Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 07.02.2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Зазначає, що відповідач не виконував умов кредитного договору належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість перед банком станом на 23.03.2017 року в сумі 23907,68 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 2551,37 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 17141,66 грн., заборгованість за пенею та комісією 2600,00 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 1114,65 грн. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в сумі 23907,68 грн. за кредитним договором №б/н від 07.02.2014 року та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява, в даній заяві просить суд справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не зявився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 07.02.2014 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. /а.с.8-33/. Відповідно до ст.526 ЦК України, - зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач перед банком має заборгованість станом на 23.03.2017 року в сумі 23907,68 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 2551,37 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 17141,66 грн., заборгованість за пенею та комісією 2600,00 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 1114,65 грн. /а.с.5-6/. З ст.1048 ЦК України вбачається, - що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи в судовому засіданні суд,

Outcome: approved