Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, посилаючись на те, що згідно акту приймання-передачі житлового будинку від 31 березня 2017 року житловий багатоквартирний будинок в [ADDRESS] було передано на баланс об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштан-7» (ОСББ «Каштан-7»), яке створене для покращення якості комунальних послуг, забезпечення і захисту інтересів власників, використання для власних потреб прилеглої до будинку земельної ділянки, спільного утримання багатоквартирного будинку. Право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , відповідачем по справі. Споживаючи житлово-комунальні послуги відповідач з 01 вересня 2017 року не сплачував щомісячні внески, тому за період з 01 листопада 2017 року по 31 січень 2019 року виникла заборгованість у розмірі 5218 гривень 50 копійок. ОСББ «Каштан-7» зверталось до відповідача з претензією та проханням погасити заборгованість по сплаті внесків до ОСББ ще у 2018 році, також неодноразово при зустрічах нагадували відповідачу про борг, але останній ніяк на це не реагував. В зв`язку з цим просить стягнути з відповідача на користь ОСББ «Каштан - 7» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01 листопада 2017 року по 31 січня 2019 року в розмірі 5218 гривень 50 копійок, витрати за правову допомогу в розмірі 800,00 гривень та судові витрати в сумі 1921,00 гривні. Представник позивача, голова об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштан - 7» Сніда Н.В. у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. У разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Наслідки ухвалення заочного рішення їй відомі та зрозумілі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать довідка про доставку SMS повідомлення про виклик до суду та поштове зворотне повідомлення, які містяться в матеріалах справи, причину неявки до суду не повідомив, відзив та клопотань про відкладення не надавав, у зв`язку з чим з урахуванням згоди представника позивача, суд вирішив розглянути дану справу у заочному порядку. Оскільки наслідки ст. 280 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та даний факт підтверджено письмовими доказами, що відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Із протоколу установчих зборів зі створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку розташованого за адресою: Харківська область, м. Лозова, пров. Каштановий, б. 1 від 27 червня 2016 року вбачається, що власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] було створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштан - 7», метою якого є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати платежів, передбачених законодавством та Статутом цього об`єднання. Згідно акту приймання - передачі житлового будинку від 31 березня 2017 року житловий багатоквартирний будинок, який розташований в [ADDRESS] передано з балансу комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» в управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштан-7» з 01.04.2017 року. Порядок сплати, перелік та розмір внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Згідно положень указаного закону об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Статтею 15 цього ж Закону визначено, що співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Загальними зборами об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштан-7» було встановлено тариф на управління будинком за один квадратний метр, а саме з другого по дев`ятий поверх тариф становить 4,80 гривень, а для першого поверху - 3,93 гривні (за мінусом 0,87 грн за обслуговування ліфтів). Із довідки про заборгованість внесків на управління будинком від 12.02.2019 року та акту звірки від 01 лютого 2019 року вбачається, що відповідач [PERSON] станом на 01.02.2019 року має заборгованість по сплаті внесків на управління будинком з 01 листопада 2017 року по 31 січня 2019 року у розмірі 5218 гривень 50 копійок. Вказаний розрахунок відповідачем не спростовано, шляхом подання належних та допустимих доказів. Згідно ст. 162 Житлового Кодексу України встановлено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно ст. 179 Житлового Кодексу України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватизованого житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. №572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно ст.ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Споживач зобов`язаний: 1) укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; 5) оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За змістом ст.ст. 626, 627, 628, 629, 631 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Таким чином, з вищевикладених обставин вбачається, що відповідачем починаючи з листопада 2017 року по 31 січня 2019 року внески на управління будинком не сплачуються, що призвело до виникнення заборгованості. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштан-7» зверталось до відповідача з претензією та проханням погасити заборгованість по сплаті внесків, але [PERSON] на це не реагує. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право: вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановленим цим Законом та статутом об`єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, звертатися до суду з позовом про звернення стягнення на майно власників приміщень, які відмовляються відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання платежів, збори і внески. Згідно із ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене, суд вважає доведеним той факт, що в період визначений позивачем, а саме з 01 листопада 2017 року по 31 січень 2019 року, з боку відповідача неналежним чином щомісячні внески на управління будинком не здійснювались, у зв`язку з чим заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по сплаті внесків на управління будинком у розмірі 5218,50 грн підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім цього, позивач в своїй позовній заяві просить суд стягнути з відповідача витрати за надання правничої допомоги в розмірі 800 гривень. В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги в розмірі 800 гривень позивачем надано: попередній розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу, в якому зазначено, що за консультацію з вивчення документів щодо характеру спірних правовідносин позивачем було сплачено 200 гривень, за складання позовної заяви майнового характеру - 600 гривень; платіжне доручення № 399 від 14 березня 2019 року про оплату правових послуг. Відповідно до ч.1-6 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З огляду на вищезазначені обставини, суд вважає, що заявлена сума судових витрат на професійну правничу допомогу є пов`язана з розглядом справи, розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, тому витрати на професійну правничу допомогу в сумі 800 грн. підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 1921 грн. на користь позивача.

Outcome: approved