зв`язок між ними. Збереження сім`ї не можливе і суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином на офіційному веб-сайті судової влади України за посиланнямhttps://sh.cn.court.gov.ua/sud2524/pres-centr/ogoloshennya/vukluk_749_840_19_1. Відзиву та будь-яких клопотань до суду не надала. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 25.08.2007 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Щорського райуправління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 70, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.08.2007 року. Сімейне життя у сторін не склалося, в силу відсутності взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін та спільної дитини, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Враховуючи викладене,

Outcome: approved