Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на наступне. 23.10.2005 року був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу послужили ті обставини, що на початку 2014 року відповідач залишила сім`ю і виїхала за межі держави, а саме у Францію, створила там нову сім`ю, а тому примирення між сторонами відбутись не може. 26.11.2014 року в Сторожинецький районний суд від [PERSON] надійшло заперечення в якому вона позов визнала частково, а саме згідна на розірвання шлюбу та сплачувати аліменти в розмірі по 450 гривень щомісячно на дитину до його повноліття. В судове засідання позивач не з'явився, надав суд заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги зменшив, а саме просить суд розірвати шлюб, стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання сина у твердій грошовій сумі по 450 гривень, щомісячно до досягнення сином повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явилася, в запереченні на позовну заяву просить справу розглянути у її відсутності Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 23.10.2005 року, у відділі реєстрації актів цивільного стану Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області.Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER]. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER]. Згідно довідки №1411 від 05.11.2014 року виданої виконавчим комітетом Старобросківецької сільської ради [PERSON] [INFO] проживає разом із батьком без реєстрації. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Позивач має бажання розірвати шлюб із відповідачем. Очевидним є той факт, що шлюб між сторонами розпався, став формальним. Подальше перебування сторін у шлюбі було б порушенням прав та охоронюваних законом інтересів як позивача, так і відповідача. Тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Відповідач, являючись матір'ю дитини, та будучи у відповідності до ч.1 ст.180 СК України зобов'язаною утримувати дитину до досягнення нею повноліття - кошти на утримання сина не надає, тому суд знаходить, що змінені позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання своєї дитини підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що будуть стягуватись з відповідача, суд виходить з того, що згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний (мінливий) дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зважаючи на те, що суду не представлено доказів того, що відповідач має постійне місце роботи. З вимог ч.1 ст.79 СК України вбачається, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Тому суд стягує з відповідача аліменти з 05.11.2014 року - з моменту подання позовної заяви. Судові витрати суд покладає на відповідача, оскільки позов задоволено на користь позивача.

Outcome: approved