Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором безвідсоткової позики, в обґрунтування заявлених вимог, вказав, що 03 травня 2012 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір безвідсоткової позики від 03 травня 2012 року, за яким він надав відповідачу грошові кошти у національній валюті України - гривні в сумі, що еквівалентна на день укладення Договору 16300 (шістнадцять тисяч триста) доларів США 06 центів, що за офіційним курсом Національного банку України, встановленим на день подання даної позовної заяви еквівалентно 257704 гривні 03 копійок, а відповідач зобов'язався їх повернути 03.07.2012 року. На підтвердження договору позики та його умов, відповідачем 03 травня 2012 року власноручно було складено розписку, що свідчить про отримання ним грошових коштів від позивача. В порушення прийнятих на себе зобов'язань, відповідач до цього часу грошові кошти не повернув, на неодноразові звернення про добровільну сплату заборгованості ніяким чином не реагував, при телефонній розмові пояснював, що має певні фінансові проблеми. Тому, на підставі вищевикладеного позивач звернувся з даним позовом до суду і просить стягнути з [PERSON] на його користь борг за договором безвідсоткової позики в розмірі 257 704 гривні 03 копійок; а також три проценти річних від простроченої суми боргу, яка відповідно до розрахунку ціни позову складає 19846 гривень 74 копійки та інфляційне збільшення суми боргу, що станом на 15.01.2015 р. складає 64 683 (шістдесят чотири тисячі шістсот вісімдесят три) гривні 71 копійок. Позивач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, де зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч.1, ч.2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу звязку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до п.3 ч.1 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти:…3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Положеннями статті 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ст.1046 за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст.1047 ЦК України «договір позики укладається у письмовій формі…». Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України «на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника…, яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми…» Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти у такій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає виплаті в гривні, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до договору безвідсоткової позики від 03.05.2012 року позивач надав відповідачу грошові кошти у національній валюті України в сумі еквівалентній на день займу 16300,06 доларів США. Строк повернення займу 03.07.2012 року. Вказане також підтверджується наданою копією розписки боргового документу. Як стверджує позивач в позовній заяві, відповідачем борг повернено не було, про що також свідчить наявність у позивача боргової розписки. Відповідно до наданої суду довідки Управління НБУ у Харківській області офіційний курс гривні за 100 доларів США на день звернення позивача з позовом до суду складає 15801,0005 грн. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу в розмірі 257704,03 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того за приписами ч.2 ст.625 ЦУ України позивач маж право на отримання від відповідача суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми. Що, у відповідності до наданого позивачем розрахунку, в правильності якого у суду немає підстав сумніватись, складає: 19846,74 грн.- три процента річних від простроченої суми, та 64683,71 грн. - індекс інфляції за весь час прострочення. Таким чином з відповідача на користь позивача в рахунок пагашення заборгованості за договором безвідсоткової позики від 03.05.2012 року підлягає стягненню загалом 342234,48 грн. Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача у відповідності до ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню сплачений ним судовий збір загалом у розмірі 3422,35 грн. (квитанція № ПН244 від 28.01.2015 року). На підставі викладеного та

Outcome: approved