Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить суд розірвати шлюб з відповідачем й стягнути з відповідача суми грошової компенсації, належній позивачці частки у спільному майні подружжя, у розмірі 87 500 гривень, з тих підстав, що сімейні відносини між сторонами не склалися, сім'я носить формальний характер, причинами розпаду сім'ї позивач вважає той факт, що сторони є різними за характером людьми, між ними виникають постійні сварки через різні погляди на взаємовідносини; ведення спільного господарства та побуту, призводять до накопичування нетерпіння один до одного і в подальшому можуть негативно відобразитися на співвідносинах з дитиною, рідними та друзями, що приведе до втрати важливих стосунків. За час спільного проживання сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Ухвалою суду від 16 травня 2016 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ майна - в частині вимог про поділ майна подружжя та компенсації належної частки коштів у розмірі 87 500,0 гривень - залишено без розгляду. Відповідач надав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, не заперечував проти його розірвання шлюбу, просив розглянути позов за його відсутності. Позивач надала до суду заяву, у якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала у повному обсязі, просила розглянути позов за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 вересня 2009 року у Першому Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 805. У сторін є неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини фактично припинені, подружні відносини сторони не підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного, а також єдність цілей та мети створення та існування спільної сім'ї. Сторони є різними за характером людьми, у них різні погляди на побутові питання, а також різні життєві позиції. Вжиті сторонами спроби до примирення виявилися безрезультатними, що не призвело до відновлення сім'ї. На примирення сторони не згодні, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сім'ї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін. Майнового спору та спору між сторонами судом не встановлено. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, а також інтересам неповнолітніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Отже, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд має задовольнити позов у цій частині та розірвати шлю між сторонами.

Outcome: approved