Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 11.11.2011 року між сторонами укладено договір № 767897 банківського поточного рахунку для здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів, відповідно до умов якого позивач встановив відповідачу початковий кредитний ліміт в розмірі 23 000,00 грн. з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом на момент укладення договору - 30% річних, пільговий період - 45 днів, мінімальний щомісячний платіж - 7,00% від використаного кредитного ліміту, строк внесення мінімального щомісячного платежу до 15 числа кожного місяця. У порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, в зв'язку з чим, станом на 13.06.2018 року у неї перед позивачем виникла заборгованість в сумі 58 110,66 грн. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості в розмірі 58 110,66 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 28.08.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачу був встановлений п'ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач відзив не подала. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження сторони в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позичальник зобов'язаний крім повернення позикодавцеві позики, сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 11 листопада 2011 року між АТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено договір № 767897 банківського поточного рахунку для здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів, відповідно до умов якого позивач встановив відповідачу початковий кредитний ліміт в розмірі 23 000,00 грн. з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом на момент укладення договору - 30% річних, пільговий період - 45 днів, мінімальний щомісячний платіж - 7,00% від використаного кредитного ліміту, строк внесення мінімального щомісячного платежу до 15 числа кожного місяця. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів. В свою чергу, [PERSON] скористалася кредитними коштами та свої зобов'язання за договором № 767897 від 11.11.2011 року належним чином не виконала. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON] перед позивачем складає 58 110,66 грн., з яки: 50 000,00 грн. - сума простроченого ліміту кредитування; 643,64 грн. - сума простроченого овердрафту; 575,39 грн. - сума відсотків за прострочений кредит з 30.05.2018 року по 12.06.2018 року; 6 802,58 грн. - сума прострочених відсотків за кредит за період з 29.11.2018 року по 12.06.2018 року, 7,42 грн. - сума відсотків за прострочений овердрафт за період з 30.05.2018 року по 12.06.2018 року, 81,62 грн. - сума прострочених відсотків за овердрафт за період з 27.12.2017 року по 29.05.2018 рік. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушила умови договору № 767897 від 11.11.2011 року, а тому з неї слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 58 110,66 грн. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 762 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved