Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначаючи, що відповідач відповідно до укладеного договору № б/н від 26.12.2013р. отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, встановлені договором терміни повернення наданого кредиту та терміни сплати відсотків за кредит відповідачем не дотримуються. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивача, який заявою просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання зявився, причини неявки суду не відомі. про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Під час судового розгляду встановлено, що 26.12.2013р. між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, за яким [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до розрахунку наданого позивачем відповідач порушив умови договору, внаслідок чого утворилась значна заборгованість. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи наданий позивачем розрахунок суми позову за кредитним договором сума основного боргу по кредиту станом на 19.04.2015р. складає 18305,64грн., а саме: 7198,88грн. - заборгованість за кредитом; 8408,87грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1350,00грн. - заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом; 500,00грн. - штраф (фіксована частина); 847,89грн. - штраф (процентна складова). При вказаних обставинах, суд приходить до висновку, що позивач, як кредитодавець, відповідно до положень ст.1054 ЦК України має право вимагати від [PERSON], як позичальника, повернення частини кредиту, що залишилась, та сплати належних йому процентів. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» 7198,88грн. заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом розмірі 8408,87 грн., пеня та комісія за несвоєчасне виконання зобовязань в розмірі 1350,00 грн. та 847,89грн. штрафу (процентна складова) підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ст.549 ЦК України різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконання зобовязання та у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання, відповідно. Згідно п.2.1.1.7.6 договору у випадку порушення клієнтом строків платежів по будь-якому грошовому зобовязанню, передбаченому договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500грн.+5% від суми боргу. Враховуючи, що штраф обчислюється лише у відсотках, то суд вважає, що вимоги про стягнення штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина) суперечать положенням ч.2 ст.549 ЦК України та фактично є подвійним стягненням за один й той самий вид порушення зобовязання, а тому задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, підлягають стягненню судові витрати, оскільки підтверджені квитанціями.

Outcome: partial