Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням обґрунтовуючи свої вимоги наступним. 02.07.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір дарування квартири. Відповідно до умов договору, [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар квартиру [ADDRESS]. Між попередньою власницею квартири - [PERSON] та відповідачем [PERSON] на початку червня 2010 року була укладена усна домовленість, про те, що він зареєструє своє місце проживання у квартирі [ADDRESS]. 10.06.2010 року [PERSON] зареєструвався у вищезазначеній квартирі. Відповідач з дня реєстрації і по даний час в спірній квартирі не проживає. Посилаючись на те, що реєстрація відповідача у квартирі, що належить позивачу порушує його права та законні інтереси як власника щодо володіння, користування та розпорядження належним йому майном, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не з'явився надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду нотаріально посвідчену заяву, якою позов визнав та просив розглядати справу у його відсутності. Третя особа - Відділ з питань реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання свого представника не направила про день, час та місце розгляду повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності осіб які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 липня 2012 року між [PERSON] та [PERSON], було укладено Договір дарування квартири. Відповідно до умов договору, [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар квартиру [ADDRESS] (а.с.7-8). Згідно витягу про державну реєстрацію прав, квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с.9) З 10.06.2010 року відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі, однак в ній не проживає. Дані обставини не оспорюються відповідачем, оскільки ним подано суду заяву про визнання позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому приймається судом. Реєстрація відповідача у спірній квартирі, яка наданий час належить позивачу на праві власності, порушує його права та законні інтереси, як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном. Відповідно до ст. 191 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається належним йому майном на власний розсуд. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню На підставі викладеного,

Outcome: approved