Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення банківського вкладу. Посилається на те, що 08 грудня 2014 року між ним та відповідачем був укладений договір - заява №300131/143557/5-14 про банківський строковий вклад(депозит) «Стандарт» на 5 місяців в національній валюті. На виконання п. 1 Договору №300131/143557/5-14 меморіальним ордером №42740 від 08.12.2014 року він вніс на рахунок відповідача 24000 (двадцять чотири тисячі грн., 00 коп.) гривень під процентну ставку 24,00 % річних. 08.05.2015 року термін дії Договору № 300131/143557/5-14 закінчився. На його вимогу ні грошових коштів ні відсотки не було перераховано відповідачем на вказані ним банківські рахунки. На його неодноразові усні та письмові вимоги про виплату суми залишку на його банківському рахунку в розмірі 24000 (двадцять чотири тисячі) грн., 00 коп., йому було відмовлено та до сьогоднішнього дня не отримано коштів. Згідно п. 6 договору №300131/143557/5-14 після закінчення строку визначеного п. 1 цього договору - заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2. основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит». Просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за видачу вкладу по договору №300131/143557/5-14 в сумі 24000,00 (двадцять чотири тисячі) грн., 00 коп., 24,00 % річних, встановлених договором, за фактичне користування грошовими коштами, в розмір 480,00 (чотириста вісімдесят) грн., 00 коп. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, але про причини своєї неявки не повідомив. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до п. 3.3 Положення «Про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», яке затверджено постановою правління Національного банку України за № 516 від 03.12.2003 р., банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно зі ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений строк його виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторонни (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно зі ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ч.1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Згідно ч.5 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 року № 15-93, одержання індивідуальної ліцензії однією із сторін валютної операції означає також дозвіл на її здійснення іншою стороною або третьою особою, яка має відношення до цієї операції, якщо інше не передбачено умовами індивідуальної ліцензії. Отже, вклад позивачу відповідно до зазначеного вище договору, підлягає поверненню у національній валюті у гривнях . Судом встановлено, що 08 грудня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір - заява №300131/143557/5-14 про банківський строковий вклад(депозит) «Стандарт» на 5 місяців в національній валюті. На виконання п. 1 Договору №300131/143557/5-14 меморіальним ордером №42740 від 08.12.2014 року позивач вніс на рахунок відповідача 24000 (двадцять чотири тисячі грн., 00 коп.) гривень під процентну ставку 24,00 % річних. На його неодноразові усні та письмові вимоги про виплату суми залишку на його банківському рахунку в розмірі 24000 (двадцять чотири тисячі) грн., 00 коп., позивачу було відмовлено та на час розгляду справи не повернуто. Згідно п.5.2 розділу 5 договору основних вимог, якщо день закінчення строку строкового вкладу припадає на вихідний, святковий, неробочий день, то повернення суми проводиться відповідачем на наступний робочий день. Пунктом 7.1 договору основних умов встановлено, що сторони несуть відповідальність по цьому договору відповідно до чинного законодавства. 08.05.2015 року термін дії Договору № 300131/143557/5-14 закінчився. На вимогу позивача ні грошових коштів ні відсотки не було перераховано відповідачем на вказані ним банківські рахунки. Враховуючи той факт, що відповідач до сьогодні користується грошовими коштами позивача відповідач зобов'язаний сплатити йому відсотки встановлені договором №300131/143557/5-14 в розмірі 24,00 % річних, що становить 24000х(24,00%/12)=458,36 грн., що підтверджується випискою від 12.05.2015 року. Враховуючи те, що ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» порушив зобов'язання перед позивачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] суму неповернутого вкладу за договором №300131/143557/5-14 про банківський строковий вклад(депозит) «Стандарт» на 5 місяців в національній валюті в сумі 24 000,00 грн. та відсотки в сумі 458,36 грн. Відповідно до умов депозитного договору, а також п. п. 3, 19 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач є виконавцем обумовлених ним послуг, а позивач споживачем, тому захист прав позивача, як споживача, регламентовано Законом України «Про захист прав споживачів», та відповідними нормами ЦК України. Згідно п. 7 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а також ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі за позовами до суду щодо захисту їх прав звільняється від сплати судового збору. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач при подачі позову до суду, звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на його користь, тому судовий збір відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача в сумі 244,58 грн. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved