Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, з 1994 року по 2004 рік між його матірю - [PERSON] та батьком - [PERSON] був укладений шлюб. У 2004 році шлюб між ними розірвано і до досягнення повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання позивача. З часу розірвання шлюбу позивач проживає разом із своєю мамою та перебуває на її повному утриманні. З 01 вересня 2017 року [PERSON] навчається на платному відділенні Черкаського державного технологічного університету. Строк закінчення навчання - 30 червня 2021 року. Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, хоча зобовязаний приймати участь у покритті витрат на навчання. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на його утримання, оскільки він продовжує навчання, розмірі розмірі ? частина усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для людини відповідного віку щомісячно, до досягнення сином 23 років. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на його утримання, оскільки він продовжує навчатися. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] народився 11.11.1999 року, батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СР №063315. [PERSON] проживає за адресою: [INFO], що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НЕ 768950. Позивач [PERSON] навчається в Черкаському державному технологічному на першому курсі денної форми терміном від 01.09.2017 до 30.06.2021 року, що підтверджується довідкою №100 від 20.09.2017 року. За нормою ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Частиною першою ст.199 Сімейного кодексу України передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України) Як розяснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов»язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв»язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути визначені у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. З огляду на викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а до стягнення з відповідача підлягають аліменти на користь позивача [PERSON] на його утримання, оскільки він продовжує навчання у розмірі ? частина усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для людини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 листопада 2017 року протягом навчання, до 30.06.2021, але не більш як до досягнення ним 23 років. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору то він підлягає до стягнення з відповідача.

Outcome: approved