Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], ПрАТ страхова компанія «Перша» про стягнення коштів, мотивуючи тим, що 10.08.2012 між Київською філією ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» та Комунальним підприємством «Автотранспортне підприємство Київської міської державної адміністрації» було укладено договір № 3309-ТС-22/12 добровільного страхування транспортних засобів, а саме автомобіль «Тойота Камрі» д/н [NUMBER]. 23.08.2013 на Житомирському шосе в с. Катеринівка, відбулась ДТП за участю автомобіля «БМВ» д/н/ [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Тойота Камрі» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобілі отримали механічні пошкодження. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 08.10.2013. Згідно звіту № 31/09/13 від 06.09.2013 про оцінку матеріальних збитків, розмір завданих збитків становить 90485,44 грн. Позивачем було перераховано страхове відшкодування в розмірі 59311,80 грн. та 30000,00 грн. В ході судового розгляду справи, у зв'язку зі сплатою ПрАТ страхова компанія «Перша» страхового відшкодування в розмірі 49490,00 грн., позивач змінив предмет позову та просив стягнути з відповідача [PERSON] 39311,80 грн. Представник позивача в судове не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву згідно якої підтримав позовні вимоги, просив розглядати справу у його відсутність та про те, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. 10.08.2012 між Київською філією ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» та Комунальним підприємством «Автотранспортне підприємство Київської міської державної адміністрації» було укладено договір № 3309-ТС-22/12 добровільного страхування транспортних засобів, а саме автомобіль «Тойота Камрі» д/н [NUMBER]. 23.08.2013 на Житомирському шосе в с. Катеринівка, відбулась ДТП за участю автомобіля «БМВ» д/н/ [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Тойота Камрі» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобілі отримали механічні пошкодження. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 08.10.2013. Згідно звіту № 31/09/13 від 06.09.2013 про оцінку матеріальних збитків, розмір завданих збитків становить 90485,44 грн. Позивачем було перераховано страхове відшкодування в розмірі 59311,80 грн. та 30000,00 грн. ПрАТ страхова компанія «Перша» було сплачено страхове відшкодування на користь Київської філії ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» в розмірі 49490,00 грн. У зв'язку з наведеним, позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] 39311,80 грн. Ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Поруч з наведеним, ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За таких обставин суд дійшов до висновку про задоволення позову. Виниклі правовідносини між сторонами регулюються ст.ст. 979, 993, 988, 1166, 1187, 1191, 1194 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» та Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір, оскільки позов підлягає задоволенню, вказані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України, пропорційно до задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved