Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовомдо [PERSON] про стягнення незаконно отриманих коштів, мотивуючи вимоги тим, що 03.03.2014 року відповідач звернулася до відповідача із заявою щодо призначення їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, надавши до заяви всі необхідні документи. Згодом відповідач звернулася із заявою про припинення їй зазначених виплат у звязку із виходом на роботу з 12.06.2014 року. На час звернення нараховані кошти за червень 2014 року в розмірі 1009,92 грн. та за липень 2014 року в розмірі 130 грн. були перераховані на її особовий рахунок. Проте, у звязку з несвоєчасним поданням заяви відповідачем, нею були безпідставно отримані кошти в розмірі 769,62 грн., які позивач просить стягнути на його користь. Представник позивача в судове засідання не зявився, повідомлений вчасно та належним чином, надавши заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач, яка про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявилася, від неї через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Судом встановлено, що [PERSON] 03 березня 2014 року звернулась до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради із заявою№ 258, долучивши всі необхідні документи, про призначення їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.16-23). Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та їй було присвоєне прізвище чоловіка «Терещенко» (а.с. 7). 09.07.2014 року [PERSON] звернулась до позивача із заявою № 79 про припинення виплат допомоги по догляду за дитиною до досягнення 3-х років у звязку із виходом на роботу на повний робочий день (а.с.12). Як вбачається із розрахунку переплати допомоги по догляду за дитиною до 3-х років по доходах [PERSON] у звязку з працевлаштуванням з 12.06.2014 року, переплата за червень місяць 2014 року становить 639,62 грн. та за липень 2014 року 130 грн., разом сума переплати становить 769,62 грн. (а.с. 9) Своєю заявою від 09.07.2014 року [PERSON] зобовязалась повернути на рахунок позивача надмірно виплачену суму в розмірі 769,62 грн., проте, на час подання заяви до суду кошти повернуті не були (а.с. 8). Позивач своїми листами № 261 від 23.02.2016 року та № 22 від 05.01.2017 року звертався до [PERSON] з проханням протягом місяця з моменту отримання повідомлень зявитися до управління для подальшого вирішення питання щодо відшкодування переплати допомоги по догляду за дитиною до 3-х років в розмірі 769,62 грн., однак відповідачка не відреагували на вказані повідомлення (а.с.4, 5). Правовідносини, з приводу яких виник спір, регулюються Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та вимогами Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751. Так, згідно з пунктом 23 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751 (далі Порядок), виплата допомоги по догляду за дитиною до трьох років припиняється з дня працевлаштування, у разі коли особа виявила бажання працювати. Відповідно до пункту 49 Порядку особи, яким виплачується державна допомога сім'ям з дітьми, зобов'язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподанням відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги, тощо), стягуються згідно із законом. Також, аналогічні вимоги встановлені й статтею 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», за якою суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян, стягуються згідно із законом. Згідно п.46 Постанови КМУ від 27.12.2001 року № 1751 «Про затвердження порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» встановлено, що особи, яким виплачується державна допомога сім'ям з дітьми, у разі виникнення обставин, які призводять до припинення виплати допомоги, зобов'язанні у десятиденний строк повідомити про це органи соціального захисту населення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], перебувала на обліку в УПСЗН та одержувала допомогу по догляду за дитиною до досягнення 3-х річного віку з 01.03.2014 року по 31.08.2014 рік та відповідно до наказу від 12.06.20104 року № 373-к була прийнята на роботу до комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Соломянського району м. Києва з 12.06.2014 року по 12.09.2014 рік (а.с. 13). Відповідач звернулася до Управління соціального захисту виконавчого комітету Фастівської міської ради із заявою про припинення виплат допомоги до досягнення дитиною 3-х років лише 03.07.2014 року, таким чином, в період з 12.06.2014 року по 31.07.2014 року вона незаконно одержала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 769,62 грн.. З наведених підстав суд дійшов висновку, що наявні передбачені статтею 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та пунктом 49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751, підстави для стягнення з відповідача зазначеної суми надміру сплаченої допомоги, з огляду на що задовольняє позов у повному обсязі. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог, в тому числі про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 19 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються органи виконавчої влади Автономної Республіки Крим, структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчі органи міських рад, на які покладено завдання щодо вирішення питань соціального захисту населення. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню 640 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved