Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що 22.08.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1528-0161026/ФК-08, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 27 141,0 доларів США з розрахунку 10,9 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 22.08.2008 року по 21.08.2015 року. Відповідно до ст. 512-519 ЦК України, ст. 92, 95 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Постанови Правління НБУ №369 «Про затвердження Положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства», 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, Укрпромбанк передає (відступає) Дельта Банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого Дельта Банк замінює Укрпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банку прав вимоги до боржників, Дельта Банку переходить (відступається) право вимагати (замість Укрпромбанку) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 1528-0161026/ФК-08 від 22.08.2008 року. Відповідно до п. 2.4, 2.5 кредитного договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами у розмірі не менш як 323,11 доларів США по 20 число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання Кредиту. Шляхом безготівкового перерахування коштів з рахунку Позичальника та/або шляхом внесення готівки до каси банку. Згідно п.1.5, 2.6, 2,7 Кредитного договору проценти за користування Кредитом нараховуються у валюті Кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по Кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. Нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту по 20 число (включно) кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу банку або шляхом безготівкового перерахування з поточного рахунку позичальника. Відповідно до п. 6.2 кредитного договору Банк має право вимагати дострокового повного повернення Кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених цим Договором, а також відшкодування збитків, завданих Банку внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником та/або його поручителями (заставодавцями, гарантами, поручителями, майновими поручителями) умов цього Договору та або договорів, укладених у забезпечення виконання Позичальником зобов'язань за цим Договором, а Позичальник зобов'язаний протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати надіслання Банком відповідної вимоги (а у випадку передбаченому п. 4.2.5. - не пізніше наступного робочого дня) повернути суму заборгованості по Кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції, інші платежі за цим Договором, а також відшкодувати збитки, завдані Банку, у випадках, передбачених пп. а - ж, в тому числі і в випадку порушення Позичальником строків платежів, що встановлені Договором. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов'язання не виконуються, у зв'язку з чим, станом на 14.01.2013 року за Відповідачем наявна заборгованість у сумі: 322 839,51 грн., з яких: тіло кредиту - 214 355,39 грн.; відсотки - 108 484,11 грн., з них прострочена заборгованість за тілом кредиту - 131 713,53 грн., за відсотками - 105 079,81 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 322 839,51 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 228,40 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача позов не визнала, пояснила, що п. 6.2. кредитного договору передбачає право кредитора вимагати дострокового повернення кредиту. При цьому Банк направляє Позичальнику відповідну вимогу, яку боржник має виконати протягом 30 днів з моменту її отримання. А п.6.3. договору зазначає, що в разі невиконання вимоги Банку позичальником, Банк має право стягнути всю суму заборгованості примусово. Але в матеріалах справи відсутні докази отримання позичальником вказаної вимоги Банку, тож позов є передчасним. Також п.7.7. договору визначає, що всі зміни та доповнення до цього договору вносяться в письмовій формі шляхом укладення відповідних додаткових договорів. Як стверджує позивач, кредитор за даним договором був змінений, але жодних доказів повідомлення про це позичальника матеріали справи не містять, копія відповідної додаткової угоди з цього приводу також відсутня. Таким чином позивач є неналежним. Згідно ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Позовна заява не містить доказів надання відповідачу матеріалів на підтвердження факту переходу прав по зобов'язанню від попереднього кредитора до позивача а саме копії договору переуступки прав кредитора. З копії такого договору, долученої вже до позовної заяви, також не вбачається право Позивача вимагати від Відповідача будь-яких коштів, оскільки Додаток №2, у якому відповідно до п. 1.7 даного договору викладено перелік переданих кредитних договорів, в матеріалах справи відсутній, а отже позов з необґрунтованим та безпідставним. Не надаючи відповідачу належних доказів переходу права вимоги за кредитним договором до Позивача, останній вчиняє дії, які підпадають під прострочку кредитора, що у відповідності до ст. 613 ЦК України дає відповідачу право не виконувати зобов'язань до отримання належного підтвердження. Крім того , позов не містить інформації з приводу того, за який період виникла заборгованість, про стягнення якої просить позивач. При цьому ст.256 ЦК України зазначає, що позовна давність - строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК України вказує, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. І важливо підкреслити, що згідно ст.. 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності, а тому просить в позові відмовити у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 22.08.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1528-0161026/ФК-08 від 22.08.2008 року, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 27 141,0 доларів США з розрахунку 10,9 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 22.08.2008 року по 21.08.2015 року. (а.с.5-11). Відповідно до пункту 1.1. Договору, позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 27 141,0 доларів США, на умовах визначених Договором, із остаточним терміном повернення Кредиту та сплати процентів і комісійних по ньому не пізніше ніж 21.08.2015 року. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 27 141,0 доларів США. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки відповідач своє зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті платежів виконав не в повному обсязі, заборгованість підлягає стягненню в примусовому порядку. Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем станом на 14.01.2013 року за Відповідачем наявна заборгованість у сумі: 322 839,51 грн., з яких: тіло кредиту - 214 355,39 грн.; відсотки - 108 484,11 грн., з них прострочена заборгованість за тілом кредиту - 131 713,53 грн., за відсотками - 105 079,81 грн. (а.с.15). Однак відповідач свої зобов'язання не виконав, у встановлений строк кредит та плату за нього не повернув. Відповідно до норм ст.ст.11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір, який є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обов'язково укладається в письмові формі (ст.1054, 1055 ЦК України). Відповідно до норми ст.1050 ЦК України, в контексті положення ст.1054 ч.2 ЦК України, якщо кредитним договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась зі сплатою процентів. Відповідний обов'язок боржника щодо повернення кредитору на його вимогу суми боргу зі сплатою процентів встановлений ст.625 ч.2 ЦК України. При цьому відповідно до норми ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, різновид якої є штраф (ст.549 ЦК України). При цьому право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ст.550 ЦК України). Нормою ст.625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, Укрпромбанк передає (відступає) Дельта Банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого Дельта Банк замінює Укрпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банку прав вимоги до боржників, Дельта Банку переходить (відступається) право вимагати (замість Укрпромбанку) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. (а.с.19-23). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 1528-0161026/ФК-08 від 22.08.2008 року. ПАТ «Дельта Банк» у відповідності до п. 6.2. Кредитного договору 29.12.2012 року направив відповідачу письмову вимогу про дострокове повернення кредиту протягом 30 днів з дня отримання вимоги, але протягом зазначеного строку відповідач заборгованість не сплатив (а.с.16). Отже, вирішуючи питання щодо позовних вимог позивача за кредитний договір № 1528-0161026/ФК-08 від 22.08.2008 року, приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт укладення між позивачем та відповідачем даного договору із дотримання вимог діючого законодавства, а також встановлено невиконання відповідачем, на відміну від позивача, своїх зобов'язань за даним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по кредиту в сумі 322 839,51 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 3 228,40 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved