overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що відповідач є споживачами електричної енергії, особовий рахунок [NUMBER], надані позивачем послуги не сплачує, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 438,84 грн. Просив суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» заборгованість в сумі 438,84 гривні та сплачені судові витрати в сумі 243,60 гривень. В судове засідання представник позивача за довіреністю Ватраль О.Д. надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, до суду не з'явився, із будь-якими заявами на адресу суду не звертався, тому суд, за згодою позивача, ухвалив заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги, в тому числі за спожиту електроенергію, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами для населення на підставі фактичних показників приладів обліку відповідно «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином та відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що в порушення ЗУ «Про електроенергетику», Правил користування електроенергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357, відповідач належним чином не сплачує надані йому послуги, а тому сума заборгованості підлягаю стягненню з відповідача на користь позивача, а також судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON]про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, посилаючись на те, що відповідач будучи споживачем електричної енергії від мереж ПАТ « ДТЕК Донецькобленерго» у порушення Закону України «Про електроенергетику», Правил користування електроенергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 несе відповідальність за оплату та погашення утвореної заборгованості за місцем свого проживання за адресою: [ADDRESS]. У відповідача за період з 23.08.2011 року по 23.02.2012 року утворилась заборгованість на загальну суму 185,11 грн., за споживання 1140 кВтг. Просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 185,11 грн., судовий збір. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила в задоволенні позову відмовити, суду пояснила, що у 2002 році вона продала будинок [PERSON] і з того часу вона не проживає та не зареєстрована в домоволодінні [ADDRESS]. Суд, розглядаючи справу виключно в межах заявлених позовних вимог й на підставі наданих сторонами доказів, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Позивач обґрунтовуючи вимоги про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію зазначив, що відповідач є споживачем електричної енергії за адресою [ADDRESS] та на її ім*я відкритий лицьовий рахунок, згідно якого у відповідача за період з утворилась заборгованість 23.08.2011 року по 23.02.2012 року утворилась заборгованість на загальну суму 185,11 грн., за споживання 1140 кВтг. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №17481622 від 07.02.2014 року, право власності на домоволодіння [ADDRESS] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстроване(а.с.21). Згідно довідки Кумачівської сільської ради за №146 від 25.02.2014 року [PERSON] з січня 2002 року по теперішній час у домоволодінні [ADDRESS] не зареєстрована та не проживає. Під час розгляду справи судом представника позивача було зобов*язано надати до суду докази які б підтверджували правові підстави підключення спірного домоволодіння до мережі електропостачання, та докази встановлення лічильника у спірному домоволодінні. Однак жодних зазначених доказів представником позивача суду не надано. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що позивачем до суду не надано жодного доказу порушення відповідачем його прав, суд відмовляє в задоволені позову. У зв*язку з тим, що позивачеві у задоволенні позову відмовлено судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач, звернувся до суду з позовом до відповідача, [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ «Київенерго» та [PERSON], укладено договір про користування електричною енергією від 13 липня 2005 року згідно з яким позивач постачає відповідачу електроенергію за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Згідно із п. 48 Правил споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення і платежів за електричну енергію. Станом на 01 листопада 2015 року заборгованість за спожиту електроенергію становить 5 600 гривень 60 копійок, що свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань. До судове засідання представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує.. Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістка з викликом судове засідання, копія ухвали судді якою відповідачам роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідач з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не зверталася, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує наступним: 16.10.2007 року між КС «Акорд»та [PERSON] було укладено кредитний договір № ДО-07/1041. Згідно Договору кредитна спілка надала позичальнику кредит у розмірі 5500 грн. Отримання грошових коштів позичальником підтверджується видатковим ордером. Відповідно до Договору кредит позичальнику було надано строком до 16.10.2008 року. Однак всупереч договірним зобов*язанням в установлені графіком терміни позичальником не повернуто належні грошові кошти, в результаті чого сума кредиту не зменшувалась, а проценти нараховувались на фактичний залишок суми кредиту за кожний день користування кредитом. Станом на 04.08.2011 р. сума боргу за тілом кредиту становить 2347 грн. 48 коп., за процентами становить 3371 грн. 11 коп.. за пенею 2347 грн. 48 грн., що в сумі складає 8066 грн. 07 коп.Саме цю суму позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з*явився, надав заву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з*явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 16.10.2007 року між КС «Акорд»та [PERSON] було укладено кредитний договір № ДО-07/1041. Згідно Договору кредитна спілка надала позичальнику кредит у розмірі 5500 грн. Отримання грошових коштів позичальником підтверджується видатковим ордером. Відповідно до Договору кредит позивачальнику було надано строком до 16.10.2008 року. Однак всупереч договірним зобов*язанням в установлені графіком терміни позичальником не повернуто належні грошові кошти, в результаті чого сума кредиту не зменшувалась, а проценти нараховувались на фактичний залишок суми кредиту за кожний день користування кредитом. Станом на 04.08.2011 р. сума боргу за тілом кредиту становить 2347 грн. 48 коп., за процентами становить 3371 грн. 11 коп.. за пенею 2347 грн. 48 грн., що в сумі складає 8066 грн. 07 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатив витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. та судовий збір у сумі 80 грн. 66 коп., тому судовий збір в сумі 80 грн. 66 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. підлягають стягненню з відповідача

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з неї надмірно сплачених їй коштів державної допомоги. В обґрунтування позову зазначено, що за особистим зверненням [PERSON] їй було видано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, до якої було внесені відомості про переміщених осіб, які не досягли 18 річного віку і прибули разом з особою: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , № 6343022115 від 16.03.2016 року за місцем фактичного проживання за адресою: [ADDRESS] . В заяві про взяття на облік час, з якого [PERSON] прибула в м. Харків було зазначено дату 16.03.2016 року. [PERSON] звернулась до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради з заявою від 09.04.2016 року щодо призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, відповідно до п. 5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з неї надмірно сплачених їй коштів державної допомоги, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач періодично (15.12.2014, 18.06.2015, 24.12.2015, 06.06.2016 року) зверталася до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради з заявами щодо призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, відповідно до п. 5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з останньої заборгованості за кредитним договором у розмірі 113 107,26 гривень та судових витрат у розмірі 1131,07 гривні, посилаючись на те, що між сторонами по цій справі 10 серпня 2007 року був укладений кредитний договір, за умовами якого Банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 12 000 доларів США на строк до 18 липня 2014 року включно за сплатою відсотків у розмірі 12,8 % річних. Ціль кредитування - купівля автотранспорту. Свої зобов'язання позивач виконав, а відповідач не виконав умови вказаного договору та за ним утворилась заборгованість у розмірі 113 107,26 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився та просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримує, про що подав до суду письмову заяву. Відповідач в судове засідання неодноразово не з'являвся, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між сторонами по цій справі 10 серпня 2007 року був укладений кредитний договір, за умовами якого Банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 12 000 доларів США на строк до 18 липня 2014 року включно за сплатою відсотків у розмірі 12,8 % річних. Ціль кредитування - купівля автотранспорту. Свої зобов'язання позивач виконав, а відповідач не виконав умови вказаного договору та за ним утворилась заборгованість у розмірі 113 107,26 гривень. Вказані обставини підтверджується копією договору (а.с. 20-24) та розрахунком заборгованості (а.с. 5-9). Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Взяті на себе зобов'язання за зазначеним Договором банк виконав вчасно й повністю, надавши кредитні кошти. У порушення зазначених норм закону та умов договору, Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Таким чином, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 526, 530, 610, 625, 1050 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з останньої заборгованості за кредитним договором у розмірі 120 581,69 гривень та судових витрат у розмірі 1205,00 гривні, посилаючись на те, що між сторонами по цій справі 6 березня 2008 року був укладений кредитний договір, відповідач не виконав умови вказаного договору та за ним утворилась заборгованість у вказаному розмірі. Представник позивача в судове засідання не з'явився та просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримує, про що зазначено в позовній заяві. Відповідач в судове засідання неодноразово не з'являвся, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 6 березня 2008 року між сторонами по цій справі був укладений кредитний договір, за умовами якого Банк видав відповідачу кошти у розмірі 10 930 доларів США зі сплатою 14,70 % річних на придбання автотранспортного засобу. Відповідач не виконав умови договору та за ним утворилась заборгованість у розмірі 120 581,69 гривень. Вказані обставини підтверджується копією договору (а.с. 6-7) та розрахунком заборгованості (а.с. 14-15). Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Взяті на себе зобов'язання за зазначеним Договором банк виконав вчасно й повністю, надавши кредитні кошти. У порушення зазначених норм закону та умов договору, Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Таким чином, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 526, 530, 610, 625, 1050 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів за договором про надання юридичних послуг. Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов'язаного з необхідністю обґрунтування доводів сторін, на що може бути витрачений значний проміжок часу, та у зв'язку із розглядом інших справ у призначений час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення, відклавши складання повного рішення на 5 днів. На підставі ст.ст. 3, 15, 88, 213-218 ЦПК України, ст.ст. 15-16, 526, 610, 611, 615, 625 ЦК України суд, -

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення кредитних коштів за договором. В обґрунтування своїх вимог посилався, на те, що 26 січня 2014р. між ТОВ «ММК-Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 16338, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000 грн., терміном на 16 календарних днів по 11 лютого 2014р. Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав в результаті чого виникла заборгованість по кредиту. Представник ТОВ «ММК-Україна» у судове засідання не з'явився повідомлений належним чином, просив розглядати справу за їх відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення сум неповерненого спецодягу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до особистої заяви від 01.07.2011 року та згідно наказу ТОВ «Ейч Ар Гарант» від 04.06.2011 року №0000004980-7817, [PERSON] прийнято на роботу в ТОВ «Ейч Ар Гарант». На виконання вимог діючого законодавства, Колективного договору та встановлених норм видачі спецодягу, [PERSON] отримав на підприємстві 14.01.2014 року - окуляри захисні із терміном використання до зношення, костюм бавовняний «Промінь» із терміном використання до 13.01.2015 р., куртку суконну із терміном використання до 13.04.2014 р., брюки суконні із терміном використання до 13.04.2014 р., черевики з метноском із терміном використання до 13.01.2015 р. Зазначене підтверджується підписами [PERSON] в його особистій картці спеціального одягу, спеціального взуття та інших засобів індивідуального захисту. Відповідно до наказу ТОВ «Ейч Ар Гарант» від 03.03.2014 року [PERSON] звільнено з підприємства за п.5 ст.36 КЗпП України у зв'язку з переведенням у ПАТ «Запоріжвогнетрив». При звільненні [PERSON] отриманий спецодяг не повернув. Залишкова вартість спецодягу із ЗІЗ, відповідно до довідки головного бухгалтера ТОВ «Ейч Ар Гарант» складає 270,19 грн. Згідно п.4.1. Положення про порядок забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального захисту, затвердженого наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 24 березня 2008 року №53, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2008 року №446/1537, спеціальний одяг, спеціальне взуття та інші засоби індивідуального захисту видаються працівникам безплатно, є власністю підприємства, обліковуються як інвентар і підлягають обов'язковому поверненню при звільненні з підприємства, переведенні на тому ж підприємстві на іншу роботу або інше робоче місце, зміні виду робіт, уведенні нових технологій, уведенні нових або зміні наявних знарядь праці та в інших випадках, коли використання виданих ЗІЗ не є необхідним, а також по закінченні строків їх використання замість одержуваних нових ЗІЗ. Позивач просить стягнути з відповідача у зв'язку з неповерненням ТОВ «Ейч Ар Гарант» спецодягу 270,19 грн. залишкової вартості неповерненого спецодягу. Представник позивача ТОВ «Ейч Ар Гарант», Романюк А.В., що діє на підставі довіреності, до відкритого судового засідання не з'явився, але надав заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до відкритого судового засідання не з'явився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, у звязку з чим суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення сум неповерненого спецодягу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до особистої заяви від 20.06.2012 року та згідно наказу ТОВ «Ейч Ар Гарант» від 06.07.2012 року №0000000362-8313, [PERSON] прийнято на роботу в ТОВ «Ейч Ар Гарант». На виконання вимог діючого законодавства, Колективного договору та встановлених норм видачі спецодягу, [PERSON] отримав на підприємстві 25.09.2012 року - куртку утеплену із терміном використання до 24.09.2014 р., брюки утеплені із терміном використання до 24.09.2014 р.; 27.05.2013 р. - куртку для захисту від підвищеної температури із терміном використання до 26.05.2014 р., брюки для захисту від підвищеної температури із терміном використання до 26.05.2014 р., костюм бавовняний із терміном використання до 26.05.2014 р., окуляри захисні із терміном використання до зношення. Зазначене підтверджується підписами [PERSON] в його особистій картці спеціального одягу, спеціального взуття та інших засобів індивідуального захисту. Відповідно до наказу ТОВ «Ейч Ар Гарант» від 03.03.2014 року [PERSON] звільнено з підприємства за п.5 ст.36 КЗпП України у зв'язку з переведенням у ПАТ «Запоріжвогнетрив». При звільненні [PERSON] отриманий спецодяг не повернув. Залишкова вартість спецодягу із ЗІЗ, відповідно до довідки головного бухгалтера ТОВ «Ейч Ар Гарант» складає 724,23 грн. Згідно п.4.1. Положення про порядок забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального захисту, затвердженого наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 24 березня 2008 року №53, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2008 року №446/1537, спеціальний одяг, спеціальне взуття та інші засоби індивідуального захисту видаються працівникам безплатно, є власністю підприємства, обліковуються як інвентар і підлягають обов'язковому поверненню при звільненні з підприємства, переведенні на тому ж підприємстві на іншу роботу або інше робоче місце, зміні виду робіт, уведенні нових технологій, уведенні нових або зміні наявних знарядь праці та в інших випадках, коли використання виданих ЗІЗ не є необхідним, а також по закінченні строків їх використання замість одержуваних нових ЗІЗ. Позивач просить стягнути з відповідача у зв'язку з неповерненням ТОВ «Ейч Ар Гарант» спецодягу 724,23 грн. залишкової вартості неповерненого спецодягу. Представник позивача ТОВ «Ейч Ар Гарант», Романюк А.В., що діє на підставі довіреності, до відкритого судового засідання не з'явився, але надав заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до відкритого судового засідання не з'явився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, у звязку з чим суд,

Outcome: approved