Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення додаткових витрат на дитину. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30 жовтня 1997 року, позивач уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який зареєстрували у Стрийському відділі РАГС, актовий запис №411. За час шлюбу у них народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] досяг повноліття, а неповнолітня [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. 14 серпня 2000 року рішенням Стрийського міськрайонного суду шлюб між позивачем та [PERSON], було розірвано. Рішенням Стрийського міськрайонного суду від 30.08.2013 року у справі за позовом до [PERSON], було вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. З червня 2016 року відповідач сплачує 500 грн. на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], оскільки [PERSON] досягнув повноліття. Згідно довідки виданої Стрийською ЦРЛ від 16.05.2018 року [PERSON], стоїть на «Д» обліку в окуліста і їй рекомендовано амбулаторне лікування, носіння окулярів, що потребує матеріальних витрат. Внаслідок цього позивач понесла додаткові витрати на дитину, повязані з її лікуванням та розвитком на загальну суму 12535 (дванадцять тисяч пятсот тридцять пять) гривень, що підтверджується чеками доданими до матеріалів справи. Відповідач у додаткових витратах на утримання дитини, повязаних з лікуванням і розвитком дитини участі не приймав, добровільно надати будь-яку матеріальну допомогу відмовився. Зважаючи на наведене, просила стягнути з [PERSON], в її користь додаткові витрати на утримання дитини [PERSON], [INFO], в cумі 6267,50 (шість тисяч двісті шістдесят сім) грн.. 25 коп. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Відповідач та його представник [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги заперечили, вважали їх необґрунтованими. Відповідач подав до суду відзив, в якому вказав, що позивач звернулася до суду та просить суд стягнути з відповідача фактично понесені витрати. Дані обставини обгрунтовує тим, що згідно довідки виданої Стрийською ЦРЛ від 16.05.2018 року [PERSON], стоїть на «Д» обліку в окуліста і їй рекомендовано амбулаторне лікування, носіння окулярів, що потребує матеріальних витрат. На підтвердження цих обставин надала суду копії аптечних чеків на придбання різного роду ліків, предметів домашнього вжитку та інших. Слід зазначити, що копії наданих чеків в якості доказів зроблені неякісно, що не дає можливість встановити дату придбання товару, ціну та назву. В доказах наданих позивачем є рецепт на окуляри від 23 січня 2017 року з зазначенням правої та лівої лінзи + 3; чек від 16.02.2016 року № 40953 на суму 320 грн. на придбання лінзи +3 в кількості 2 штук; (рецепт на окуляри від 2017 року, а лінзи придбані у 2016 році); чек від 26.01.2017 року №51389 на придбання 2-х лінз +3 на суму 350 грн.; чек від 15.10.2017 року №1551 на придбання оправи, лінз та установки лінз на суму 3631,95 грн. Згідно чеку №1551 було придбано дві лінзи - одну +3, одну -3. Встановлювалася лінза в оправу 1 шт. Так як дочці позивача лінза (-3) лікарем не рекомендована, тому не відомо кому придбалися оправа за даним чеком. Слід звернути увагу, що оправа «STING USJ 621» є брендовою оправою, що є дорого вартісною. Окрім того є сумнівне придбання даної оправи та лінз для потреб дитини, так як рецепт на окуляри виписано 23 січня 2017 року, оправа та лінзи придбалися через 10 місяців. Доказами понесених витрат додано накладну без № від 01 березня 2018 року на суму 1000,00 грн., яка не може бути підтвердженням понесених витрат позивачкою. Як і не може бути підтвердження витрат понесених позивачкою товарний чек від 16 березня 2017 року, оскільки такий не є первинним документом, що підтверджує внесення готівки за послугу. Що стосується всіх решти чеків наданих позивачкою на підтвердження понесених нею додаткових витрат на дитину. До матеріалів справи не надано жодного рецепту щодо рекомендацій дитині цих ліків, або їх аналогів, а тому такі не можуть бути підтвердженням необхідності їх придбання для лікування хвороби дитини, які підлягають стягненню з відповідача, як додаткові витрати на дитину повязані з її хворобою. Необхідність придбання інших ліків не підтверджується медичною документацією, а за змістом іншої частини чеків позивачкою були придбані природно потрібні товари, які в розумінні положень ст. 185 СК України, не є додатковими витратами на дитину. Крім того, відповідач, на даний час не працює, проживає разом із своєю мамою, яка хворіє та потребує догляду, перебуває на його утриманні, а тому на підставі наведеного просить відмовити у позовних вимогах повністю. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, установив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.10.1997 року по 14.08.2000 року. Від даного шлюбу мають спільну дитину\~[PERSON], 22.06.2009р. народження, про що свідчить свідоцтво про народження, видане відділом реєстрації актів цивільного стану міста Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області від 03.07.2009р. серії 1-СГ №202347. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30.08.2013р., з [PERSON], 14.04.1968р. народження,уродженця та жителя [INFO] стягуються на користь [PERSON], аліменти, на утримання сина [PERSON], 04.05.1998р. народження, та доньки [PERSON], 22.06.2009р. народження, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн., щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістомст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору, такого висновку прийшла Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в ухвалі від 16.12.2009 року № 6-20478св09. Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї, в даному випадку у зв'язку із хворобою, оскільки дитина потребує лікування та на розвиток дитини. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст.ст.181,182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Батьки беруть участь у додаткових витратах на дитину рівною мірою, сторона, що звертається з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат або з вимогою про їхнє попереднє фінансування, має надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їхній розрахунок й обґрунтування. Згідно до вимог ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадка. Відповідно до статей\~12, 81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом За положенням ст.ст. 76-81 ЦПК України\~засобами доказування у цивільний справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. З наданої позивачем копії медичної карти амбулаторного хворого №416336 на [PERSON], вбачається, що [PERSON], перебуває на «Д» обліку в Стрийській ЦРЛ в окуліста, оскільки виявлено зниження зору, рекомендовано постійне носіння окулярів, 2 3р. в рік амбулаторне лікування. Згідно долучених до матеріалів справи фіскальних чеків та товарних чеків, досліджених в судовому засіданні, суд вважає, що підлягає стягненню половина таких витрат понесених на проведення лікування [PERSON], пов?язаних із лікуванням захворювання зору підтверджених направленням (рецептом) лікаря окуліста (а.с.11), а тому з відповідача слід стягнути 50% понесених таких витрат, а саме згідно оригіналу чеку №1551 від 15.10.2017р. на загальну суму 3631 грн. 95 коп., копії чеку №40953 від 16.02.2016р. ( зворот а.с.11) на загальну суму 320 грн., витати на лікування згідно оригіналів товарних чеків від 16.03.2017р. на суму 600 грн., оригіналу накладної від 01.03.2018р. на загальну суму 1000 грн., що становить 2725,\~97 грн. від загальної суми витрат. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача половини додаткових витрат понесених позивачем на утримання та лікування дитини є такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача необхідно стягнути половину додаткових витрат понесених на лікування спільної дитини в розмірі 2725,97 грн. Відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України\~з [PERSON], підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704, 80 грн. та судові витрати в розмірі 1500 грн. В задоволенні решти позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину в сумі 3531 грн. 53 коп. слід відмовити оскільки, позивачем не надано оригінали чеків, які підтверджують придбання відповідних ліків, товарів. Також, не надано рецептів лікаря, згідно яких неповнолітній дитині приписані для лікування саме вказані в чеках ліки. Не підлягає задоволенню і вимога про стягнення коштів згідно чеків від 17.12.2016р. на суму 1100 грн. та від 15.08.2017р. на суму 392 грн. 20 коп. оскільки придбано товари не пов?язані з додатковими витратами.

Outcome: approved