Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в лютому 2017 року позивач дав в борг [PERSON] 1000 (тисячу) доларів США, про що свідчить письмова розписка від 20.02.2017. Відповідач зобовязувався повернути вказані кошти позивачеві 20.04.2018 року. Відповідач є рідним братом дружини позивача - [PERSON], проживає разом з нами у квартирі в одній з кімнат, тому у позивача не виникало сумнівів у тому, що позичені кошти він поверне. Однак, станом на день звернення з вказаним позовом, відповідач не повернув борг, на телефонні дзвінки не відповідає. Дружина позивача намагалась поговорити зі своїм братом - [PERSON], але останній уник розмови, хоча на початку квітня особисто обіцяв позивачеві повернути борг. Таким чином, неповерненням боргу [PERSON] порушив виконання свого зобовязання. На сьогоднішній день на звернення позивача з проханням повернути гроші, відповідач жодним чином не реагує, уникає розмови, хоч вони і проживають в одній квартирі. У зв'язку з простроченням відповідачем терміну виконання зобов'язання, а також уникнення мирного вирішення спору, Позивач вимушений звернутися до суду з відповідним позовом. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, відзив на позов не надісланий. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою всіх учасник справи, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає наступне. Судом встановлено, що [PERSON] надав в борг [PERSON] 1000 (тисячу) доларів США, про що свідчить письмова розписка від 20.02.2017, згідно з якою останні зобов'язався повернути грошові кошти 20.04.2018. Тобто, між сторонами фактично був укладений договір позики. Позичальник вказані зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість перед позивачем. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~\~\~ Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (525 ЦК України). Строк (термін)\~виконання зобов'язання\~встановлений ст.\~530\~ЦК України,\~а саме якщо\~у зобов'язанні\~встановлений строк\~(термін)\~його виконання,\~то воно\~підлягає виконанню\~у цей\~строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Борг підлягає стягненню на користь позивача з визначенням еквівалента в національній валюті на час ухвалення рішення (ВСУ у справі № 6-284цс17 від 01.03.2017 ). Станом на 03.09.201 курс гривні до долара США за курсом Національного банку України складає 2824 гривень 61 копійка за 100 доларів США. Аналізуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а борг, відповідно до розписки від 20.02.2017, стягненню з відповідача в сумі 1000 (тисяча) доларів США, орскільки достеменно встановлено, що позивач надав відповідачу позику, а останній зобовязався її повернути в обумовлений строк. Тобто, відповідач в повному обсязі прийняв на себе зобов'язання щодо виконання договору позики. Договір є обов'язковим до виконання, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Також до стягнення з відповідача відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України підлягають судові витрати на користь держави в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved