Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] право власності на: - житловий будинок площею, 80,2 кв.м з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку загальною площею 0,0623 га, кадастровий номер 3221480903:02:006:0046, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку загальною площею 0,0744 га, кадастровий номер 3221480903:02:006:0045, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21.08.2020 р. заяву представника позивача задоволено та залишено без розгляду позовну вимогу в частині визнання права власності на житловий будинок площею 80,2 кв.м за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Представник Великосолтанівської сільської ради Васильківського району Київської області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи за відсутності представника сільської ради, покладається на думку суду. Від представника приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гладій І.В. до суду надійшла заява про слухання справи за її відсутності. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положення ст.ст. 1216-1218, 1258, 1261 ЦК України зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування може здійснюватися за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). В силу вимог п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України, однією з підстав набуття громадянами України права власності на земельні ділянки є прийняття спадщини. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Як роз`яснено п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7від, 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах проспадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р. визначено, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом достовірно встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що є чоловіком [PERSON] (далі за текстом - Позивач), про що видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). [PERSON] є спадкоємцем за законом майна [PERSON] . Іншим спадкоємцем за законом є донька [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , яка відмовилась від свого права на спадкування. Будь-які інші спадкоємці майна померлого [PERSON] відсутні. Зазначене підтверджується довідкою № 1 від 27.09.2019 р., вих. № 57/01-16, виданою приватним, нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гладій І.В. (а.с. 10). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №004569/18779, виданого 01.08.2000 р. Великосолтанівською сільською Радою народних депутатів, [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 0.438 гектарів (для будівництва, обслуговування житлових будівель та господарських споруд - 0.250 гектарів; для ведення особистого підсобного господарства - 0.188 гектарів), що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Як зазначено на зворотному боці вищезазначеного Державного акту на право приватної власності на землю, за договорами купівлі-продажу від 14.07.2005 р. за реєстровими номерами №2-3945 та №2-3949, [PERSON] частина вказаної земельної ділянки була відчужена (у розмірі 0,0983 га та 0,1944 га). У відповідній графі про вказане стоїть підпис державного нотаріуса та відтиск печатки Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області. При оформленні спадкових прав на земельну ділянку з`ясувалось, що земельна ділянка не має кадастрового номеру. Проводячи роботу для присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру, при встановленні меж земельної ділянки в натурі виявилось, що площа земельної ділянки не відповідає вказаній в Державному акті площі. Заявою від 10.07.2017 р. [PERSON] надала свою згоду на уточнення, а саме - зменшення площі вказаної земельної ділянки - з 0,0830 га на 0,0744 га. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-3209509162017 від 25.07.2017 р., [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0744 га за адресою: [ADDRESS] , із цільовим призначенням «01.03 Для ведення особистого селянського господарства», кадастровий номер 3221480903:02:006:0045, право власності на яку посвідчується Державним актом від 01.08.2000 р. серії ІІІ-КВ №004569 (а.с. 15). Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-3209509252017 від 25.07.2017 р., [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0623 га за адресою: [ADDRESS] , із цільовим призначенням «02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (при садибна ділянка)», кадастровий номер 3221480903:02:006:0046, право власності на яку посвідчується Державним актом від 01.08.2000 р. серії ІІІ-КВ №004569 (а.с. 12). Під час оформлення документів про право на спадщину приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гладій І.В. відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки та будинок померлого, про що видано відповідну Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 37 02-31 від 14.09.2018 р. (а.с. 48-51). Таким чином, оскільки судом достовірно встановлено та підтверджено зібраними по справі доказами факт належності [PERSON] спірних земельних ділянок за адресою: [ADDRESS] , враховуючи, що інших спадкоємців судом не встановлено, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: approved