Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив суд визнати за ним право на оренду земельної ділянки 200 кв. м., що знаходиться за адресою: вул. Генерала Петрова, 65 «т» (за межами населеного пункту) на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області. Встановити, що дане рішення є підставою для виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та реєстрації права оренди земельної ділянки у встановленому порядку. Позивач та представник позивача в судове засідання зявились, позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Представник відповідача ЗАТ «Порто Франко» в судове засідання не зявився про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином причини неявки невідомі. Представник третьої особи ТОВ «Амстор» в судове засідання не зявився про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином причини неявки невідомі. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 24 березня 2003 року між ЗАТ «Порто-Франко» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки № 1/01, за яким позивач отримав у строкове користування земельну ділянку площею 200 кв. м. уздовж вулиці [PERSON] на умовах оренди строком на 10 років. Право власності ЗАТ «Порто Франко» на земельну ділянку загальною площею 10,3 г, частину якої було передано позивачу, як орендарю за вказаним Договором оренди, підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 04 березня 2003 року, виданим Овідіопольським районним відділом земельних ресурсів, де зазначено, що ця земельна ділянки розташована на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області. Ст. 16 розділу X Перехідних положень ЗК України, який набрав чинності 01.01.2002 року передбачає, що громадяни - власники земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з виданою державних актів на право власності на землю. Ст. 3 Закону України «Про оренду землі» об'єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Таким чином, з огляду на вищезазначені норми законодавства України, наявність держаного Акту на земельну ділянку у ЗАТ «Порто Франко» є підтвердженням того, що земельна ділянка була виділена в натурі (на місцевості), ЗАТ «Порто Франко» було власником цієї земельної ділянки і мало всі права для укладення Договору оренди. Статтею 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» визначені всі суттєві умови договору оренди земельної ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Так, 24 березня 2003 року під час укладання Договору оренди, сторонами договору, було погоджено усі істотні умови, передбаченими вищевказаними статтями Закону України «Про оренду землі» в редакції від 26.12.2002 року, що було чинною на момент укладання Договору. На виконання умов Договору оренди, [PERSON], було передано у користування визначену земельну ділянку, окрім того, в момент укладання Договору оренди земельної ділянки позивачем з ЗАТ «Порто Франко» було погоджено, що державну реєстрацію та нотаріальне посвідчення договору буде здійснено ЗАТ «Порто Франко». Отже, укладення Договору оренди, узгодження всіх суттєвих умов цього договору та скріплення його своїми підписами, передача земельної ділянки підтверджує момент укладення договору. Відповідно до Закону України «Про оренду землі» державна реєстрація договору оренди земельної ділянки це є набрання чинності договором оренди земельно ділянки, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладення договору. Тобто, Договір оренди був укладений, земельна ділянка передана у користування, таким чином, [PERSON]. правомірно використовував земельну ділянку. Окрім того, Листом від 29 березня 2003 року ЗАТ «Порто Франко» було надано згоду на здійснення, [PERSON] реконструкції шиноремонтної майстерні та підїзного майданчику у межах орендованої земельної ділянки. З метою реконструкції шиноремонтної майстерні [PERSON] отримав всі необхідні згоди та узгодження серед яких згода від управління питань з наглядово-профілактичної діяльності ГУ МНС України в Одеській області № 761 від 25.10.2007 року, висновок санітарно- епідеміологічної служби м. Одеси № Г3-3/23-74а від 07.02.2000 року, та висновок Овідіопольської районної санітарно-епідеміологічної станції № 114 від 25.10.2007 року. 25 квітня 2008 року рішенням № 127 Виконкомом Таїровської селищної ради прийнято рішення про присвоєння «на комплекс будівель та споруд № 2» вздовж вулиці Генерала Петрова адресу- вул. Генерала Петрова, 65 «т» (за межами населеного пункту) на території Таїровської селищної ради Одеської області Овідіопольського району. Пізніше, 04.11.2008 року Державною приймальною комісією, прийнято в експлуатацію станцію технічного обслуговування на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району, по вул. Генерала Петрова, 65 «т» (акт № 1537 від 04.11.2008 року). Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оренду землі» за письмовою згодою орендодавця орендар має право зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження Таким чином, будівництво позивачем станції технічного обслуговування було здійснено з дозволу власника земельної ділянки у передбаченому законодавством України порядку. Згодом, позивачу стало відомо, що орендована ним земельна ділянка продана ТОВ «Амстор», за договором купівлі-продажу, посвідченого 21.04.2006 року приватним нотаріусом, 28.04.2006 року, ТОВ «Амстор» отримано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 296913, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 020650500015. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» до орендодавця переходить право використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Таким чином, право розпоряджатися обєктом власності, в даному випадку земельною ділянкою, залишається у власника земельної ділянки. Тому власник на власний розсуд може розпорядитися обєктом власності і передати право власності на нього іншій особі. Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про оренду землі» орендодавець зобов'язаний повідомити в письмовій формі орендаря про намір продати земельну ділянку третій особі із зазначенням її ціни та інших умов, на яких вона продається. ЗАТ «Порто Франко» під час продажу належних йому земельних ділянок, до складу яких входила і орендована [PERSON] земельна ділянка, не повідомив останього, всупереч вказаній вище вимозі Закону України «Про оренду землі», про наміри продати земельну ділянку, чим порушив визначене, ст. 9 Закону України «Про оренду землі» переважне право на отримання земельної ділянки у власність. Відповідно до ч. 1 ст. 770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. Таким чином, при відчужені обєкту оренди, в даному випадку земельної ділянки до нового власника переходять права та обовязки орендодавця. Новим власником зданої у оренду земельної ділянки стало ТОВ «Амстор», права та обовязки, як орендодавця за Договором оренди воно на себе брати відмовляється, чим порушує вимоги ст. 770 ЦК України та мої права, як користувача земельної ділянки. Починаючи з 1999 року, [PERSON], добросовісно і відкрито користуюсь земельною ділянкою, загальною площею 200 кв. м. уздовж вулиці [PERSON], і має наміри в подальшому користуватися цією земельною ділянкою. Натомість має чисельні порушення своїх прав, як користувача земельної ділянки в частині не попередження про продаж земельної ділянки, та відмови від взяття на себе прав та обовязків орендодавця нового власника землі - ТОВ «Амстор». У 2014 році [PERSON] звернувся до ТОВ «Амстор» з листом про укладення договору оренди, але до сьогоднішнього дня відповіді не отримав. Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 152 ЗК України землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється серед всього шляхом визнання прав. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про оренду землі» спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку. Згідно ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власність громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved