Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації, вказуючи, що вона разом з сином [PERSON] мешкає в квартирі [ADDRESS]. Вказана квартира являється державною, отримана на родину з чотирьох осіб. В зазначеній квартирі відповідач не мешкає продовж двадцяти років. Родиною, дітьми відповідач ніколи не цікавився, його особистих речей в квартирі немає, за комунальні послуги не сплачує. Позивачка сама сплачує всі житлово-комунальні послуги. Відомості про місце проживання відповідача позивачеві не відомі, перешкод у користуванні житловим приміщенням вона відповідачу не чинила. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, та зняти його з реєстраційного обліку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що шлюб між ними дотепер не розірваний, оскільки їй невідоме його місце проживання. Відповідач добровільно зібрав свої речі та покинув родину. Продовж 20 років вона відповідача не бачила, з дітьми він не спілкувався, матеріальної допомоги на утримання дітей та квартири не надавав. Згідно повідомлення поліції, відповідач серед померлих не значиться. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не зявились, про час та місце слухання справи були повідомлені вчасно та належним чином, відповідач про причини неявки суд не сповістив, заперечень проти позову не надав. Представник третьої особи просив про розгляд справи у його відсутність ( а.с.38-39). За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи у відсутність відповідача та третьої особи, та ухвалення заочного рішення у справі на підставі наявних матеріалів. Всудовому засіданні встановлено, що позивач зареєстрована та проживає в квартирі № 64 у буд.№ 56 по вул.. Амосова в м.Харкові, яка належить до державного житлового фонду (а.с.6) Окрім позивача, за вказаною адресою зареєстровані її чоловік - відповідач [PERSON], та син [PERSON], що підтверджується довідкою КП «Жилкомсервіс» (а.с.5). Свідок [PERSON], яка проживає з 1980 р. по-сусідству в квартирі [ADDRESS], пояснила суду, що позивач разом з сином [PERSON] проживає в квартирі №64 цього ж будинку. Свідок з 1996 р. до березня 2004 р. працювала черговою по будинку, і оскільки двері підїзду були завжди зачинені на замок, в її обовязки входило відчиняла двері мешканцям будинку. Так вона познайомилась з позивачем та її сімєю. Свідок бачила відповідача 2-3 рази на початку своєї роботи, потім вона його вже не бачила. Зі слів позивача їй відомо, що відповідач покинув її, з дітьми не спілкується, матеріальної допомоги не надає. Після того, як свідок припинила працювати черговою будинку в 2004 р., вона також відповідача ніколи не бачила, хоча постійно з березня та до пізньої осені працює на земельній ділянці поблизу підїзду, всіх мешканців будинка бачить. Свідок [PERSON], яка також проживає по сусідству, в квартирі №47 у буд.56 по вул.Амосова в м.Харкові, пояснила суду, що позивач проживає разом з сином [PERSON] в кв.64 вказаного будинку. Відповідач є чоловіком позивача, який продовж двадцяти років з нею не проживає. Свідок відповідача памятає, оскільки вони свого часу разом вселялись в будинок. Відповідач покинув свою родину без скандалів, він зібрав свої речі та пішов. Свідок буває в квартирі у позивача, речей відповідача в квартирі не має. За повідомленням КЗОЗ «Харківська міська поліклініка №6№ від 17.10.2017 р.. [PERSON], який зареєстрований за адресою: [INFO], у період з січня 2017 р. по теперішній час лікаря додому не викликав (а.с. 33) На підтвердження факту не проживання відповідача за адресою: [ADDRESS], позивачем надані Акти від 02.08.2001 р., 02.11.2002 р.,11.08.2005 р., затверджені начальником ЖЄП №203 [PERSON], та копію заяви [PERSON] на імя суду від 07.08.2001 р. про його згоду на розірвання шлюбу , де мається його власноручний запис про те, що він залишив квартиру дітям (а.с.13, 16-18). Згідно висновку Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області від 06.03.2017 р., за результатами звернення [PERSON] щодо місця мешкання її чоловіка [PERSON], встановлено, що останній ні за якими обліками не рахується. Серед невпізнаних трупів та невідомих осіб, які знаходяться в лікарських установах, його не виявлено. З наданого суду листа Пенсійного Фонду України про перерахунок пенсії вбачається, що до 01.10.2017 р. [PERSON] щомісяця отримував пенсію у розмірі 1640,92 грн. та після перерахунку розмір його пенсії буде збільшений. Також на підтвердження позовних вимог позивачем надані квитанції про сплату нею особисто комунальних послуг протягом 2007 2017 р.р. (а.с.10-12). У відповідності зі ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача чи членів його родини за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні. Дослідивши надані докази, суд вважає встановленим, що відповідач не проживає у спірній квартирі без поважних причин, щонайменше, з серпня 2001 р. (часу складання першого Акту не проживання), тобто понад 6 місяців, у звязку з чим дійшов висновку про визнання його таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням, з підстав, передбачених ст.ст.71, 72 ЖК України. Вимога щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку , на думку суду, заявлена передчасно та є зайвою, оскільки за умови визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, особа може бути знята з реєстраційного облік у без судовому порядку, тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в цій частині. За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed