Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Відділ у справах громадянства і міграції та реєстрації фізичних осіб Лозівського МРВ МВС України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у зв»язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку за адресою: Харківська область,м.Лозова,вул.. Карла Лібкнехта,буд.44, відповідно до договору купівлі- продажу від 07 жовтня 2002 року. Однак, в даному будинку окрім його сім»ї зареєстрована донька колишнього власника [PERSON], яка в ньому не проживає, комунальні послуги не сплачує, її речей на території домоволодіння немає. В звязку з викладеним позивач звернувся до суду і просить визнати [PERSON],[INFO], такою,що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: Харківська область,м.Лозова,вул.. Карла Лібкнехта,буд.44. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій прохає розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає та прохає їх задовольнити в повному обсязі. У разі неявки відповідача до судового засідання винести заочне рішення. Відповідач у жодне судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, а саме через засоби масової інформації, про що свідчить наявне в матеріалах справи оголошення в газеті «Слобідський край» № 46 від 16 квітня 2016 року, причину неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності та заперечення на позов не надав. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зважаючи на обставини справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Із матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, який розташований за адресою: Харківська область,м.Лозова, вул. К.Лібкнехта,44 згідно договору купівлі- продажу житлового будинку та земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] 07 жовтня 2002 року належить на праві власності [PERSON].( а.с.8-11). Як зазначив позивач у своєму позові,що відповідно до п.8 вищевказаного договору попередній власник зобов»язався, що всі прописані у відчужуваному будинку випишуться та звільнять його до 07 січня 2003 року. До вказаної у договорі дати житловий будинок дійсно було звільнено, але до теперішнього часу не знято з реєстрації дочку колишнього власника будинку [PERSON], що підтверджується довідкою,наданою квартальним від 16.02.2016 року з якої вбачається,що за адресою: Харківська область, м.Лозова, вул..К. Лібкнехта,44 зареєстрована [PERSON] з 1999 року, однак з цього часу в будинку не проживає, особистих її речей немає(а.с.20). Із актів квартальної від 17.02.2016 року та 20.01.2016 року,вбачається,що [PERSON] за адресою:Харківська область,м.Лозова,вул..К.Лібкнехта,буд.44 фактично ніколи не проживала, особистих речей її в будинку немає(а.с.12,13). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач, як власник вищевказаного житлового будинку, ніяких договорів (оренди, найму чи піднайму) з відповідачем не укладав, ніяких обов'язків перед ним не має. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказана стаття встановлює право власника житла на власний розсуд визначати, хто має право в ньому проживати. \~\~\~ Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В даному разі з вини відповідача права позивача обмежені. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦПК України власник,який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою,може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved