Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 07.05.2004 року між ним і відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 143. Від шлюбу у них народилися: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На протязі останніх двох років сімейне життя між Позивачем та Відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Збереження шлюбу будуть суперечити інтересам Позивача та Відповідача. Тому просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, без фіксації технічними засобами, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надходило. Судом були вжиті заходи щодо збереження шлюбу, а саме, ухвалою від 11 квітня 2016 року подружжю надано строк на примирення тривалістю 6 місяців, однак заяв про примирення до суду не надходило. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 07.05.2004 року між сторонами по справі, Відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 143 (а.с.6). Також під час судового розгляду справи встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження яких сторони записані батьками дітей (а.с.5-6). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність малолітніх дітей, ті обставини, що Відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам Позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так позивачем у заяві зазначено, що після розірвання шлюбу остання просить залишити прізвище взяте нею під час укладання шлюбу - «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved