Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди завданої ДТП в порядку регресу, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.11.2015 р. по вул. Кільцева дорога,12 в м. Києві, на території парковки магазина «Novus» сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ГАЗ 3302» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Mersedes Benz Vito 115 CDS» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в результаті чого були спричинені механічні пошкодження та заподіяна матеріальна шкода транспортним засобам. Згідно договору добровільного страхування автомобіль «Mersedes Benz Vito 115 CDS» д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП було застраховано у ПрАТ Страхова компанія «ПЗУ Україна». На підставі рахунку №АС-00003386 від 03.12.2015 р. та згідно з страховим актом №UA2015113000016/L01/05 від 08.02.2016 р. позивач сплатив [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 6935,04 грн. З метою відшкодування шкоди, завданої відповідачем, на виконання зобов`язань по полісу №АЕ/6320111 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виданого ПрАТ СК «Арсенал страхування» позивач на адресу вказаної страхової компанія направив вимогу в порядку суброгації про відшкодування суми страхового відшкодування в розмірі 6935,04 грн. та отримав від цієї компанії страхове відшкодування в розмірі 4523,13 грн. 22.03.2017 р. на ім`я відповідача було направлено регресну вимогу про сплату 2411,91грн., однак погашення вказаної суми не відбулось, а відтак позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача 2411,91 грн. страхового відшкодування та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як встановлено судом, 30.11.2015 року о 10 год. 10 хв. [PERSON] керуючи автомобілем «ГАЗ 3302» державний номер [NUMBER] , по вул. Велика Окружна, 12, на території парковки магазина «NOVUS» в м. Києві, перед початком руху не переконався у безпеці маневру, чим створив перешкоду автомобілю «Mersedes Benz Vito 115 CDS» державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] в результаті здійснив зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 10.02.2016 р. [PERSON] визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою Таким чином, вина відповідача у скоєнні ДТП є підтвердженою. Цивільно-правова відповідальність водія «Mersedes Benz Vito 115 CDS» д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ПрАТ Страхова компанія «ПЗУ Україна» згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ 98127 від 05.06.2015 р. 03.12.2015 р. власник транспортного засобу «Mersedes Benz Vito 115 CDS» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку по договору добровільного страхування наземних транспортних засобів та відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП. На підставі рахунку №АС-00003386 від 03.12.2015 р. та згідно з страховим актом №UA2015113000016/L01/05 від 08.02.2016 р. позивач [PERSON] здійснив виплату суму страхову відшкодування у розмірі 6935,04 грн. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6320111 виданого ПрАТ СК «Арсенал Страхування» забезпечено цивільно-правову відповідальність транспортного засобу марки «ГАЗ 3302» д.н.з. [NUMBER] . З метою відшкодування шкоди, завданої відповідачем, позивач на адресу ПрАТ СК «Арсенал страхування» направив вимогу в порядку суброгації про відшкодування суми страхового відшкодування в розмірі 6935,04 грн. та отримав від цієї компанії на свій рахунок 4523,13 грн. страхового відшкодування. 22.03.2017 р. на ім`я відповідача було направлено регресну вимогу про сплату 2411,91грн., однак погашення вказаної суми не відбулось Згідно вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На підставі п.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги(регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдані збитки. За положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано. Аналізуючи наведені вище норми, виходячи із встановлених обставин справи та підстав пред`явлених та підтриманих позивачем вимог, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованою та підлягає задоволенню, з відповідача на його користь підлягає стягненню частини суми страхового відшкодування в розмірі (6935,04 - 4523,13) = 2411,91 грн. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду у розмірі 1 762 грн. підлягає стягненню з відповідача на його користь. Враховуючи наведене та

Outcome: approved