Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором позики у розмірі 25000 грн., а також судових витрат у розмірі 250 грн., зазначивши, що 29.04.2009 року він передав [PERSON] грошові кошти у розмірі 25000 грн., які останній зобов'язався повернути до жовтня 2011 року, про що було складено розписку. Однак відповідач не виконав зобов'язання по поверненню суми боргу, у зв'язку з чим просить стягнути з [PERSON] суму боргу у розмірі 25000 грн., судові витрати у розмірі 250 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, просив розглянути справу в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи сповіщений належно. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін у відсутності відповідачів, а тому постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч.1 ст.61 ЦПК України). Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору. Відповідно до ст.ст.1046,1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; договір позики повинен бути укладений в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. 29.04.2009 року [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у розмірі 25000 грн. строком до жовтня 2011 року. З наданої розписки вбачається, [PERSON] отримав від [PERSON] суму грошових коштів у розмірі 25000 грн. Відповідно до вимог ст.545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Знаходження у [PERSON] оригіналу розписки свідчить, що саме він є позикодавцем. З урахуванням наведених норм та встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, та стягує з відповідача [PERSON] в рахунок відшкодування боргу 25000 грн. Враховуючи, що відповідач [PERSON] припустив цивільне правопорушення, суд на підставі ст.88 ЦПК України стягує з нього судові витрати на користь позивача у розмірі 250 грн.

Outcome: approved