Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених сум пенсії у розмірі 68649,95 грн., обгрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON], [INFO], 28.03.2003 року звернулася до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси з заявою про призначення пенсії. На момент звернення за пенсією відповідач не надала документи, які б підтверджували стаж роботи, тому права на призначення пенсії за віком чи по інвалідності в неї не було. Відповідно до витягу з акту огляду МСЕК № 090470 від 03.03.2003 року пенсіонеру була встановлена IІ група інвалідності безстроково. Згідно службової записки відділу обліку надходження платежів №2 від 22.01.2014 року встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні як фізична особа-підприємець з 12.10.1999 року по теперішній час. Отже, з 28.03.2003 року по 28.02.2014 року внаслідок зловживання з боку пенсіонера, йому було безпідставно виплачено 68649,95 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, належним чином про дату та місце судового засідання повідомлялась, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], 28.03.2003 року звернулася до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси з заявою про призначення пенсії. На момент звернення за пенсією відповідач не надала документи, які б підтверджували стаж роботи, тому права на призначення пенсії за віком чи по інвалідності в неї не було. Відповідно до витягу з акту огляду МСЕК №090470 від 03.03.2003 року пенсіонеру була встановлена IІ група інвалідності безстроково. Згідно службової записки відділу обліку надходження платежів №2 від 22.01.2014 року встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні як фізична особа-підприємець з 12.10.1999 року по теперішній час. Рішенням управління №19 від 18.02.2014 року виплату пенсії Відповідачу припинено з 01.03.2014 року Отже, порушуючи норми чинного законодавства, відповідач не повідомила вчасно управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про працевлаштування. Зазначена обставина має істотне значення, оскільки у зв'язку з працевлаштування пенсіонер втратив право на соціальну пенсію, передбачену ст. 93 Закону України «Про пенсійне забезпечення». За період з 28.03.2003 року по 28.02.2014 року внаслідок зловживання з боку пенсіонера, їй було безпідставно виплачено 68649,95 грн. Відповідно до ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсію, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Відповідно до ч. 1 ст. 93 Закону України «Про пенсійне забезпечення» соціальні пенсії призначаються і виплачуються непрацюючим громадянам - інвалідам IІІ групи, при відсутності права на трудову пенсію. Відповідно до частини 1 статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до ч.2 даної статті положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. З приписів ч.2 ст.1214 ЦК України, глави 13 ЦК України (зокрема ст.ст. 179, 181, 190, 192 ЦК України) випливає, що норми ст. 1212 ЦК України повною мірою стосуються і випадків безпідставного набуття або збереження грошей. Водночас, відповідно до ч.1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню, зокрема, безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, допомоги, інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і добросовісності з боку набувача. Отже, кошти в розмірі 68649,95 грн. на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України підлягають безумовному поверненню відповідачем позивачу як набуті без достатньої правової підстави. Суд, враховуючи вищенаведене вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved