Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої потерпілому кримінальним правопорушенням, посилаючись на те, що в ніч на 25 жовтня 2013 року, [PERSON], діючи умисно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, проходячи по вул. Миру, в с. Зачепилівка, шляхом буксирування, умисно, незаконно заволодів мотороллером «HONDA LEAD 90», який належний йому, та повів моторолер до свого домогосподарства в [ADDRESS], де залишив на зберігання та мав можливість ним розпорядитися. Таким чином, своїми умисними діями відповідач [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом. В результаті крадіжки [PERSON] було завдано значної матеріальної шкоди, яку він оцін.є в сумі 4900 грн.. Вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 24 січня 2014 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України. Йому призначено йому покарання у виді 3 /трьох/ років обмеження волі. Згідно ст. 75 КК України він звільнений від призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік. Крім того, позивач вважає, що йому завдано значної моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі 3000 грн. Позивач , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд не має відомостей про причини неявки відповідача. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст..197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що в ніч на 25 жовтня 2013 року, [PERSON], діючи умисно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, проходячи по вул. Миру, в с. Зачепилівка, шляхом буксирування, умисно, незаконно заволодів мотороллером «HONDA LEAD 90», який належить [PERSON]., вартістю 2733 грн. 37 коп., та повів моторолер до свого домогосподарства в [ADDRESS], де залишив на зберігання та мав можливість ним розпорядитися.. Як вбачається з вироку Новосанжарського районного суду Полтавської області від 24 січня 2014 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України. Йому призначено йому покарання у виді 3 /трьох/ років обмеження волі. Згідно ст. 75 КК України він звільнений від призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік. Дослідивши добуті докази суд дійшов наступного висновку. Положеннями ст.1166 ЦК України передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток. У статті 1193 ЦК України встановлені способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого: відшкодування шкоди в натурі (передача речі такого ж роду і такої же якості, полагодження пошкодженої речі тощо); відшкодування завданих збитків у повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.1192 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичної особі, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкода завдана вчиненням злочину. Пунктом 9 постанови № 6 Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладання на відповідальну за неї особи обов'язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування можливий. Коли відшкодування в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. З огляду на фактичні обставини справи суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 2733,37 грн., в сумі , що встановлена вироком суду. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди слід відмовити в зв'язку з відсутністю достатньої кількості належних доказів для їх задоволення в повному обсязі. Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та моральних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації. Відповідно до п. 3 Постанови ПВС від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Зясовуючи підстави заподіяння моральної шкоди, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань виходив позивач, визнаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується, суд приходить до висновку, що позивач дійсно зазнав моральної шкоди. Враховуючи характер правопорушення, характер та тривалість моральних страждань завданих позивачу через позбавлення останнього права користуватись і розпоряджатись власним майном, суд приходить до висновку що їх розмір повинен становити 3000 грн. На підставі п.6 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. У відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави - судовий збір в сумі 497 грн. 20 коп.

Outcome: partial