Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення майна з-під арешту, мотивуючи тим, що 24 жовтня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 11063398000. З метою забезпечення виконання вищевказаного кредитного зобов'язання 24.10.2006 було укладено договір іпотеки №27012, якими віддано банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Обтяження згідно вищевказаного іпотечного договору відступлено ТОВ «Кей-Колект» та зареєстровано в Державному реєстрі іпотек. 13.02.2012 Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» відступило товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» відповідно до Договору факторингу № 2 свої права вимоги за зобовязанням [PERSON] по вказаному кредитному договору та відповідно до Договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки свої права вимоги за договором іпотеки №27012 від 24.10.2016. З 2012 року по сьогодення позивач здійснював переговорні процеси з [PERSON] щодо вирішення питання кредитної заборгованості. Однак вирішити добровільно спір не виявилось можливим. Крім цього було встановлено, що на предмет іпотеки, постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 16.07.2015 ВП 46328698 Соснівського відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції накладено арешт на вищевказане нерухоме майно. Накладений арешт порушує права позивача, як іпотекодержателя на першочергове задоволення права вимоги за рахунок предмету іпотеки, вважає що нерухоме майно має бути звільнене з-під арешту, тому звернулись з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив суд зняти арешт з предмета іпотеки, а саме: квартири 68 за адресою м. Черкаси, вул. О.Теліги (Конєва), 11, накладений постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження Соснівського ВДВС Черкаського міського управління юстиції від 16.07.2015 ВП №46328698. Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, скерував заяву в якій просив справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги не визнав просив у задоволенні позову відмовити, оскільки виконавче провадження не завершено, то майно залишається під арештом. Зі згоди представника позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, в результаті повного, всебічного та об'єктивного їх дослідження, приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 24 жовтня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 11063398000. З метою забезпечення виконання вищевказаного кредитного зобов'язання 24.10.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк»та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 27012, яким віддано банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Обтяження згідно вищевказаного іпотечного договору відступлено ТОВ «Кей-Колект» та зареєстровано в Державному реєстрі іпотек. 13.02.2012 Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» відступило товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» відповідно до Договору факторингу № 2 свої права вимоги за зобовязанням [PERSON] по вказаному кредитному договору та відповідно до Договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки свої права вимоги за договором іпотеки №27012 від 24.10.2016. Відповідно до вказаного іпотечного договору Іпотекодавець гарантує, що на Предмет іпотеки не існує прав та вимог інших осіб, в тому числі тих, що не зареєстровані у встановленому законом порядку. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України «Про нотаріат» «при посвідченні угод про відчуження або заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна». Позивач з 2012 року по сьогодення здійснювало переговорні процеси з [PERSON] щодо вирішення питання кредитної заборгованості. Направлення відповідачу повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки від 15.05.2012 (повернуто за закінченням строку зберігання), вимоги щодо усунення порушень через приватного нотаріуса від 14.12.2015 (повернуто за закінченням строку зберігання). Небажання сторони отримувати кореспонденцію не є свідченням нездійснення ТОВ «Кей-Колект» заходів позасудового врегулювання. У звязку з безрезультатністю переговорного процесу, позивач розпочав проводити підготовчі дії, що полягали зокрема, у перевірці такого майна на наявність арештів. Зокрема встановлено, що на предмет іпотеки постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 16.07.2015 ВП 46328698 Соснівським відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції накладено арешт на нерухоме майно (номер запису про обтяження 10468195 (спеціальний розділ). Згідно п.1 ст.60 Закон) України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку» (ч.8 ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження»). При реалізації цієї норми слід мати на увазі, що за положеннями ст. 1 ЗУ «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотеко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», за якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 7 ст. З Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Оскільки вищевказаний договір іпотеки укладений та зареєстрований в Державному реєстрі значно раніше оскаржуваних постанов, то ТОВ «Кей-Колект» є пріоритетним обтяжувачем. Таким чином, наявність арештів на предмет іпотеки заважає ТОВ «Кей-Колект», як пріоритетному обтяжувачу, реалізувати своє визначене ст. 36 Закону України «Про іпотеку» право на вирішення питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 519 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов'язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором. Наявність арешту на предметі іпотеки заважає ТОВ «Кей-Колект», як пріоритетному обтяжувачу, реалізувати своє право першочергового задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет застави у спосіб, обраний на власний розсуд, виходячи із діючого законодавства України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до наданих представником позивача квитанції розмір судового збору складає 1378 грн., які і підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved