Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про компенсацію вартості природного газу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 22.01.2013 року між ПАТ «Закарпатгаз» та ФОП [PERSON] був укладений договір на постачання природного газу за регульованим тарифом № ТП-ПРк-2006-У/2013. Відповідно до додатку № 1 до договору споживання природного газу здійснювалося в с. Барвінок, вул. Центральна, 1 Ужгородського району. Згідно з договором позивач у березні 2015 року передав, а відповідач прийняв 1250 куб.м. природного газу на суму 14240,56 грн. Однак, в порушення умов договору відповідач не виконав свого зобов»язання щодо оплати вартості спожитого природного газу, а тому заборгованість перед товариством складає 14240,56 грн. 26.05.2015 року позивачем надіслано на адресу відповідача претензію вимогу № 07/1759 від 26.05.2015 року по сплату заборгованості за природний газ, що підтверджується фіскальним чеком та описом вмісту поштового відправлення. Однак, в досудовому порядку не вдалося врегулювати спір з відповідачем, претензію-вимогу про сплату заборгованості ним залишено без уваги. Також позивач зазначає, що 28.02.2017 року року ПАТ «Закарпатгаз» із витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців стало відомо, що [PERSON] не являється фізичною особою-підприємцем. Крім цього, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.06.2009 року власником будинку № 1 по вул. Егана в с. Барвінок Ужгородського району являється також [PERSON] Посилаючись на те, що припинення підприємницької діяльності відповідача не свідчить про припинення взятих на себе зобов»язань по договору. А тому на підставі вищенаведеного просить суд задовольнити позов. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, та просила суд позов задовольнити, з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Новини Закарпаття» № 70 (4685) від 23.09.2017 року, про причини неявки суд не повідомила, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 224 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані докази в їх сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 22.01.2013 року між ПАТ «Закарпатгаз» та ФОП [PERSON] був укладений договір на постачання природного газу за регульованим тарифом № ТП-ПРк-2006-У/2013. Відповідно до п. 1.1 договору визначено, що постачальник постачає природний аз споживачу в обсягах і порядку, передбачених договором, для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках та на умовах передбачених договором. Відповідно до додатку № 1 до договору споживання природного газу здійснювалося в с. Барвінок, вул. Центральна, 1 Ужгородського району. Як вбачається з акту № 14242 приймання передачі природного газу у березні 2015 року ПАТ «Закарпатгаз» передало а ФОП [PERSON] прийняла природній газ в кількості 1250 куб.м., вартість якого складає 14240,56 грн. Однак, в порушення умов договору [PERSON] не виконала свого зобов»язання щодо оплати вартості спожитого природного газу в сумі 14240,56 грн.. 26.05.2015 року ПАТ «Закарпатгаз» надіслано на адресу [PERSON] претензію вимогу № 07/1759 від 26.05.2015 року по сплату заборгованості за природний газ, що підтверджується наявними в матеріалах справи фіскальним чеком та описом вмісту поштового відправлення. Однак, заборгованість [PERSON] погашена не була, претензія-вимога про сплату заборгованості залишена нею поза увагою. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 4.7 договору передбачено, що оплата вартості послуг з постачання газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання. Оплату за газ споживач здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на умовах 100% передоплати вартості запланованих місячних обсягів до 25 числа місяця попереднього місяця поставки. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов»язання відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник, який прострочив виконання зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 6.2.2 договору передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення. Згідно доданого розрахунку встановлено, що сума фінансових санкцій з невиконання зобов»язання [PERSON] в період з 06.05.2015 року по 28.02.2017 року складає 5846,13 грн., з яких: 813,47 грн. сума 3% річних від суми основного боргу, 5032,66 грн. сума інфляційних нарахувань Таким чином, станом на 28.02.2017 року загальна сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Закарпатгаз» становить 20086,69 грн. Також, згідно витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців встановлено, що з 24.01.2012 року [PERSON] не являється фізичною особо-підприємцем. Проте, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно встановлено, що з 01.06.2009 року власником будинку № 1 по вул. Егана в с. Барвінок Ужгородського району являється [PERSON] Відповідно до ч.3 ст. 50 ЦК України, якщо особа розпочала підприємницьку діяльність без державної реєстрації, уклавши відповідні договори, вона не має права оспорювати ці договори на тій підставі, що вона не є підприємцем. Верховним Судом України у постанові судових палат у цивільних та господарських від 04.12.2013 року у справі № 6-125цс13, зроблено висновок про те що відповідно до ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру субєктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Отже, припинення [PERSON] підприємницької діяльності не означає припинення її зобов»язань за договором, які залишаються за нею як за фізичною особою. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що факт наявності заборгованості у [PERSON] перед ПАТ Закарпатгаз на загальну суму 20086,69 грн. доведений, а тому вбачає за необхідне стягнути неї на користь позивача вказану суму заборгованості. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачки також слід стягнути на користь позивача судові витрати у сумі 1600,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved