Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошової суми, посилаючись на те, що в жовтні 2012 року між ним та його матірю [PERSON] з одного боку та відповідачкою за даним позовом [PERSON] з іншого боку відбулася домовленість про купівлю у неї на імя позивача житлового будинку №40 по вул. Постишева в с. Юнаківка Сумського району Сумської області, який належить їй на праві власності на підставі договору дарування, на умовах виплати їй 45000 гривень вартості. Оскільки у них одразу не було такої суми для сплати за будинок, вони з відповідачкою домовилися вносити гроші у розстрочку на протязі певного часу. 12 жовтня 2012 року його мати [PERSON] передала відповідачці [PERSON] 26000 гривень в якості оплати за вказаний житловий будинок, після чого відповідачка передала йому ключі від будинку та надала дозвіл на переїзд до будинку для проживання в ньому та проведення в ньому ремонту. Позивач переїхав до будинку та став проживати в ньому з жовтня 2012 року. 20 січня 2013 року його мати [PERSON] сплатила [PERSON] 9000 гривень в якості оплати за спірний будинок, а 15 квітня 2013 року сплатила останню суму за будинок -10000 гривень. Всього з жовтня 2012 року по квітень 2013 року ними була сплачена вся сума за будинок - 45000 гривень. За оформлення документів по будинку позивач сплатив [PERSON] ще 3000 гривень. З моменту вселення в будинок, а саме з жовтня 2012 року позивач сплачував всі витрати по вказаному будинку за газопостачання та електроенергію, зробив ремонт в будинку на суму 8000 гривень, обробляв земельну ділянку. Відповідачка на даний час відмовляється нотаріально оформити договір купівлі-продажу житлового будинку та звернулася з позовом про його виселення. Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути з відповідачки на його користь сплачені ним кошти в сумі 48000 гривень та судові витрати. В подальшому позивач уточнив свої вимоги просив стягнути інфляційні збитки в сумі 132528 гривень, а також вартість дверей та вікна, які були встановлені в її будинку в сумі 12000 гривень, а всього 144528 гривень та судові витрати по справі. \~Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково, пояснила, що є власницею житлового будинку №40 по вул. Постишева с. Юнаківка Сумського району Сумської області. 02 січня 2012 року між нею та [PERSON] і [PERSON] було досягнуто домовленість про продаж житлового будинку за 6000 доларів США та встановлено термін сплати 2 тижня, а саме до 16.01.2012 року. Але [PERSON] і [PERSON], не виконуючи умови усного договору, виплачували їй кошти не у встановлений домовленістю термін, а на протязі 2 років частинами. На даний час відповідно до розписки нею отримано 48000 гривень в рахунок оплати вартості будинку. Рішенням Сумського районного суду від 12.11.2015 року задоволено її заяву до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення та відмовлено в задоволенні зустрічного позову [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним за необґрунтованістю. Апеляційним судом Сумської області рішення суду залишено без змін, а апеляційного скаргу без задоволення. З приводу інфляційних збитків, вважала, що вона є власницею житлового будинку і не може бути боржником, оскільки боржником є саме [PERSON] і [PERSON], так як саме вони в порушення домовленості виплачували їй гроші за будинок на протязі двох років. З приводу стягнення витрат за комунальні послуги, вважала, що в цей час коли вони їх сплачували тільки вони там і проживали. Вона в цей період зовсім там не проживала і не приходила до будинку. З приводу стягнення коштів за вартість дверей та вікон , то вона є власником житлового будинку і не надавала ніякого дозволу на встановлення останніх. Позов визнала в частині стягнення з неї коштів в сумі 48000 гривень. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що в жовтні 2012 року між [PERSON] з одного боку та [PERSON] і [PERSON] з іншого боку відбулася домовленість про купівлю-продаж належного [PERSON] домоволодіння, розташованого за адресою вул. Постишева, 40 в с. Юнаківка Сумського району Сумської області. На виконання домовленості сторони дійшли згоди про вартість домоволодіння в розмірі 45\~000 гривень, з яких 12 жовтня 2012 року [PERSON] передала відповідачці [PERSON] 26000 гривень в якості оплати за вказаний житловий будинок, після чого [PERSON] передала [PERSON] і [PERSON] ключі від будинку та надала дозвіл на переїзд до будинку для проживання в ньому та проведення в ньому ремонту. 20 січня 2013 року [PERSON] сплатила [PERSON] 9000 гривень в якості оплати за спірний будинок, а 15 квітня 2013 року сплатила останню суму за будинок -10000 гривень. Всього з жовтня 2012 року по квітень 2013 року [PERSON] і [PERSON] була сплачена вся сума за будинок - 45000 гривень. За оформлення документів по будинку [PERSON] і [PERSON] сплатили [PERSON] ще 3000 гривень, таким чином, всього [PERSON] отримала від [PERSON] і [PERSON] 48000 гривень в рахунок оплати за домоволодіння. В подальшому [PERSON] відмовилась від нотаріального оформлення договору купівлі-продажу житлового будинку та звернулася з позовом про усунення перешкод в користуванні будинком шляхом виселення [PERSON] з належного їй будинку №40 по вул. Постишева в с. Юнаківка Сумського району Сумської області, а [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 12 листопада 2015 року позов [PERSON] задоволений, в задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Постановлено усунути перешкоди в користуванні [PERSON] належним їй на праві власності будинком №40 по вул. Постишева в с. Юнаківка Сумського району Сумської області шляхом виселення [PERSON] Ухвалою суду апеляційної інстанції від 17 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін, а апеляційна скарга [PERSON] без задоволення. Та обставина, що [PERSON] отримала від [PERSON] 48000 гривень не оспорювали сторони в судовому засіданні. Цей факт також підтверджується розпискою [PERSON]О.( ар.с.8), дійсність якої не оспорюється сторонами. Таким чином, суд вважає встановленим, що [PERSON] отримала від [PERSON] та [PERSON] 48000 гривень в рахунок оплати вартості будинку, що не оспорюється самою [PERSON], підтверджується поясненнями [PERSON] та [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] У відповідності з ст. ст. 526, 527, 623 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання. В разі невиконання або неналежного виконання зобовязання боржником він зобовязаний відшкодувати кредитору завдані цим збитки. Під збитками розуміється витрати, понесені кредитором, втрата або пошкодження його майна, а також неотримані кредитором доходи, які він отримав би, якщо б зобовязання було виконано боржником. Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути з відповідачки на його користь сплачені ним кошти в сумі 48000 гривень та судові витрати. В подальшому позивач уточнив свої вимоги просив стягнути інфляційні збитки в сумі 132528 гривень, а також вартість дверей та вікна, які були встановлені в її будинку в сумі 12000 гривень, а всього 144528 гривень та судові витрати по справі. При цьому позивач послався на з ст. 1050, 625 Цивільного кодексу України, у відповідності з якими якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення інфляційних збитків та вартості дверей та вікон, які [PERSON] вставив в будинку відповідачки. Отримані [PERSON] кошти не носять характер грошового боргу, фактично вони є авансом або передоплатою вартості будинку за договором купівлі продажу будинку. Отже, правовідносини, що склалися між сторонами,не носять характер грошового зобовязання, укладеним між сторонами договором не було передбачено сплати інфляційних збитків та вартості дверей та вікон, тому до цих правовідносин не можна застосовувати положення ст. 625 ЦК України в частині стягнення інфляційних збитків за весь час прострочення виконання грошового зобовязання. У відповідності з ст. 1212 ЦПК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності з ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного ,

Outcome: approved