Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.05.2011 р. між ПАТ «Плюс Банк» правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № Б99.964.70117 про надання позичальнику кредиту в розмірі 5925,00 грн. Відповідач з моменту отримання кредитних коштів порушував терміни погашення кредиту. Станом на 08.01.2014 року заборгованість [PERSON] перед позивачем ПАТ «Ідея Банк»» складає 28128,85 грн., з яких: прострочений борг - 4751,30 грн., прострочені проценти - 4992,64 грн.; строкові проценти - 20,83 грн.; пеня за несвоєчасне погашення платежів - 18204,08 грн.; віндикаційні витрати - 160,00 грн. В судове засідання представник позивача надав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, про місце і час слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Встановлено, що 19.05.2011 р. між ПАТ «Плюс Банк, правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк», та відповідачем був укладений кредитний договір № Б99.964.70117 про надання позичальнику кредиту в розмірі 5925,00 грн. строком на 18 місяців (а.с.5,6). Згідно розділу 2 договору відповідач [PERSON] зобов'язався погашати банку кредит та сплачувати проценти і комісії. Судом встановлено, що відповідачем було порушено умови на яких ним було взято кредит, і станом на 08.01.2014 року у нього виникла заборгованість. Відповідач [PERSON] у добровільному порядку відмовляється виконувати свої зобов'язання перед позивачем. Зважаючи на викладені обставини, суд дійшов таких висновків: Між сторонами в справі виникли та існують правовідносини щодо виконання цивільно - правових угод, а саме кредитного договору. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 1054 ЦК України визначається поняття кредитного договору, так зокрема частиною першою вказаної статті передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти У встановлений договором та законом термін, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконав, заходів направлених на погашення кредиту, відсотків та пені не приймав. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань, порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Отже, заявлені Банком вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитом та за відсотками, а також пені є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення віндикаційних витрат, то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем в порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів на підтвердження понесених ним витрат та з чого вони складаються. Також наявні підстави згідно ст. 88 ЦПК України для стягнення із відповідача понесених позивачем судових витрат, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, у сумі 279,68 грн.

Outcome: partial