Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючі вимоги тим, що вона є матір'ю неповнолітнього [PERSON], вихованням та утриманням не займається, дитина знаходиться на вихованні в будинку дитини «Ялиночка». Мати дитини зловживала алкогольними напоями, залишила дитину без батьківського піклування дитячої лікарні. Рішенням Керченського міського суду від 20.02.2013 року позов Служби у справах дітей Департаменту з соціальних питань Керченської міської ради в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], до [PERSON], третя особа - Міська лікарня № 3 м. Керчі , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів залишити без задоволення. Вказаним рішенням [PERSON] попереджена про необхідність змінити своє ставлення до виховання, розвитку та утримання малолітнього сина - [PERSON], забезпечити належні умови його проживання. Служба у справах дітей департаменту з соціальних питань Керченської міської ради зобов'язана забезпечити систематичний контроль за виконанням [PERSON] батьківських обов'язків. Однак відповідачка за час знаходження дитини в будинку дитини, його не сповіщала, життям його не цікавилася, матеріальну допомогу не надавала. У зв'язку з чим були вимушені звернутися до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримала в повному обсязі, суду пояснила, що відповідач рішенням Керченського міського суду від 20.02.201 року [PERSON] попереджена про необхідність змінити своє ставлення до виховання, розвитку та утримання малолітнього сина - [PERSON], забезпечити належні умови його проживання. У зв'язку з невиконанням батьківських обов'язків та їх нехтуванням, вони змушені були звернутися до суду про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина. Комісія по справам захисту прав дітей при виконавчому комітеті Керченської міської ради дала висновок про доцільність позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні сина [PERSON] Прокурор у судовому засіданні вважає доцільним позбавляти [PERSON] батьківських прав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи сповіщений належним чином за місцем реєстрації,що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.32,36). Представник третьої особи до залу в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи сповіщений належним чином, думку щодо розгляду справи не надав. Заслухавши пояснення представника позивача, прокурора, дослідивши обставини по справі та перевіривши їх доказами, надавши доказам правової оцінки, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. З свідоцтва про народження дитини вбачається, [PERSON] народився [INFO], в графі мати записана [PERSON] (а.с.6). [PERSON] залишила дитину без батьківського піклування дитячої лікарні, у зв'язку з чим 28.11.2012 року був складений акт покинутої дитини (а.с.8). Рішенням виконавчого комітету Керченської міської ради від 28.12.2012 року за №1033 малолітньому [PERSON] привласнений статус «дитина, що залишена батьківського піклування» (а.с.9). Рішенням Керченського міського суду від 20.02.2013 року позов Служби у справах дітей Департаменту з соціальних питань Керченської міської ради в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], до [PERSON], третя особа - Міська лікарня № 3 м. Керчі , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів залишити без задоволення. Вказаним рішенням [PERSON] попереджена про необхідність змінити своє ставлення до виховання, розвитку та утримання малолітнього сина - [PERSON], забезпечити належні умови його проживання. Служба у справах дітей департаменту з соціальних питань Керченської міської ради зобов'язана забезпечити систематичний контроль за виконанням [PERSON] батьківських обов'язків(а.с.4,5). З відповіді наданої Кримською республіканською установою Будинок дитини «Ялиночка» за №1058 від13.09.2013 року вбачається, що за час знаходження [PERSON] в будинку дитини, хлопчика ніхто не сповіщав, станом здоров'я не цікавився, матеріальну допомогу не надавав (а.с.10). З характеристики наданої виконавчим комітетом Приозерненською сільською радою на [PERSON] вбачається, що [PERSON] була викликана в сільську раду для встановлення особи, остання з'явилася в нетверезому стані, без паспорту. З характеристики також вбачається, що [PERSON] постійної роботи немає, була помічена в частому вживанні спиртних напоїв (а.с.11). З висновку №2592723-2 від 20.11.2013 року вбачається, що орган опіки та піклування виконавчого комітету Керченської міської ради вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітнього сина [PERSON] [INFO]. (а.с.13). З роз'яснень Верховного Суду України, наданих в Постанові Пленуму від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» вбачається, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Суду сторони підтвердили, що відповідач не забезпечує батьківського піклування взагалі. Згідно з ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Вичерпаний перелік підстав позбавлення батьківських прав визначений статтею 164 СК України, за ч. 2 якої батьки можуть бути позбавлені батьківських прав на підставі того, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд знаходить доведеним, що з боку відповідача відсутні належні прояві батьківської уваги, піклування відносно неповнолітнього сина, він тривалий час не виконує свої батьківські обов'язки . Вищевикладене, з урахуванням визнання відповідачем позову, надає підстави для висновку про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків з утримання, виховання та розвитку дитини , що у відповідності до ч.2 ст. 164 СК України є законною підставою для позбавлення його батьківських прав. Встановлені судом обставини свідчать про відсутність бажання з боку відповідача брати участь у вихованні малолітнього сина [PERSON] Відсутність батьківської уваги і турботи стосовно дитини, байдужість до умов її проживання і виховання свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно дитини, у зв'язку з чим суд вважає, що [PERSON] повинна бути позбавлена батьківських прав. Таким чином, з'ясувавши обставини справи, дослідивши усі докази, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] свідомо не виконує покладені на неї батьківські обов'язки щодо виховання та розвитку її малолітнього сина - [PERSON], тобто виходячи з принципу захисту прав та інтересів малолітньої дитини необхідно позбавити її батьківських прав. У силу ст. 180 Сімейного Кодексу України, - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач у добровільному порядку не виплачує аліменти на утримання дитини, то вони підлягають примусовому стягненню. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки обов'язок відповідача по утриманню її млолітної дитини передбачений чинним законодавством України, то суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів засновані на законі, та також підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved