Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання безпідставною відмови нотаріуса у видачі дублікату правовстановлюючого документу та зобов'язання до вчинення дії, посилаючись на такі обставини. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 26.03.2014 року задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішення набрало законної сили 06.04.2014 року. За вказаним рішенням банку надано право продажу будинку [ADDRESS] для задоволення вимог за кредитним договором №DNY0GK0000000002 від 30.05.2008 року. ПАТ КБ «ПриватБанк» є іпотекодержателем зазначеного предмету іпотеки. Власником будинку є [PERSON] Для продажу будинку банку необхідний правовстановлюючий документ, а саме договір купівлі-продажу від 30.05.2008 року посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] Оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» не було стороною вказаного договору, то даний документ відсутній, а без його наявності банк не може укласти договір купівлі-продажу предмета іпотеки. Однак відповідач відмовив ПАТ КБ «ПриватБанк»у видачі дубліката договору купівлі-продажу на підставі ст.ст. 8,53 Закону України «Про нотаріат», посилаючись на те, що дублікати нотаріально посвідчених документів видаються за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. Позивач не погоджується з відмовою нотаріуса у видачі дублікату правовстановлюючого документа, оскільки існує акт застосування законодавства, яким є рішення суду від 26.03.2014 року. Згідно цього рішення банку надані усі права, що необхідні для продажу предмета іпотеки. Крім того, існує колізія між ст. 53 Закону України «Про нотаріат», яка передбачає, що дублікати нотаріально посвідчених документів видаються за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії і ст. 38 Закону України «Про іпотеку» якою передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки. Наявність у іпотекодержателя права продажу предмета іпотеки за логікою речей дозволяє йому отримувати усі документи, які необхідні для такого продажу. Оскільки відповідно до пункту 2 Розділу VI Прикінцеві положення Закону України «Про іпотеку» встановлено, що законодавчі акти та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону, то вважає, що у даному випадку положення ст. 53 Закону України «Про нотаріат» не підлягають застосуванню. Крім того, підстава на яку посилається відповідач в обґрунтування своєї відмови не передбачена ст. 49 Закону України «Про нотаріат», якою визначений вичерпний перелік підстав відмови у вчиненні нотаріальних дій. Просить визнати незаконною відмову приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язати відповідача видати ПАТ КБ «ПриватБанк» дублікат договору купівлі-продажу. Представник позивача надав у судове засідання заяву про розгляд справи без його участі. На позовних вимогах наполягає (а.с. 30). Відповідач надав у судове засідання заяву про розгляд справи без його участі та письмові заперечення згідно яких у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі. Вважає помилковим твердження позивача про пріорітетність положень ст. 38 Закону України «Про іпотеку» над положеннями ст. 53 Закону України «Про нотаріат», оскільки колізії вирішуються виходячи з часу прийняття нормативно-правових актів лише у випадку, якщо ці акти регулюють однакові за своєю суттю правовідносини. У даному випадку один закон регулює відносини у сфері іпотеки, а інший - у сфері вчинення нотаріальних дій. Видача дублікатів документів є нотаріальною дією, а не частиною іпотечних відносин. Отже пріоритет має не час прийняття закону. а його спеціалізація. Тобто застосуванню підлягають ст.ст.8,53 Закону України «Про нотаріат» відповідно до яких нотаріус може видати дублікат документа лише у разі його втрати або зіпсування та виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. В ситуації, що склалася, документ не зіпсований, а знаходиться у власника, банк не є стороною договору(а.с.15-29). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Згідно ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. У судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 26.03.2014 року, яке набрало законної сили 06.04.2014 року, було задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. За вказаним рішенням було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок загальною площею 55,00 кв.м., житловою площею 27,60 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить на праві приватної власності [PERSON] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк», з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими-актами дій, необхідних для продажу предмета іпотеки (а.с.4-5). У зв'язку з необхідністю укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до відповідача з заявою про видачу дублікату правовстановлюючого документа, а саме договору купівлі-продажу житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Листом від 06.06.2014 року приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] відмовив позивачу у видачі дублікату договору купівлі-продажу від 30.05.2008 року, оскільки співробітники ПАТ КБ «ПриватБанк» не є особами, від імені або в інтересах яких вчинялася названа вище нотаріальна дія, тобто вони не є строною договору купівлі-продажу (а.с.6). Суд вважає такі дії відповідача правомірними, виходячи з наступного. Згідно ст. 7 ЗУ «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Нотаріуси у встановленому порядку в межах своєї компетенції вирішують питання, що випливають з норм міжнародного права, а також укладених Україною міждержавних угод. Згідно ст. 8 ЗУ «Про нотаріат» довідки про вчинені нотаріальні дії та копії документів, що зберігаються у нотаріуса, видаються нотаріусом виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. У разі смерті особи чи визнання її померлою такі довідки видаються спадкоємцям померлого. У разі визнання особи безвісно відсутньою опікун, призначений для охорони майна безвісно відсутнього, має право отримувати довідки про вчинені нотаріальні дії, якщо це необхідно для збереження майна, над яким встановлена опіка». Згідно ст. 53 ЗУ «Про нотаріат» у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, за письмовою заявою осіб, перелічених у першому реченні частини п'ятої статті 8 цього Закону, видається дублікат втраченого документа. Видача дубліката втраченого або зіпсованого документа здійснюється державним нотаріальним архівом. До передачі в архів примірників документів, посвідчених або виданих нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, дублікат втраченого документа видається відповідно нотаріусом чи посадовою особою виконавчого комітету за місцем його зберігання. Державний нотаріальний архів чи державна нотаріальна контора видають також дублікати заповітів, які надійшли на зберігання від посадових осіб, зазначених у статті 40 цього Закону. Оскільки банк відсутній в переліку осіб зазначених в абзаці 5 ст. 8 Закону України «По нотаріат», та відсутній факт втрати або зіпсування документа, то підстав надати ПАТ КБ «ПриватБанк» дублікат договору купівлі-продажу у відповідача не було. Посилання ж ПАТ КБ «ПриватБанк» на ст. 49 Закону України «Про нотаріат» лише підтверджує правильність дій відповідача, оскільки відповідно до частини першої вказаної статті, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо її вчинення суперечить законодавству України. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази втрати правовстановлюючих документів власником. Посилання позивача на переважну силу норм Закону України «Про іпотеку» у даному випадку є необґрунтованим, так як саме Закон України «Про нотаріат» є спеціальним законом який регулює відносини у сфері вчинення нотаріальних дій. З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити у зв'язку з їх безпідставністю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed