Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що з 23 лютого 1990 року по 9 грудня 2014 року він з відповідачем перебував в зареєстрованому шлюбі, хоча шлюбні стосунки з відповідачем [PERSON] припинились значно раніше. На підставі договору дарування від 28.12.2004 року його матір [PERSON] подарувала йому жилий будинок, розташований за адресою: м. Полтава, пр. Грабинівський, буд. 2/12. Під час шлюбу, з дозволу його матері, відповідач була зареєстрована в цьому будинку. На сьогоднішній день він є власником вказаного будинку, відповідач не є членом його сімї, не проживає за адресою реєстрації більше трьох років, не доглядає за будинком та не сплачує комунальні платежі. Фактична адреса її місця проживання позивачу невідома. Вказане підтверджується актами обстеження будинку та показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] В звязку з тим, що відповідач в спірному будинку не проживає більше трьох років, просить визнати її такою, що втратила право на жилу площу в спірному будинку. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявилась, за останньою відомою адресою місця проживання вона відсутня, в звязку з чим відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач є належно повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки відповідач не повідомила, в звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу без її участі на підставі наявних доказів. Враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, заслухавши позивача та його представника, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що він є сусідом позивача, проживає від нього через два будинки за адресою: м. Полтава, пров. Донецький, буд. 10-а, сторони проживали однією сімєю поки в них були малі діти, жінку відповідача він бачив дуже рідко, потім вона кудись зникла та він її не бачив вже більше року. Він підтримує добросусідські відносини з позивачем, періодично навідується до нього, як розповідав позивач, його дружина виїхала та не проживає з ним. Суд встановив, що жилий будинок, розташований за адресою: м. Полтава, пр. Грабинівський, буд. 2/12, належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується копією договору дарування від 28.12.2004 року (а.с. 9), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с. 10). Також судом встановлено, що відповідач вселилась до буд. 2/12 по пров. Грабинівського в м. Полтаві у встановленому законом порядку та проживала в ньому якості члена сімї власника, що крім показань позивача та його представника, підтверджується копією домової книги (а.с.11-15). Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд встановив, що відповідач з власної ініціативи покинула спірне жиле приміщення і більше року в ньому не проживає без поважних причин. Непроживання відповідача в спірному житлі без поважних причин крім показань позивача та його представника, показань допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON], підтверджується актами обстеження будинку комісією селищного комітету с. Новобудова Ленінського району м. Полтави від 6.07.2015 року, 14.09.2015 року (а.с. 18-19), копією листа направленого позивачем за адресою реєстрації відповідача та поштовим повідомленням про повернення поштового відправлення за закінченням терміну зберігання (а.с. 16-17). Жодних доказів наявності поважних причин непроживання відповідача в цьому будинку, або наявності інших домовленостей між ним та власником будинку щодо умов її відсутності у спірній житлі під час судового розгляду справи не встановлено. За таких обставин суд вважає, що відповідач, яка була відсутня в спірному жилому приміщенні без поважних причин більше року, втратила право на жилу площу в будинку, та відсутні достовірні підстави для визнання поважними причини її відсутності в зазначеному будинку. Суд встановив, що реєстрація відповідача в спірному будинку, порушує законні права позивача на житло, гарантовані чч.1, 3 ст.47 Конституції України. Тому суд вважає позовні вимоги про визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право на жилу площу, законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, чч.1, 3 ст.47 Конституції України, ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved