Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. Позовні вимоги мотивував тим, що витрати страхової компанії, пов'язані з страховим випадом, що мав місце 15.09.2012, складають 5370,98 грн., посилаючись на ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просив стягнути їх з відповідача на користь позивача. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов та просив задовольнити його з наведених підстав. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечували проти позовну, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Вислухавши представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. 11.05.2012 між ПАТ «Посто-страхування» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Opel Meriva», д/н [NUMBER], поліс № АВ/6531220. 15.09.2012 в м. Києві на Харківськівській площі відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль «Honda CR-V», реєстраційний д/н [NUMBER], яким керував [PERSON] та застрахований автомобіль [NUMBER], яким керував [PERSON]. Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 25.12.2012 по матеріалам адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON], провадження по справі було закрито, у зв'язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Відповідно до зазначеної постанови Дарницького районного суду м. Києва від 25.12.2012, відносно [PERSON] було складено протокол про вчинення ним, 15.09.2012, правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент дорожньо-транспортної пригоди між [PERSON] та ВАТ «HACK ОРАНТА» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 878698 від 23.10.2011 відповідно до якого було застраховано майнових інтересів власника автомобіля [NUMBER]. Внаслідок даної пригоди третя особа, [PERSON], зазнала матеріальної шкоди внаслідок пошкодження його автомобіля [NUMBER], згідно з звітом № АА9876КІ-09.11/5 з оцінки транспортного засобу від 09.11.2012 вартість матеріального збитку заданого власнику автомобіля [NUMBER] становить 5880,98 грн., а відповідно до калькуляції від 17.10.2012 вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 5973,11 грн. Відповідно до платіжного доручення № 71801 від 22 листопада 2012 року ВАТ «HACK ОРАНТА» виплатило страхове відшкодування розмірі 5973,11 грн. 01.06.2013 ВАТ «HACK «ОРАНТА» звернулась до AT «ПРОСТО-страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 5973,11 грн. Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 28.08.2013 було складено страховий акт № 80048, відповідно до якого вартість страхового відшкодування склало 5370,98 грн. Відповідно до платіжного доручення № 25181 від 30.08.2013 ПAT «Просто-страхування» виплатило страхове відшкодування розмірі Таким чином, фактичні витрати страхової компанії, пов'язані з цим страховим випадом складають 5370,98 грн., які позивач, посилаючись на ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просив стягнути з відповідача. Ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Поруч з наведеним, ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Крім того, згідно підпункту 38.1.(ґ). пункту 38.1ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки. Про настання дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] із заявою про настання дорожньо-транспортної пригоди до AT «ПРОСТО-страхування», в порушення п. 4 ч. 1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не звертався, що не заперечувалось відповідачем. За таких обставин суд дійшов до висновку про задоволення позову. При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн., оскільки позов підлягає задоволенню, вказані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved