Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12 вересня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - Банк) та [PERSON] ( далі - Позичальник) уклали кредитний договір № 133- Ф/07. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит в сумі 19000 доларів США. Кредит надається з 12.09.2007 року по 11.09.2014 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у межах строку кредитування. Виходячи з 11,9% річних. На залишок простроченої заборгованості за кредитом проценти нараховуються, виходячи із процентної ставки зазначеної в п. 1.1. збільшеної на 1 (один) процент, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості ( п. 3.1.9. Кредитного договору). 18 квітня 2017 року Крижопільський районний суд Вінницької області ухвалив на користь Банку рішення у справі № 134/781/15-ц та стягнув з [PERSON] заборгованість за кредитним договором за період з 11.06.2012 року по 20.02.2015 року. Відповідно до ч. 4 ст. 8 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, таким чином обставини щодо видачі кредиту встановлені рішенням суду, що набрало законної сили і не підлягають доказуванню. Згідно з п. 3.3.4 Кредитного договору сплата процентів за користування кредитними коштами здійснюється один раз на місяць, не пізніше 10- го числа місяця наступного за місяцем користування кредитними коштами, виходячи з процентної ставки зазначеної в пункті 1.1 Кредитного договору. У разі виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором сплачувати проценти виходячи із процентної ставки, встановленої п. 3.1.9 Кредитного договору, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості та пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Відповідно до п. 3.1.9 Кредитного договору на залишок простроченої заборгованості за кредитом проценти нараховуються, виходячи із процентної ставки зазначеної у п. 1.1, збільшеної на 1 (один) процент. Починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. Однак, Позичальник не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором стосовно щомісячної сплати нарахованих процентів за користування кредитом і станом на 30.01.2019 року утворилась наступна заборгованість: -заборгованість по процентах прострочена 1740 дол. США Статею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 5.3 Кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,1 % від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення платежу від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. Позичальник прострочив виконання зобов`язань за Кредитним договором щодо своєчасної сплати кредиту та відсотків, в зв`язку з чим банком нарахована пеня за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 36327,53 грн. за період з 31.01.2016 р. по 30. 01.2019 р. Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає відшкодувати взяте на себе зобов`язання, тому Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» просить стягнути з відповідача кошти в розмірі 1740,45 доларів США 45 центів та 124924, 58 грн. 58 коп., з яких заборгованість по процентах прострочена 1740,45 доларів США; пеня за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 88597,05 грн. за період з 31.01.2016 р. по 30.01.2019 р.; пеня за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 36327, 53 грн. за період з 31.01.2016 р. по 30.01.2019 р., а також судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду неодноразово надходили заяви про відкладення розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. До суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача та його адвоката, в яких просили відмовити в задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі, просили застосувати позовну давність до позовних вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Також у відзиві вказано, що рішенням Крижопільського районного суду від 18 квітня 2017 року задоволено позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором та пені за несвоєчасне погашення кредиту і несвоєчасну сплату процентів за кредитом, а наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, тому позивач безпідставно звернувся до суду з даним позовом. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 182- Ф/08., згідно якого Банк відкриває Позичальнику невідновлювальну відкличну лінію, з лімітом 14 400 (чотирнадцять тисяч чотириста) доларів США на строк з 12 серпня 2008 р. по 11 серпня 2028 р. зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із процентної ставки 13,8 річних. Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 21.10.2016 року задоволено позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в сумі 11087 доларів США 33 цента та 9406 грн. 95 коп. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником будь-яких своїх зобов`язань за цим договором та/або умов договору іпотеки, цього договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, а позичальник зобов`язаний виконати зазначені зобов`язання. Згідно кредитного договору вимога про дострокове повернення кредиту та процентів за користування ним направляється позичальникові у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту її надіслання банком за адресою позичальника. Відповідно кредитного договору, у випадку невиконання позичальником письмової вимоги банку про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним у строк, визначений договором, банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки будь-яким способом за власним вибором, у тому числі на підставі виконавчого напису нотаріуса, відповідно до вимог чинного законодавства України та умов договору іпотеки чи скористатися іншими видами забезпечення виконання зобов`язань за цим договором та/або пред`явити позов до позичальника та задовольнити свої вимоги, що випливають із цього договору, з будь-якого майна позичальника. Згідно з вимогами кредитного договору за наявності прострочення виконання основного зобов`язання в обумовлений сторонами строк Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», використало право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. У такому випадку має застосовуватися вимога про сплату процентів від суми позики, передбачена частиною першою статті 1048 ЦК України, до дня, встановленого кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В справі №310/11534/13-ц Велика Палата Верховного Суду вважає, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а отже, строк дії договору змінився з тридцятого дня з дати, зазначеної на квитанції, яка надається банку відділенням зв`язку при відправленні позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення, і вважається таким, що має бути виконаним у повному обсязі. У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору. Здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту. Забезпечувальне зобов`язання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному. Велика Палата Верховного Суду вважає, що в разі задоволення не в повному обсязі вимог кредитора за рахунок забезпечувального обтяження основне зобов`язання сторін не припиняється, однак змінюється щодо предмета та строків виконання, встановлених кредитором, при зверненні до суду, що надає кредитору право вимоги до боржника, у тому числі й шляхом стягнення решти заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в повному обсязі та процентів і неустойки згідно з договором, нарахованих на час звернення до суду з вимогою про дострокове виконання кредитного договору, на погашення яких виявилася недостатньою сума коштів, отримана від реалізації заставленого майна під час виконання судового рішення. З огляду на зазначене можна зробити такі висновки. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Тобто, наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості (дострокове стягнення), яке боржник не виконав у повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів за кредитним договором, а є підставою виникнення права на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не у виді стягнення процентів, окрім того вимоги про сплату процентів та пені, які нараховані поза межами строку кредитного договору є безпідставними, оскільки право банку нараховувати проценти та пеню припинилось зі спливом строку дії кредитного договору. Таким чином суд, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про безпідставність та недоведеність позовних вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» в заявлених ним межах та про відсутність існування правових підстав для їх задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed