Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, мотивуючи вимоги тим, що між ФОП [PERSON] та [PERSON] виникли договірні відносини на підставі договору № СЕ 0512 від 23 грудня 2015 року, за умови якого позивач зобовʼязався надати відповідачу комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, а відповідач зобовʼязалася прийняти цей комплекс згідно акту приймання-передачі та сплатити за нього визначену договором грошову суму (ціну). Як вбачається із Специфікації товару від 23.12.2015 року відповідачем обрано та замовлено Комплекс по догляду, що підтверджується її підписом. Пунктами 2.1, 2.2 Договору сторони погодили, що при передачі Комплексу по догляду сторони складають та підписують Акт приймання-передачі згідно Переліку №1 (специфікації). При цьому, п. 2.3 договору обумовлено, що зобовʼязання Сторони-1 по передачі Комплексу по догляду вважаються виконаними в момент передачі комплексу в розпорядження Клієнту згідно Акту приймання-передачі та підписанні даного договору. Позивач свої зобовʼязання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав в повному обсязі, що вбачається із Акту приймання-передачі від 23.12.2015 року. Відповідач Комплекс по догляду отримала, претензій щодо отриманого набору по догляду та щодо виконання стороною-1 своїх обовʼязків за договором не мала, про що свідчить її підпис. За умовами договору загальна вартість Комплексу по догляду складає 10198,00 грн., сторони домовилися, що при оплаті Комплексу Клієнт сплачує перший платіж у розмірі 2000,00 грн., залишок вартості у розмірі 8198,00 грн. сплачує рівними платежами щомісячно, при цьому остаточно розраховується за товар не пізніше 23.10.2016 року. Однак, станом на день звернення до суду заборгованість відповідача складає 3990,00 грн. На підставі зазначеного просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 3990,00 грн. за договором № СЕ 0512 від 23.12.2015 року та судові витрати. У судове засідання позивач не зʼявився, його представник надала до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити (а.с. 35-36). Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечила проти їх задоволення, оскільки вважає, що сплатила за комплекс товарів, а також за послуги, які фактично отримала від позивача. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.12.2015 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір № СЕ 0512, відповідно до якого [PERSON] було придбано комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя (а.с. 6). Пунктами 2.1, 2.2 договору сторони погодили, що при передачі Комплексу по догляду сторони складають та підписують Акт приймання-передачі згідно Переліку № 1 (специфікації). При цьому, п. 2.4 Договору обумовлено, що зобов'язання Сторони-1 по передачі Комплексу по догляду вважаються виконаними в момент передачі комплексу в розпорядження Клієнту згідно Акту приймання-передачі та підписанні даного Договору. У п. 4.2.6 зазначено, що клієнт зобовʼязаний зʼявлятися на прийом для отримання Комплексу по догляду у визначений час. У разі якщо Клієнт не може зʼявитися на прийом з отримання комплексу по догляду у визначений час, попередити про такі обставини сторону-1 не пізніше ніж за 48 годин до визначеного часу. В іншому випадку послуга вважається наданою. Також, за умовами Договору загальна вартість Комплексу по догляду складає 10198,00 грн., сторони домовилися, що при оплаті Комплексу Клієнт сплачує перший платіж у розмірі 2000,00 грн., залишок вартості у розмірі 8198,000 грн. покупець сплачує рівними платежами щомісячно, при цьому остаточно розраховується за товар не пізніше 23.10.2016 року. Позивач свої зобовʼязання перед відповідачем, відповідно до укладеного Договору, виконав у повному обсязі, що вбачається із Акту приймання-передачі від 23.12.2015 року (а.с. 9). У звʼязку з невиконанням відповідачем зобовʼязань за Договором, позивачем на адресу відповідача була направлена відповідна претензія від 22.04.2016 за № 6. Однак, жодної відповіді на адресу позивача так і не надійшло, претензія залишилася не виконана (а.с. 10). За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України, зобовʼязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовʼязаний виконати свій обовʼязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмові від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобовʼязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовʼязання (неналежне виконання). Як вбачається з довідки ФОП [PERSON] загальна вартість Комплексу складає 10198,00 грн., з яких: 5130,00 грн. вартість набору косметики; 5068,00 грн. вартість косметичних послуг. Станом на 02.04.2018 року [PERSON] сплатила частину вартості товару у розмірі 2310,00 грн. та отримала частину косметологічних послуг на загальну суму 1 680,00 грн., з яких оплатила 510,00 грн. Борг [PERSON] перед ФОП [PERSON] складає 2820,00 грн. зі сплати вартості товару та 1170,00 грн. за фактично отримані послуги, що разом становить 3 990,00 грн. (а.с. 5). Таким чином, у позивача виникло право вимоги до відповідача у зазначеному вище розмірі. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обовʼязок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обовʼязків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів, однак відповідачем належними та допустимими доказами не спростовані заявлені позивачем вимоги. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином не виконує зобовʼязання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги ФОП [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved