Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання частково недійсним договору купівлі - продажу, визнання права власності на квартиру. У своєму позові позивач вказав, що він зареєстрований та проживає в [ADDRESS]. 22.12.2011 року він продав належну йому квартиру [ADDRESS], отримавши кошти у розмірі 158 188 грн. Після чого він вирішив придбати собі квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], вартість якої складала 127 836,80 грн., що на момент оформлення складало 16 000 доларів США. При зверненні до нотаріуса для оформлення договору купівлі-продажу з'ясувалося, що позивач при оформленні купівлі продажу квартири за адресою: [ADDRESS], втратив ідентифікаційний код, без якого укласти договір купівлі-продажу квартири неможливо. Так як продаж вищевказаної квартири була терміновою, а нотаріус не міг оформити договір купівлі-продажу при відсутності ідентифікаційного коду, тому позивач був вимушений звернутися до свого сина [PERSON], відповідача по справі, з проханням оформити квартиру на себе, а в майбутньому на першу вимогу позивача переоформити право власності на квартиру на ім'я позивача. 27.01.2012 року у присутності свідків позивач передав своєму сину, відповідачу по справі, 130 000 гривень на придбання квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] та отримав від нього розписку про отримання даних коштів. 27.01.2012 року був укладений договір купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно даного договору у повному обсязі була проведена оплата за квартиру за особисті грошові кошти позивача. З вказаного часу позивач фактично є власником спірної квартири, зареєстрований та проживає в ній, сплачує комунальні послуги, несе відповідні витрати, користується цією квартирою. Позивач неодноразово звертався до сина, відповідача по справі, але відповідач не здійснив дій для переоформлення прав власності на ім'я позивача. Після чого позивач припинив спілкуватися з сином і на телефонні дзвінки він не відповідає. Позивач є людиною похилого віку, є інвалідом 3 групи, іншого житла не має і можливість придбати інше житло також відсутня. Позивач просить визнати частково недійним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 27.01.2012 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] та [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гармашовим Г.М., реєстровий номер № 283 в частині покупця квартири визнати [PERSON] замість [PERSON] покупцем вищевказаної квартири та визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. Виключити з Єдиного реєстру прав власності на нерухоме майно відомості про [PERSON] як власника квартири [ADDRESS] У судовому засіданні позивач свій позов підтримав і просить його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову. Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення сторін, свідка, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено із договору купівлі-продажу квартири від 27.01.2012 року , що 27.01.2012 року був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] та [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гармашовим Г.М., реєстровий номер № 283. Із оригіналу розписки, яку суд оглянув і дослідив у судовому засіданні, встановлено, що відповідач по справі [PERSON] отримав від свого батька, позивач по справі [PERSON], грошові кошти в сумі 130 000 гривень, що на 27.01.2012 року складало 16 000 доларів США на придбання квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Із довідки з Центру обслуговування абонентів № 4 встановлено, що наймачем квартири [ADDRESS] є [PERSON], який не зареєстрований у даному приміщенні, а в квартирі зареєстрований його батько - [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні відповідач по справі не заперечував проти того, що грошові кошти в сумі 130 000 гривень він отримав від свого батька [PERSON] на придбання квартири [ADDRESS] і з цього приводу написав розписку при свідках. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач по справі [PERSON] є її вітчимом. 27.01.2012 року в її присутності вітчим передав 130 000 гривень своєму сину [PERSON] на придбання квартири [ADDRESS], про що [PERSON] написав розписку. Згідно ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття,зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Згідно ст.217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був вчинений і без включення до нього недійсної частини. Згідно ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Судом встановлено, що саме позивач по справі бажав придбати спірну квартиру і мав для цього можливість: він продав належну йому квартиру, грошові кошти за яку він витратив на придбання спірної квартири - квартири [ADDRESS]. У відповідача по справі такого наміру не виникало і грошових коштів у нього не було. Тобто, [PERSON] фактично вчинив усі дії , які були спрямовані на набуття права власності на квартиру. Крім цього, він зареєстрований у спірній квартирі і несе усі витрати по її утриманню. Іншого житла у нього немає. Відповідач по справі у спірній квартирі не зареєстрований і не проживає, і у нього є окреме житло, де він зареєстрований і проживає: [ADDRESS]. Таким чином, у судовому засіданні позов [PERSON] повністю знайшов свої докази і тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved