Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить шлюб, зареєстрований з відповідачем 14.11.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області,актовий запис №288, розірвати. З обставин, викладених у позовній заяві встановлено, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як вони виявилися абсолютно різними людьми за своїми характерами, мають різні погляди на життя, і як результат цього в них постійно виникають конфлікти і суперечки на побутовому ґрунті. Подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить їх інтересам. Розлад у сім,ї носить систематичний, тривалий характер. Вони втратили почуття любові один до одного, не підтримують шлюбних відносин понад 4 роки. Останніх чотири роки відповідач проживає в м. Покров Дніпропетровської області, а позивач - в с. Вишневе Демидівського району Рівненської області. Майнового спору немає. В судове засідання позивач не з'явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. Однак в матеріалах цивільної справи наявна заява про розгляд справи без участі та присутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, про дату та час розгляду справи була належним чином повідомлена, причини неявки суду не повідомила. Тому суд, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи. Оскільки в судове засідання сторони не з'явилися, згідно з правилами ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Як встановлено в судовому засіданні, 14.11.2003 року між сторонами по справі був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (серії [NUMBER], актовий запис №288). Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved