Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати недійсним та скасувати записи про реєстрацію Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №038036, виданого 28 квітня 2004 року на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження Тарутинської РДА №90/А-2004 від 15 березня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №925.\~ Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] .. 28 квітня 2004 року на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області №90/А-2004 від 15 березня 2004 року на ім`я [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №038036. При зверненні до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області Давидової Н.Г. з заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини, заявник отримав відмову, оскільки наданий ним Державний акт виданий після смерті його власника. У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Позивач в судове\~ засідання не з`явився, на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. На адресу суду від представника відповідача\~ надійшла\~ заява про згоду з позовними вимогами позивача, також просив розглянути справу без його участі. Третя особа по справі [PERSON] в судове\~ засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.\~ Згідно зі ст. ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В свою чергу, згідно пунктів 3, 4, 5, 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. За змістом ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обовязки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження, а припиняється у момент її смерті. Відповідно до положень ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, ст. 153 ЗК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до ст. 116 ЗК України, громадяни набувають право власності із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Згідно з ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ч. 2 ст. 158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначено, що судам підвідомчі справи за заявами, зокрема з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб і визнання недійсними державних актів на право власності та право постійного користування земельними ділянками. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 21 липня 1983 року Рівненською сільською радою Тарутинського району Одеської області (а.с.7). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом\~ про смерть серії [NUMBER] , виданим 01 вересня 2003 року Рівненською сільською радою Тарутинського району Одеської області (а.с.8). 28 квітня 2004 року на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області №90/А-2004 від 15 березня 2004 року на ім`я [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №038036 (а.с.9). При зверненні до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 грудня 2018 року, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №038036 виданий після смерті [PERSON] (а.с.10). Отже, з урахуванням того, що вказаний Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №038036 виданий та зареєстрований на імя [PERSON] після смерті останнього, позивач позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися земельною ділянкою, а саме зареєструвати її в установленому законом порядку, присвоїти кадастровий номер та отримати правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Тож, з метою захисту порушених прав стосовно володіння, користування та розпорядження вказаною земельною ділянкою та усунення перешкод, які стали підставою для відмови в державній реєстрації земельної ділянки, є необхідність визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №038036, який видано на імя померлого [PERSON] після його смерті. На підставі викладеного,

Outcome: approved