Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виділ частки в натурі із нерухомого майна, що перебуває у спільній сумісній власності та поділ спільного майна подружжя. В позовній заяві посилалась на те, що з 14.01.1998 року до 28.09.2015 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. В подальшому рішенням Путильського районного суду Чернівецької області шлюб було розірвано. Від шлюбу в сторін є двоє неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За час спільного проживання у зареєстрованому шлюбі вони спільно вели домашнє господарство, утримували житловий будинок та земельну ділянку, зароблені кошти витрачали на потреби сім`ї. 27.04.2001 року в порядку Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» сторонами було отримано у приватну спільну сумісну власність (приватизовано), без визначення часток, трьохкімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальна 41,30кв.м. Протягом 2009-2010 років ними, за спільні кошти, на власному подвір`ї по [ADDRESS] . Путала було побудовано дерев`яний гараж, а також прибудова до квартири. Рішенням виконавчого комітету Путильської селищної ради №100/08 від 08.07.2009 року відповідачу був наданий дозвіл на проведення будівництва літньої кухні площею 28кв.м., індивідуального гаража площею 30кв.м.,господарської будівлі площею 10кв.м. Позивач в позові зазначає, що крім того, спільним майном подружжя є також легковий автомобіль марки ВАЗ- 21112, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , що також був придбаний за їхні спільні кошти і який зареєстрований за відповідачем. З врахуванням уточнених позовних вимог просить суд виділити їй, частку у нерухомому майні, що перебуває у спільній сумісній власності, а саме 1/2 частину квартири [ADDRESS] та виділити належну їй частку у нерухомому майні, що перебуває у спільній сумісній власності 1/2 частину квартири [ADDRESS] , згідно варіанту № 1 (частина майна виділеної зеленим кольором для власника 2) висновку № 587 від 14.05.2019р. судової будівельно-технічної експертизи, співвласник II, а саме частина веранди - літ.2-1 (1) вартістю 61740грн., коридор -літ.2-2(1), площею 5,0 кв.м. вартістю 47492 грн., суміщений санвузол - літ.2-3,площею 7,30кв.м. вартістю 69341 грн., кімната - літ.2-4,площею 17. 10 кв.м. вартістю 193371 грн. та кухня - літ.2- 5, площею 8.30 кв.м. вартістю 93861 грн., а всього загальною площею 44,20 кв.м., загальною вартістю 465805 грн. Спільну сумісну власність квартири [ADDRESS] припинити. Визнати спільним майном подружжя будівельні матеріали та конструктивні елементи, що були використані при самочинному будівництві гаража по [ADDRESS] , згідно із Відомістю ресурсів до локального кошторису № 2-1- 1 до Висновку будівельно-технічної експертизи № 587 від 14.05.2019р Різницю в частках 31519 грн. компенсувати [PERSON] за рахунок належної їй частки у будівельних матеріалах та конструктивних елементах, що були використані при самочинному будівництві гаража. Стягнути з [PERSON] на її користь різницю між вартістю частки гаража та сумою компенсації за частку у нерухомому майні (квартира) в сумі 2095 гривень. Спільну сумісну власність будівельних матеріалах та конструктивних елементів, що були використані при самочинному будівництві гаража, по [ADDRESS] припинити. Визнати за [PERSON] право власності на легковий автомобіль марки ВАЗ-21112, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та надала пояснення аналогічні позовній заяві, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив суду, що він не погоджується з варіантом розподілу, що вказаний в позовній вимозі. Також запропонував свої варіанти розподілу в письмових поясненнях, згідно яких просить суд визнати право спільної сумісної власності на нерухоме майно за їх неповнолітніми дітьми, призначити компенсацію позивачу за спірний автомобіль та визнати за ним право власності на нього. Або застосувати другий варіант розподілу виділивши йому частку у нерухомому майні згідно варіанту №2, для співвласника І, з відповідною компенсацією позивачу, визнати за ним право власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи, що були використанні при будівництві спірного гаража. Також просить суд визнати за ним право власності на спірний автомобіль та призначити відповідну компенсацію позивачу. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. В силу ч.1 ст.13 ЦПК України, - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.01.1998 року /а.с.9/. Рішенням Путильського районного суду Чернівецької області від 28 вересня 2015 року, шлюб між сторонами розірвано /а.с.8/. 27.04.2001 року сторонами було отримано у спільну сумісну власність, шляхом приватизації без визначення часток, трьохкімнатну квартиру за адресою [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 27.04.2001 року /а.с.17/. 28.10.2005 року рішенням Путильської селищної ради № 474/23-05 [PERSON] затверджено технічну документацію про передачу у власність земельної ділянки розміром 0,0720га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] /а.с.20/. На підставі вищевказаного рішення відповідачу 20.12.2006 року виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 442822, розміром 0,0720га, кадастровий номер 7323555100:01:010:0086, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] /а.с.85/. Рішенням виконавчого комітету Путильської селищної ради №100/08 від 08.07.2009 року [PERSON] наданий дозвіл на проведення будівництва літньої кухні площею 28кв.м., індивідуального гаража площею 30кв.м.,господарської будівлі площею 10кв.м /а.с.22/. Також під час спільного проживання сторонами було придбано 06.05.2008 року автомобіль марки ВАЗ-21112 д.н. [NUMBER] року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу /а.с.86/. Ринкова вартість даного автомобіля, згідно висновку експерта судової автотоварознавчої експертизи за №024/2 від 18.06.2019 року становить 83230грн /а.с.126-133/. Згідно із висновком будівельно-технічної експертизи № 691 від 31.07.2019р будівництво прибудови до квартири [ADDRESS] проведено з дотриманням державних будівельних, протипожежних, санітарних норм і подальша її експлуатація за призначенням можлива /а.с.166-169/. Висновком судової інженерно-технічної експертизи від 14.05.2019 року за № 587 визначено ринкову вартість квартири [ADDRESS] в сумі 868572грн /а.с.94-123/. Вартість будівельних матеріалів, обладнання, конструктивних елементів, які були використані при самочинному будівництві гаража становить 67228грн /а.с.170/. Частиною 2 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.71 СК України). За роз`ясненнями, які містяться в п.п.22,23 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.69-72 СК та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Виходячи з аналізу змісту норм ст.ст.183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання не співмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Суд дослідивши варіанти розподілу спірного житлового будинку, згідно висновку судової інженерно-технічної експертизи від 14.05.2019 року /а.с.94-123/, вважає, що варіант розподілу запропонований позивачем згідно уточненої позовної вимоги, а саме виділити позивачу 1/2 частку квартири [ADDRESS] , згідно варіанту № 1 (частина майна виділеної зеленим кольором для власника 2) висновку № 587 від 14.05.2019р. судової будівельно-технічної експертизи, співвласник II, а саме частина веранди - літ.2-1 (1) вартістю 61740грн., коридор -літ.2-2(1), площею 5,0 кв.м. вартістю 47492 грн., суміщений санвузол - літ.2-3,площею 7,30кв.м. вартістю 69341 грн., кімната - літ.2-4,площею 17. 10 кв.м. вартістю 193371 грн. та кухня - літ.2- 5, площею 8.30 кв.м. вартістю 93861 грн., а всього загальною площею 44,20 кв.м., загальною вартістю 465805 грн. є доцільним та таким, що не буде порушувати інтереси іншого співвласника, при виділі частки в натурі. Інший варіант розподілу будинковолодіння, який запропонований у вище дослідженому висновку експертизи суд не розглядає, оскільки у відповідності до ст.13 ЦПК України, суд повинен розглядати цивільні справи в межах заявлених вимог. Також як встановлено судом спірне майно набуте подружжям за час шлюбу, а тому належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, внаслідок чого необхідно визнати спільним майном подружжя будівельні матеріали та конструктивні елементи, що були використані при самочинному будівництві гаража по [ADDRESS] . Різницю в частках 31519 грн. компенсувати [PERSON] за рахунок належної позивачу частки у будівельних матеріалах та конструктивних елементах, що були використані при самочинному будівництві гаража. Стягнути з [PERSON] на користь позивача різницю між вартістю частки гаража та сумою компенсації за частку у нерухомому майні (квартира) в сумі 2095 гривень. Визнати за [PERSON] право власності на легковий автомобіль марки ВАЗ-21112, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] Суд критично ставить до тверджень в судовому засіданні та в письмових поясненнях відповідача про власні варіанти розподілу, оскільки останній не скористався своїм правом та не звернувся до суду з зустрічним позовом, а також дані твердження (пояснення) порушують принцип диспозитивності цивільного судочинства, що передбаченні ст.13 ЦПК України. За таких обставин суд, з урахуванням принципу диспозитивності, на підставі встановлених обставин справи, приходить до висновку, що уточненні позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволенні, а тому понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 5505грн. 43коп. та 8815грн. 63коп. витрат пов`язаних з проведенням експертизи, які у відповідності до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. На підставі наведеного та

Outcome: approved