Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: м. Одеса, пров. Волзький, буд. 4 кв.3.При цьому посилалався на те, що 24.09.2010 року був розірваний шлюб між позивачем та [PERSON], яка зареєстрована у вищевказаній квартирі, проте там тривалий час не проживає. Позивач вважає, що [PERSON] перешкоджає реалізації його права на розпорядження своїм майном, а тому був змушений звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд цивільної справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, належним чином повідомлявся про час та місцерозглядусправи. Третя особа у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд судової справи за відсутністю представника Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником вказаної квартири, що підтверджується копією договору дарування від 18.02.2005 року. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Овідіопольського районного суду від 24.09.2010 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Судом встановлено, що в квартирі № 3 будинку № 4 по провулку, Волзький в м. Одесі зареєстрована відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою №61 від 27.01.2017 року (з місця проживання про склад сімї та прописку), копія якої наявна в матеріалах справи. З травня 2006 року відповідач [PERSON] у квартирі № 3 будинку № 4 не проживає, про що 03 липня 2017 року, складений акт про не проживання, завірений представником Комунального підприємства «Житлово комунальний сервіс» Фонтанський», та за підписом мешканців будинку №4 по провулку Волзький, [PERSON]Г; [PERSON]; [PERSON] Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема можуть бути припинення дії, яка порушує право, примусове виконання обов'язку, або іншим способом. Згідно до ч.2 ст. 64 Житлового кодексу Української РСР до членів сім'ї наймача (власника) належать дружина наймача (власника) їх діти та батьки. Членами сім'ї наймача (власника) можуть бути визнані інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем (власником) і ведуть з ним спільне господарство. На підставі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Поважних причин, які б могли бути підставою для продовження строку, передбаченого ст. 71 ЖК України, збереження за відповідачем спірного жилого приміщення судом не встановлено. Згідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Стаття 41 Конституції України гарантує право володіння та користування своєю власністю, а також вказує що право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно до п.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Стаття 391 ЦК України надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідача слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартирою № 3 будинку № 4 по провулку Волзький в м. Одесі. На підставі викладеного,

Outcome: approved