Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] року померла [PERSON], яка на день смерті проживала в [ADDRESS]. 20.02.2010 року остання склала заповіт, в якому все своє майно заповіла йому. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, який розташований за вищевказаною адресою, яку він прийняв, подавши до Бобровицької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини і була заведена спадкова справа № 293/2014. В січні 2015 року він звернувся до Бобровицької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, але державний нотаріус своєю постановою відмовив у видачі свідцтва про право на спадщину, оскільки право власності на житловий будинок було зареєстровано після смерті спадкодавця. Документи були підготовлені та подані на реєстрацію за життя спадкодавця, а право власності зареєстроване після її смерті. Тому просить визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок . Позивач до суду не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 33). Відповідач, територіальна громада в особі Щаснівської сільської ради, в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглядати без участі його представника, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 27). Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований в с. Осовець, Бобровицького району, [ADDRESS], вартістю 55145 грн. (а.с.14-18) і яку, як спадкоємець за заповітом (а.с.6), прийняв позивач по справі, подавши заяву про прийняття спадщини до Бобровицької державної нотаріальної контори, за якою була заведена спадкова справа, що підтверджується ксерокопією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.12). Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок нотаріусом йому було відмовлено, оскільки право власності було зареєстровано після смерті власника (а.с.13). Як вбачається з ксерокопії свідоцтва про право власності на нерухоме майно та ксерокопії витягу з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, свідоцтво про право власності було видане 28.02.2014 року, вже після смерті спадкодавця (а.с.10,11). Оскільки нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивач не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за ним права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину після смерті [PERSON] Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Згідно з вимогами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Враховуючи те, що спадкодавець [PERSON] померла, єдиним спадкоємцем за заповітом є позивач по справі, який прийняв спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок державним нотаріусом йому було відмовлено, оскільки право власності на житловий будинок було зареєстровано після смерті спадкодавця, а тому суд вважає, що вимоги позивача про визнання права власності на нерухоме спадкове майно підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved