Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 27.10.2009 року між ПАТ «Енергобанк» та [PERSON] укладено договір № 06-004340-01, відповідно до якого, банк видає клієнту платіжну картку Visa Elektron і забезпечує ведення карткового рахунку клієнта в гривнях. На підставі Договору № 06-004340-01 від 27.10.2009 року та додаткової угоди № 6-4340-1-ОV від 15.01.2013 року до договору відповідачу було надано кредитні грошові кошти у вигляді відновлюваної кредитної лінії (овердрафту) по картрахунку з лімітом у сумі 1500 грн. на строк з 15.01.2013 року по 15.01.2014 року зі сплатою процентів за користування овердрафтом в розмірі 35 процентів річних на споживчі цілі. Відповідач, в термін вказаний в додатковій угоді, кредит та відсотки за користування кредитом не сплатив, тим самим допустив порушення умов додаткової угоди. Так, станом на 07.04.2015 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитом складає 4186,87 грн., з них: 1530 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1059,24 грн. - заборгованість за процентами; пеня - 1597,63 грн. Враховуючи викладене, позивач змушений звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання представник позивача - [PERSON] не з»явився, повідомив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, неодноразово викликався в судове засідання, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв»язку з неявкою сторін фіксація суового засідання технічними засобами не здійснювалася відповідно до ст.. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між Акціонерним банком «Енергобанк», повним правонаступником якого є ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», код ЄДРПОУ 19357762 та ВП «Черкаська ТЕЦ» ВАТ «Черкаське хімволокно» укладено договір про обслуговування зарплатного проекту, згідно з яким банк надає організації банківські послуги по обслуговуванню зарплатних платіжних карток працівників організації. 27.10.2009 року між ПАТ «Енергобанк» та [PERSON] укладено договір № 06-004340-01, відповідно до якого, банк видає клієнту платіжну картку Visa Elektron і забезпечує ведення карткового рахунку клієнта в гривнях. На підставі договору № 06-004340-01 від 27.10.2009 року та додаткової угоди № 6-4340-1-ОV від 15.01.2013 року до договору відповідачу було надано кредитні грошові кошти у вигляді відновлюваної кредитної лінії (овердрафту) по картрахунку з лімітом у сумі 1500 грн. на строк з 15.01.2013 року по 15.01.2014 року зі сплатою процентів за користування овердрафтом в розмірі 35 процентів річних на споживчі цілі. Відповідач, в термін вказаний в додатковій угоді, кредит та відсотки за користування кредитом не сплатив, тим самим допустив порушення умов додаткової угоди. Станом на 07.11.2012 року загальна сума заборгованості позичальника за кредитним договором № 1204-10 від 26.04.2012 року складає 2240063,66 грн., з них: заборгованість по кредиту - 1995863 грн., заборгованість по відсоткам - 210710,78 грн., заборгованість по комісії - 25333,34 грн., пеня за прострочення сплати відсотків - 6797,12 грн., 3% відсотки річних нарахованих на прострочені відсотки - 1359,42 грн. Станом на 07.04.2015 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитом складає 4186,87 грн., з них: 1530 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1059,24 грн. - заборгованість за процентами; пеня - 1597,63 грн. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином та у встановлений строк. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати проценти належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Частини 1, 2 ст. 612 ЦК України визначають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (пені). Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч.1 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). Враховуючи викладене, аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, оскільки вони обґрунтовані на законі та відповідають умовам укладеному між сторонами кредитного договору. Також до стягнення з відповідача в силу вимог ст. 88 ЦПК України на користь держави підлягають судові витрати по оплаті судового в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved