Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої залиттям квартири в сумі 45111,0 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS] . 08.08.2019 року його квартира була затоплена, що підтверджується Актом обстеження від 19.08.2019 року, складеного комісією Житлово-експлуатаційного підприємства КП ЖКС «Порто-Франківський» в якому вказано, що причиною затоплення було залиття з квартири [ADDRESS] , що знаходиться поверхом вище, котра належить у частині Ѕ відповідачу [PERSON] . Згідно Акту обстеження від 19.08.2019 року складеного комісією Житлово-експлуатаційного підприємства КП ЖКС «Порто-Франківський» причиною затоплення стало недбале поводження з сантехнічними приладами. При цьому доступу до квартири [PERSON] не надав. Згідно з висновком № 022/2019 від 06.11.2019 року складеним експертом [PERSON] вартість нанесених матеріальних збитків квартири розташованої за [ADDRESS] становить 39111,0 гривен. Вартість будівельно-технічного експертного дослідження складає згідно Рахунку № 11 від 28.10.2019 року 6000,0 гривень, яки позивач просив стягнути з відповідача. Позивач та його представник - адвокат Дігуляр В.В. у судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечував, на задоволенні заяви наполягав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. згідно поштового повідомлення адресат відсутній за вказаною адресою». Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . 08.08.2019 року квартира [ADDRESS] була затоплена, що підтверджується Актом обстеження від 19.08.2019 року, складеного комісією Житлово-експлуатаційного підприємства КП ЖКС «Порто-Франківський» в якому вказано, що причиною затоплення було залиття з квартири [ADDRESS] , що знаходиться поверхом вище, котра належить у частині Ѕ відповідачу [PERSON] . Згідно Акту обстеження від 19.08.2019 року складеного комісією Житлово-експлуатаційного підприємства КП ЖКС «Порто-Франківський» причиною затоплення стало недбале поводження з сантехнічними приладами. При цьому доступу до квартири [PERSON] не надав. Згідно з висновком № 022/2019 від 06.11.2019 року складеним експертом [PERSON] вартість нанесених матеріальних збитків квартири розташованої за [ADDRESS] становить 39111,0 гривен. Вартість будівельно-технічного експертного дослідження складає згідно Рахунку № 11 від 28.10.2019 року 6000,0 гривень, яки позивач просив стягнути з відповідача. За частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 ст.77 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 статті 383 ЦК України встановлено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Згідно з пунктом 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Kабінету Mіністрів України від 08 жовтня 1992 року №572, власники квартир, наймачі та орендарі зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримуватись правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла. Частиною 3 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушенні, має право на відшкодування заданої йому майнової та моральної шкоди. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207, передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку №4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. За змістом статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що факт завдання шкоди [PERSON] знайшов своє підтвердження у суді, тому суд вважає стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування завданої матеріальної шкоди, в розмірі 39111,0 грн., та на підставі ст. 141 ЦПК України 840,80 гривень сплаченого судового збору та суму сплачену за проведення експертизи у розмірі 6000,0 гривен.

Outcome: partial