Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить шлюб, зареєстрований з відповідачем 08.12.1994 року виконкомом Шолохівської сільської Ради народних депутатів Нікопольського району Дніпропетровської області, актовий запис №24, розірвати. З обставин, викладених у позовній заяві встановлено, що\~від спільного з відповідачем шлюбу у позивача є повнолітній син [PERSON], [INFO], та неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем у позивача не склалося, оскільки за своїми характерами вони виявилися абсолютно протилежними людьми і перестали розуміти один одного, між ними на протязі тривалого часу втрачено почуття любові один до одного. В січні 2011 року сторони припинили шлюбні відносини та проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, так як фактично створили нові сімї. Примирення та подальше спільне життя з відповідачем позивач вважає неможливим. Суперечки про розподіл майна, що є їх спільною сумісною власністю між сторонами немає. Угода про місце мешкання їх малолітньої доньки досягнута дитина залишається проживати з відповідачем. Витрати по справі з відповідача просить не стягувати. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, але надали до суду письмові заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивач підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі, відповідач не заперечує проти позовних вимог позивача. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України\~\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно\~\~до\~ст. 112 ч.2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Як встановлено в судовому засіданні, 08.12.1994 року між сторонами по справі був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від даного шлюбу у подружжя є повнолітній син [PERSON], [INFO], та малолітня донька [PERSON], [INFO], які мешкають разом з відповідачем. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають його\~\~наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved