Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №92.28.000441 від 16.12.2014 року, яка складається із суми заборгованості за процентами за період з 28.04.2017 року до 22.06.2018 року в розмірі 847,88 грн. та судові витрати. В обґрунтування вказує, що 16.12.2014 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, а 30.07.2015 року додаткову угоду, згідно з якими йому було надано грошові кошти в розмірі 5\~000 грн. на строк до 27.07.2016 року зі сплатою 36,00% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту до 27.07.2016 року, процентна ставка за користування лімітом у прострочений термін погашення 60 % річних. Відповідачем, в порушення прийнятого на себе зобовязання, не було здійснено повернення у повному обсязі овердрафту до 27.07.2016. року. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 19.04.2017 року у цивільній справі № №450/413/17 стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором №92.28.000441 від 16.12.2014, яка виникла станом на 18.04.2017 року у розмірі 1317,01 грн., яка складається з: 1210,82 грн. суми залишку заборгованості за овердрафтом; 63.19 суми заборгованості за відсотками; 43,00 грн. суми несплаченої комісійної винагороди за РКО. Однак, в порушення умов п. 4.3. розділу 4 Договору відповідачем не сплачені у повному обсязі проценти за період з 28.04.2017 року по 22.06.2018 року у розмірі 847,88 грн., а тому позивач звертається до суду з позовом, який просить задоволити. 18.07.2018 року провадження у справі відкрито. 22.08.2018 року закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказує про те, що позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася повторно, хоч належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від неї не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зясувавши думку позивача висловлену у письмовій заяві, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно ст. 282 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зясувавши думку представника позивача висловлену у письмовій заяві та докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 16.12.2014 року укладено договір № 92.28.000442 про відкриття рахунку, видачу та обслуговування міжнародних платіжних карток з можливістю відкриття кредитної лінії. Згідно з п. 6.11 Договору, відповідач своїм підписом підтверджує, що з Правилами та Тарифами, які розміщені на офіційному сайті банку та/або у відділеннях банку, а також умовами Договору, ознайомлений і згідний. Згідно з п. 1.1. Договору, позивач надає відповідачу платіжну картку, яка є основою, відкриває та здійснює обслуговування рахунку № 26207132018 в гривнях на основі отриманої від клієнта заяви встановленого зразка, який наведено у Додатку № 1 до цього договору та наданих ним документів згідно з Інструкцією «Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах», затвердженою Правлінням НБУ від 12.11.2003 року № 492. Відповідно до п. 1.1. Договору, позивач за наявності вільних кредитних ресурсів надає відповідачу у тимчасове користування на умовах, передбачених договором, гроші кошти, шляхом сплати з Картрахунку платежів, здійснення розрахункових операцій та видачі готівки на суму, що перевищує залишок на цьому рахунку, але в межах кредитної лінії (ліміту овердрафту) визначеного у Додатку № 4 до цього договору. Додатком 4 до Договору (в редакції Додаткової угоди № 1 від 30.07.2015 року) позивачем відповідачу встановлено розмір дозволеного ліміту овердрафту на картковий рахунок 5000,00 грн., процентна ставка за користування лімітом овердрафту на картковому рахунку 36% річних, кінцевий термін до якого необхідно повернути отриманий кредит у повному обсязі до 10:00 год.27.07.2016 року, процентна ставка за користування лімітом у прострочений термін погашення 60 % річних. Відповідно до п.5.1.2 Договору, відповідач зобовязався повернути отриманий кредит у повному обсязі до моменту, визначеного у Додатку № 4 до цього договору, тобто до 27.07.2016 року. Відповідно до п. 4.1.4 Договору за користування кредитом відповідач сплачує позивачу проценти в розмірі, строк та у порядку, що обумовлені п.4.3. Договору та комісії в розмірі, визначеному у Додатку № 4 до Договору. Судом встановлено, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 19.04.2017 року у цивільній справі № №450/413/17 суд вирішив позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «МЕГАБАНК» задовольнити частково; стягнути з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], на користь Публічного акціонерного товариства «МЕГАБАНК» ідентифікаційний код 09804119, МФО 351629, заборгованість за кредитним договором № 92.28.000442 від 16.12.2014 року в розмірі 1317, 01 гривень, яка складається з 1210,82 грн. залишок заборгованості за овердрафтом; 63,19 грн. заборгованість за відсотками; 43,00 грн. сума несплаченої комісійної винагороди за розрахункове-касове обслуговування. Разом з тим, позивач звертається до суду із позовом про стягнення з відповідача не сплачені ним у повному обсязі проценти за період з 28.04.2017 року по 22.06.2018 року у розмірі 847,88 грн. № 92.28.000442 від 16.12.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, із ухваленням рішенням у справі про задоволення вимог кредитора в період дії строку кредитного договору не припиняються правовідносини сторін, які ґрунтуються на кредитному договорі, у випадку невиконання рішення суду. Разом з тим позивачем не представлено суду доказів невиконання відповідачем рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 19.04.2017 року у цивільній справі № №450/413/17 про стягнення з відповідача заборгованості кредитним договором № 92.28.000442 від 16.12.2014 року, з чого виплаває і недоведеність ним факту тривання кредитних правовідносин між сторонами, невиконання умов яких породжує виникнення у боржника зобовязання щодо сплати відсотків та штрафних санкцій. Окрім того, в матеріалах справи відсутній розрахунок, на підставі якого, у визначений період виник у відповідача, на думку позивача, обовязок щодо сплати відсотків, про стягнення яких на користь позивача просить останній. Таким чином, з метою стягнення з відповідача заборгованості, позивач разом з тим не представили суду належних та допустимих, достатніх доказів наявності у сторін триваючого зобовязання за період, за який позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 847,88 грн. заборгованості за процентами, а саме: з 28.04.2017 року до 22.06.2018 року, коли як вбачається із наявної в матеріалах справи копії рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 19.04.2017 року у цивільній справі № №450/413/17 таке набрало законної сили 24.05.2017 року. Зокрема не представлено суду матеріалів виконавчого провадження щодо невиконання рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 19.04.2017 року у цивільній справі № №450/413/17, а також, будь-яких інших доказів на підтвердження вимоги щодо фактичного виникнення зобовязання за вказаний у позовній заяві період. Відповідно до статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частинами першою та третьою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Разом з тим, суду не доведено, що зобовязання, яке виникло у відповідача є не виконане, як не доведено, і підставу звернення до суду із вказаним позовом. Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем вимоги щодо погашення заборгованості від 23.06.2018 року. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження, оскільки позивачем не представлено, а судом не здобуто жодних переконливих доказів на їх підтвердження, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed