Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04 лютого 2003 року померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина у вигляді: права на земельну ділянку (пай) згідно сертифікату ОД №0140123, який зареєстровано у книзі реєстрації сертифікатів за № 180 від 29 серпня 1996 року та права власності на житловій будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ренійський район, село Долинське, вул. Інтернаціональна № 20. Під час життя померла [PERSON] залишила заповідальне розпорядження від 18 липня 2002 року, відповідно до якого заповіла все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося позивачу [PERSON] На момент смерті разом з померлої [PERSON] проживав її син [PERSON], (якій фактично вступив в управляння та володіння спадковим майном), невістка [PERSON], онуки [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. У встановлений законом строк позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 28 березня 2017 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, причини неявки суду не відомі, надали суду заяву в якій просять розглянути справу за їх відсутності, позов підтримують. Представник відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, відповідно до якої Долинська сільська рада Ренійського району Одеської області не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 04 лютого 2003 року померла мати позивача - [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина у вигляді: права на земельну ділянку (пай) згідно сертифікату ОД №0140123, який зареєстровано у книзі реєстрації сертифікатів за № 180 від 29 серпня 1996 року та права власності на житловій будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ренійський район, село Долинське, вул. Інтернаціональна № 20. Під час життя померла [PERSON] залишила заповідальне розпорядження від 18 липня 2002 року, відповідно до якого заповіла все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося позивачу [PERSON] На момент смерті разом з померлої [PERSON] проживав її син [PERSON], (якій фактично вступив в управляння та володіння спадковим майном), невістка [PERSON], онуки [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. У встановлений законом строк позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 28 березня 2017 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав суду копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на імя померлої [PERSON], а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем. У звязку з тім, що спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року, зазначені правовідносини регулюються правилами, чинного на той час, Цивільного кодексу Української РСР. Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР, передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що надані суду документи у повному обсязі підтверджують право померлої [PERSON] на спірне спадкове майно, спадкоємцем якої є [PERSON], а тому позов має бути задоволено. На підставі викладеного та

Outcome: approved