Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогами про розірвання договору та визнання права власності, в обґрунтування якого зазначив, що рішенням виконавчого комітету Луганської міської ради від 22.08.2001 року № 156/12 було надано [PERSON] в оренду строком на 10 років земельну ділянку площею 0,0072га за адресою: [ADDRESS] під розміщення торгівельного павільйону (некапітальна споруда). На момент укладення договору оренди земельної ділянки Управлінням архітектури та містобудування Луганської міської ради було надано висновок, що розміщення торгівельного павільйону не суперечить містобудівній документації та діючим нормам та правилам. Між Виконавчим комітетом Луганської міської ради та [PERSON] 27.09.2001 року було укладено договір оренди земельної ділянки строком на 10 (десять) років, загальною площею 0,0072 га, розташованої у [ADDRESS], посвідчений нотаріально та зареєстрований за №3738. Таким чином, земельна ділянка була надана у встановленому порядку. Між [PERSON] та [PERSON] у лютому 2002 року було укладено договір спільної діяльності від 12.02.2002 року щодо зведення нежитлової будівлі, тобто [PERSON] запевнив позивача, що буде надавати кошти на будівництво нежитлової будівлі та здійснить оформлення усіх відповідних документів на нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS], а позивачем - [PERSON] будуть здійснені роботи з переобладнання та будівництва всього об'єкту. Проведення будівельних робіт було здійснено [PERSON] за власні кошти одноособово. У будівництві нежитлової будівлі відповідач - [PERSON] участі не приймав, а лише оформлював від імені позивача та за його кошти деякі документи. На неодноразові звернення до відповідача щодо виконання умов домовленості про спільну діяльність, а саме - надання грошових коштів на проведення будівельних робіт, оформлення необхідних документів на будівлю, відповідач постійно ухилявся та надавав відповідь про відсутності у нього грошових коштів та незадовільний стан здоров'я. Останнього разу, після розмови щодо оформлення документів на нежитлову будівлю, відповідач надав позивачу рішення сесії Луганської міської ради від 31.10.2011 року № 15/89 «Про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 27.09.2001, державна реєстрація 25.10.2001 № 3738, який укладений з підприємцем [PERSON]». Згідно вказаного рішення сесії Луганської міської ради від 31.10.2011 року № 15/89, сесія вирішила внести зміни до договору оренди земельної ділянки від 27.09.2001 року та крім іншого, змінено строк дії договору, а саме строком на 15 (п'ятнадцять) років. Але додаткову угоду [PERSON] з Луганською міською радою укладено не було, тобто свої зобов'язання у повному обсязі відповідачем не виконано. Листом управління архітектури та містобудування Луганської міської ради від 26.11.2013 року № 01-19/5097/43-13 об'єкту нерухомості - нежитловій будівлі, розташованій за адресою: [ADDRESS], вважається можливим присвоїти адресу: [ADDRESS]. TOB «Юридична компанія «ПРОСПЕКТ», було оформлено технічний паспорт від 25.11.2011 року на нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS]. Виходячи з даних технічного паспорту, в цілому об'єкт нерухомості складається з : літ.А-1 - нежитлова будівля, загальною площею 32,3 кв.м., літ.а - ґанок, літ.Б - навіс. Також у техпаспорті на будівлю зазначено, що дозволяючи документи на нежитлову будівлю не додані, тобто відповідачем [PERSON] не було виконано у повному обсязі умови договору. Позивач зазначає, що враховуючи ті обставини, що відповідачем - [PERSON] грошові кошти на будівництво нежитлової будівлі не надавались, а проведення будівельних робіт було здійснено лише особисто [PERSON] за власні кошти, одноособово, нежитлова будівля повинна належати позивачу на праві приватної власності. Крім того, зобов'язання взяті на себе відповідачем у повному обсязі виконано не було та на неодноразові звернення [PERSON] відповідач уникає від виконання обов'язку оформити документи на нежитлову будівлю. Позивач вважає, що нежитлова будівля за адресою: [ADDRESS], повинна належати - [PERSON] на праві приватної власності, а відповідач - [PERSON] не має права претендувати на цю будівлю. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати договір спільної діяльності укладений 12.02.2002 року між [PERSON] та [PERSON]. Визнати за - [PERSON] право власності на нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS], що в цілому складається з літ.А-1 - нежитлова будівля, загальною площею 32,3 кв.м., літ.а - ґанок, літ.Б - навіс. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові, наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Луганської міської ради від 22.08.2001 року № 156/12 було надано [PERSON] в оренду строком на 10 років земельну ділянку площею 0,0072га за адресою: [ADDRESS] під розміщення торгівельного павільйону (некапітальна споруда) (а.с.20). Між Виконавчим комітетом Луганської міської ради та [PERSON] 27.09.2001 року було укладено договір оренди земельної ділянки строком на 10 (десять) років, загальною площею 0,0072 га, розташованої у [ADDRESS], посвідчений нотаріально та зареєстрований за №3738. Таким чином, земельна ділянка була надана у встановленому порядку (9-10). Після укладання договору оренди земельної ділянки від 27.09.2001 р. Управлінням архітектури та містобудування Луганської міської ради було надано висновок, що розміщення торгівельного павільйону не суперечить містобудівній документації та діючим нормам та правилам (а.с.13). Між [PERSON] та [PERSON] у лютому 2002 року було укладено договір спільної діяльності від 12.02.2002 року щодо зведення нежитлової будівлі, відповідно до якого [PERSON] був зобов'язаний надавати кошти на будівництво нежитлової будівлі та здійснить оформлення усіх відповідних документів на нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS], а [PERSON] будуть здійснені роботи з переобладнання та будівництва всього об'єкту (а.с. 18-19). Відповідно до рішення Луганської міської ради від 31.10.2011 року за № 15/89 було внесено зміни до договору оренди земельної ділянки від 27.09.2001 року, відповідно до якого сесія вирішила внести зміни до договору оренди земельної ділянки від 27.09.2001 року та змінено строк дії договору, а саме строком на 15 (п'ятнадцять) років (а.с. 8). Відповідно до листа управління архітектури та містобудування Луганської міської ради від 26.11.2013 року № 01-19/5097/43-13 об'єкту нерухомості - нежитловій будівлі, розташованій за адресою: [ADDRESS], вважається можливим присвоїти адресу: [ADDRESS] (а.с. 17). Відповідно до технічного паспорту виготовленого МКП «БТІ» від 13.01.2014 року на нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS]. Виходячи з даних технічного паспорту, в цілому об'єкт нерухомості складається з : літ.А-1 - нежитлова будівля, загальною площею 32,3 кв.м., літ.а - ґанок, літ.Б - навіс. Також у техпаспорті на будівлю зазначено, що дозволяючи документи на нежитлову будівлю не додані, тобто відповідачем [PERSON] не було виконано у повному обсязі умови договору. Відповідно до висновку № 07/23 від 17.03.2014 року встановлено, що подальша експлуатація нежитлової будівлі, розташованої за адресою: [ADDRESS] можлива. Відповідно до ст. 1130, 1131 ЦКУ за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності. Відповідачем не заперечується той факт, що в порушення укладеного Договору він не виконав умови договору. Оформлено право власності на громадський будинок в порушення умов укладеного між сторонами Договору відбулось лише на ім'я відповідача. Згідно з частинами 1-2 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Разом з цим, відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.651 ЦК України, договір може бути розірваним за рішенням суду на вимогу однієї сторони у разі істотного порушення умов договору. Відповідно до 4.2 ст.16 ЦК України, одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України: «Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчую його право власності» Статтею 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). На підставі ст.376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, він є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Оскільки, відповідач не виконав умови договору, що не заперечується сторонами, відповідач позов визнав, вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved