Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 79 603,81 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що 30.05.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» (далі - ВАТ «Універсал Банк») правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № BL5301, відповідно до якого [PERSON] був наданий ліміт кредитної лінії в межах суми 15 000,00 доларів США строком на 12 місяців. 15.09.2010 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № BL5301/1 відповідно до якого відповідачу був наданий кредит у сумі 115 720,59 грн., строком до 01.09.2015 року зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 7,00% річних за користування кредитними коштами, з 01.09.2011 року відсоткова ставка була змінена на 12,00% річних, з 01.09.2012 року - на 25,00 % річних, з 11.06.2013 року - на 0,0001% річних, з 01.05.2014 року - на 25,00% річних. Згідно до п. 1.4 кредитного договору цільове використання кредиту - погашення заборгованості позичальника перед банком за кредитним договором № BL5301 від 30.05.2008 року. Банк виконав свої зобов'язання у повному обсязі, і в порядку, передбаченому кредитним договором, 15.09.2010 року надав позичальнику кредитні кошти в сумі 115 720,59 грн. 11.06.2013 року між банком та відповідачем була укладена угода про припинення зобов'язань за кредитним договором № BL5301/1 від 15.09.2010 року. Відповідно до угоди сторони визнають, що станом на 11.06.2013 року загальний розмір заборгованості позичальника перед кредитором за вищевказаним основним договором становить 82 869,05 грн. Відповідач не виконував належним чином умови угоди, тому з 01.05.2014 року відсоткова ставка за користування кредитом була змінена на 25,00 річних. Враховуючи викладене позивач був вимушений звернутися з позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30.05.2008 року між ВАТ «Універсал Банк» правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № BL5301, відповідно до умов якого [PERSON] був наданий ліміт кредитної лінії в межах суми 15 000,00 доларів США строком на 12 місяців (а.с. 6-12). 15.09.2010 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № BL5301/1 відповідно до умов якого відповідачу був наданий кредит у сумі 115 720,59 грн., строком до 01.09.2015 року зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 7,00% річних за користування кредитними коштами, з 01.09.2011 року відсоткова ставка була змінена на 12,00% річних, з 01.09.2012 року - на 25,00 % річних, з 11.06.2013 року - на 0,0001% річних, з 01.05.2014 року - на 25,00% річних (а.с.15-22). Згідно до п. 1.4 кредитного договору цільове використання кредиту - погашення заборгованості позичальника перед банком за кредитним договором № BL5301 від 30.05.2008 року. 11.06.2013 року між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем була укладена угода про припинення зобов'язань за кредитним договором № BL5301/1 від 15.09.2010 року, відповідно до умов якої сторони визнають, що станом на 11.06.2013 року загальний розмір заборгованості позичальника перед кредитором за вищевказаним основним договором становить 82 869,05 грн. (а.с.25-27). Згідно п. 2.2 угоди протягом періоду, вказаного у п. 2.1 угоди, за користування кредитними коштами (без порушення строку/термінів сплати всієї суми та/або частини кредиту та/або у разі порушення таких строку/термінів погашення кредиту) позичальник зобов'язаний сплачувати кредитору проценти у розмірі 0,0001 % річних. Відповідно до п.3 угоди прощення боргу позичальнику вважається таким, що відбулось, а позичальник вважається таким, що виконав в повному обсязі свої зобов'язання за основним договором, лише за умови: а) фактичного виконання позичальником всіх умов, передбачених п.п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 пункту угоди , та б) погашення позичальником платежу (розмір та порядок сплати якого визначений п. 2.1 цієї угоди) в межах періоду календарного місяця, в якому визначено дату погашення такого платежу, та в) підписання вищевказаного акту обома сторонами. У зв'язку з невиконанням прийнятих на себе зобов'язань за кредитним договором у відповідача станом на 24.10.2014 р. виникла заборгованість у розмірі 79 603,81 грн. з яких: 65 092,36 грн. - заборгованість по кредиту, 38 445,54 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 6576,32 грн. - заборгованість за відсотками, 7935,13 грн. - заборгованість з підвищенних відсотків (а.с. 29-30). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений термін у відповідності із умовами договору. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання є неприпустимо. Згідно ст. ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлено термін його виконання, то вона підлягає виконанню в цей строк. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності на неможливість виконання ним грошового зобов'язання, на підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № BL5301/1 від 15.09.2010 року в розмірі 79 603,81 грн., в межах пред'явлених позовних вимог підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved