Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач згідно з наказом №61 від 01.11.2011 року був прийнятий на посаду водія відділу матеріально-технічного та господарського забезпечення [PERSON] регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті з окладом відповідно до штатного розкладу. [PERSON] відповідно до укладеного 01.11.2011 року договору про повну матеріальну відповідальність, взяв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання всіх переданих йому матеріальних цінностей. Згідно із посадовою інструкцією до службових обовязків [PERSON] входило ведення подорожніх листів, слідкування за маршрутом та кількістю пройденого кілометражу та відповідно стеження за витратою паливно-мастильних та експлуатаційних матеріалів. У періоди з 19.11.2012 року по 30.11.2012 року та з 31.01.2012 року по 12.02.2013 року Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області на підставі направлення від 16.11.2012 року № 1549-12, виданого виконуючим обовязки начальника ДФІ [PERSON], головним державним фінансовим інспектором відділу інспектування в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області [PERSON], було проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності [PERSON] регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті за період з 01.07.2010 року по 01.11.2012 року. За результатами проведеної ревізії складений Акт від 19.02.2013 року №07-23/32, за висновками якого встановлено фінансові порушення з боку [PERSON] регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті на загальну суму 3\~560 329,23 гривні, зокрема понадмірного списаного бензину, допущеного відповідачем [PERSON], на суму 102,94 гривні та 2369,29 гривень. Відповідно до постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2013 року [PERSON] регіональну службу державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті зобов'язано виконати вимоги Державної фінансової інспекції від 29.03.2013 року №04-07-05-15/3983 про вжиття заходів, щодо усунення та недопущення виявлених ревізією порушень на загальну суму 3\~560\~329,23 гривні. Посилаючись на те, що відповідач [PERSON] допустив порушення своїх службових обовязків, чим спричинив підприємству матеріальну шкоду на суму 2\~472,23 гривні, тому позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму матеріальних збитків та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн.. Представник позивача [PERSON] регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті позов підтримав, у подальшому в судове засідання не зявився, просив справу слухати у його відсутність, про що надав письмову заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутність, про що надав відповідну заяву. Представник третьої особи Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, просив розглянути справу у відсутність свого представника, про що надав заяву. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] згідно із наказом №61 від 01.11.2011 року був прийнятий на посаду водія у відділ матеріально-технічного та господарського забезпечення [PERSON] регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті з окладом відповідно до штатного розкладу. [PERSON] відповідно до укладеного 01.11.2011 року договору про повну матеріальну відповідальність взяв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання всіх переданих йому матеріальних цінностей. Згідно із посадовою інструкцією до службових обовязків [PERSON] входило ведення подорожніх листів, слідкування за маршрутом та кількістю пройденого кілометражу та відповідно стеження за витратою паливно-мастильних та експлуатаційних матеріалів. У періоди з 19.11.2012 року по 30.11.2012 року та з 31.01.2012 року по 12.02.2013 року Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області на підставі направлення від 16.11.2012 року № 1549-12, виданого виконуючим обовязки начальника ДФІ [PERSON], головним державним фінансовим інспектором відділу інспектування в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області [PERSON], було проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності [PERSON] регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті за період з 01.07.2010 року по 01.11.2012 року. За результатами проведеної ревізії складений Акт від 19.02.2013 року № 07-23/32, за висновками якого встановлено фінансові порушення з боку [PERSON] регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті на загальну суму 3560329,23 гривні, зокрема понадмірне списання бензину на суму 102,94 гривні та 2369,29 гривень на загальну суму 2\~472,23 гривні, що було допущено відповідачем [PERSON] Відповідно до постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2013 року [PERSON] регіональну службу державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті зобов'язано виконати вимоги Державної фінансової інспекції від 29.03.2013 року № 04-07-05-15/3983 про вжиття заходів, щодо усунення та недопущення виявлених ревізією порушень на загальну суму 3\~560\~329,23 гривні. Згідно зі ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 КЗпП України укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Відповідно до ст.135 КЗпП України, межі матеріальної відповідальності працівників за шкоду, завдану підприємству, установі, організації розкраданням, умисним зіпсуттям, недостачею або втратою окремих видів майна та інших цінностей, а також у тих випадках, коли фактичний розмір шкоди перевищує її номінальний розмір, встановлюються законодавством. Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. П.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», встановлено, позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ст.ст. 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки неправомірність дій, причинний звязок між скоєним та наслідками, а також вина відповідача встановлена як Актом від 9.02.2013року № 07-23/32, проведеної планової ревізії фінансово-господарської діяльності [PERSON] регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті за період з 01.07.2010 року по 01.11.2012 року, так і ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2013 року, що не потребує додаткового доказування відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, тому суд вважає стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті суму матеріальної шкоди в розмірі 2472,23 гривні та судові витрати по сплаті судового збору 1378,00 гривень.

Outcome: approved