Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 25197,34 грн., мотивуючи позов тим, що 14.04.2015 року між позивачем та ТзОВ «Галич ЕКОФРУКТ» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №85108а5ас, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль [NUMBER]. 02.05.2015 року о 18.00 год. в м.Львові на вул.Стрийська 202 сталось ДТП з участю автомобіля [NUMBER], яким керував [PERSON], та автомобіля [NUMBER], яким керував [PERSON] Постановою Галицького районного суду м.Львова від 30.06.2015р. винним у вказаному ДТП визнано [PERSON] Позивачем було виплачену страхувальнику 25197,34 грн. страхового відшкодування. 21.09.2015 року позивачем було направлено на адресу відповідача претензію, однак така залишилась без належного реагування. В судове засідання представник позивача не звявився, подав заяву в якій просить слухати справу у його відсутності, позов підтримує та просить задоволити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, на підставі наявних матеріалів справи з винесенням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 14.04.2015 року між позивачем та ТзОВ «Галич ЕКОФРУКТ» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №85108а5ас, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль [NUMBER] /а.с.21-27/. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини. Згідно постанови Галицького районного суду м.Львова від 30.06.2015р. /а.с.8/, [PERSON] 02.05.2015р. о 18.00 год. в м.Львові на вул.Стрийській, 202, керуючи автомобілем [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], спричинивши автомобілям технічних та матеріальних збитків. Даною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУАП, та накладено штраф в розмір 340,00 грн. 13.05.2015 року директор ТзОВ «Галич Екофрукт» звернувся до ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» з заявою про страхове відшкодування /а.с.15/. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №1.003.15.06354/VESK010781 від 13.05.2015р. /а.с.10,11,12/, розмір страхування склад 25197,34 грн., яке позивачем було виплачено 14.05.2015 року, що підтверджується платіжним дорученням №173647 від 14.05.2015р. /а.с.7/. Також, з матеріалів справи видно, що 21.09.2015 року позивачем було направлено на адресу відповідача претензію про регресне не відшкодування, однак така залишилась без належного реагування /а.с.6/. Згідно ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивача є підставними та обґрунтованими, відповідач в судове засідання не зявився та не представив суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved