Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третіх осіб: Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, Відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади Лозівської міської ради Харківської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Житлове приміщення не приватизоване та перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Лозова Харківської області. Відповідачка не виконує свої зобов`язання перед комунальними підприємствами м. Лозова та не сплачує за рахунками, з кожним днем борги відповідача перед комунальними підприємствами міста продовжують зростати, чим спричиняються значні збитки їхній роботі. Співробітники КП «ЖУК» неодноразово здійснювалися виходи за місцем реєстрації відповідачки і зі слів сусідів було встановлено, що відповідачка за даною адресою не проживає більше двадцяти років. За цей період у квартирі не з`являлася, сусіди її не бачили. За результатами звернення до Лозівського ВП ГУНП в Харківській області місце перебування відповідачки виявити не представилось можливим, тому просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] ; стягнути з відповідачки на їх користь судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила. Повістка відповідачу надсилалася за останнім відомим зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання та відповідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до п. 2. ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Представник третьої особи виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явилася, надала суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримала. Представник третьої особи відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади Лозівської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явилася, надала суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника, просила прийняти рішення по справі відповідно до чинного законодавства України. Згідно до положення ч.3\~ст. 131 ЦПК України\~учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до правил статей\~71,\~72 Житлового Кодексу України\~наймач або члени його сім*ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, якщо, зокрема, вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована у квартирі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщення/будинку осіб від 11 березня 2020 року та особовим рахунком. Вказане житлове приміщення перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Лозова, Харківської області. Згідно рішення №140 Лозівської міської ради від 31 січня 2011 року, було створене комунальне підприємство « Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області, на базі відокремленої частини комунальної власності міської територіальної громади м.Лозова. Рішенням Лозівської міської ради Харківської області за №840 від 16 лютого 2018 року Комунальному підприємству «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради надано повноваження щодо здійснення контролю за належним використанням житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Лозова з правом звернення до суду та інших органів з питань виселення та визнання осіб такими, що втратили право користування жилими приміщеннями. Позивачем докладалися зусилля для розшуку відповідача по справі, про що свідчить копія довідки Лозівського ВП ГУНП в Харківській області від 25 березня 2020 року, з якої вбачається, що відповідач зареєстрована за вказаною адресою, але не мешкає там тривалий термін, опитані мешканці м.Лозова повідомили, що [PERSON] давно не бачили, місце її перебуванням їм не відомо. З повідомлення Лозівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) від 16 липня 2020 року за №973/22.9-09 вбачається, що актовий запис про смерть [PERSON] у відділі відсутній. Перевірка актового запису про смерть проведено з 01.01.2013 року по теперішній час по первинним та поновленим актовим записам при повній наявності архіву. Факт не проживання відповідача по справі за адресою: [ADDRESS] підтверджується актами, складеними співробітниками КП «ЖУК» Лозівської міської ради 28 серпня 2018 року, 01 лютого 2019 року, з яких вбачається, що зі слів сусіда у вказаній квартирі [PERSON] не проживає більше двадцяти років. Оплата за отримані комунальні послуги відповідачем здійснювалась частково, в зв`язку з чим виникла заборгованість по сплаті комунальних послуг, загальний розміри якої станом на 01 травня 2020 року становить 89940,39 грн., що підтверджується довідками про заборгованість по особовому рахунку. Позивач ніяких перешкод у здійсненні права користування жилим приміщенням відповідачці не чинив, за захистом порушеного права на проживання відповідачка не зверталася. Конституцією\~(ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до\~закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Згідно ч.2\~ст.167 ЖК України\~у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункту договір найму житлового приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до\~ст.71 ЖК України\~у випадку вибуття наймача жилого приміщення та членів його сім`ї без поважних причин понад шість місяців, договір найму житлового приміщення вважається розірваним. Відповідач не проживає у спірній квартирі більш ніж шість місяців, отже з цього моменту вона втратила право користування жилим приміщенням. Відповідно до\~ст.263 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до п.6 ч.1\~ст.264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Судом встановлено, що при зверненні до суду із позовною заявою позивачем недоплачено судовий збір у розмірі 181, 00 грн. (2102, 00 грн. - ставка судового збору станом на момент звернення до суду, 1921, 00 грн. - сума сплаченого судового збору). Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору у розмірі 1921,00 грн. Виходячи з того, що при зверненні до суду судовий збір позивачем був сплачений не в повному обсязі, з урахуванням рішення суду про задоволення позову, недоплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 181,00 грн.

Outcome: approved