Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання батьківства. В обґрунтування позову зазначив, що періодично зустрічався з відповідачкою, вони мали близькі стосунки. Народження обох дітей відповідача , а саме [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] співпадає з тими періодами коли вони з нею зустрічалися та мали близькі стосунки, хоч в свідоцтвах про народження обох дітей відомості про батька записані зі слів матері, на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Діти дуже на нього схожі та з ним проживають У зв`язку із чим прохав суд визнати його батьком неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 29.04.2020 року відкрито провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалами суду від 26.05. 2020 року та 19 .10. 2020 року за клопотанням позивача призначалася судова генетична експертиза , яке не була проведена у зв`язку з неявкою відповідача до експертної установи для відбору зразків. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 12.01.2021 року підготовче засідання по справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явився, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує та прохає його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про місце та час слухання справи, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи у її відсутність, проти призначення судової генетичної експертизи та задоволення позову заперечувала ( а.с 32 ). Від третьої особи - Полтавського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми ) на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку , що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08.11.2007 року Терешківською сільською радою Полтавського району Полтавської області , актовий запис № 46, [PERSON] народився [INFO] , у графі відомості про батька зазначений [PERSON] , матір`ю зазначена [PERSON] ( а.с. 35 ). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07.12.2010 року Терешківською сільською радою Полтавського району Полтавської області , актовий запис № 45, [PERSON] народилася [INFO] , у графі відомості про батька зазначений [PERSON] , матір`ю зазначена [PERSON] ( а.с. 36 ). Запис про батька дітей [PERSON] та [PERSON] вчинений за вказівкою матері у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 135 СК України . Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частина друга і третя статті 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до положень пунктів 4-9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до статті 146 ЦПК України може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Якщо відповідач у такій справі ухиляється від участі у проведенні судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, суд вправі постановити ухвалу про його примусовий привід. Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов : 1)для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2)сторонами ( стороною ) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Згідно ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Судова генетична експертиза, призначена ухвалами суду від 26 травня 2020 року та 19 жовтня 2020 року на предмет того, чи є позивач батьком дітей, не була проведена у зв`язку з неявкою матері до Київського міського бюро судово-медичних експертиз для відбору зразків, що підтверджується матеріалами справи. Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач неодноразово повідомлялась про необхідність явки до експертної установи для відбору зразків крові, але до експертів відповідач не з`явилася.(а.с. 51,69). Факт неявки відповідача до експертної установи для відібрання зразків крові для проведення експертизи також підтверджується повідомленнями Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 100-722/2294 від 08.09.2020 року та № 100-914/2987 від 09.12.2020 року про неможливість проведення експертизи від ( а.с. 52,71). Таким чином , суд приходить до висновку, що системне та неодноразове ухилення відповідача від проведення судової генетичної експертизи шляхом нез`явлення її до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів свідчить про її небажання отримати висновки щодо походження дитини та дає суду можливість визнати факт та підстави встановити походження дітей від позивача, виходячи з інтересів дітей. Також суд враховує, що рішенням виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району та області № 59 від 26.05.2020 року неповнолітні [PERSON] та [PERSON] відібрані у матері [PERSON] , у зв`язку з тим, що мати самоусунулася від їх утримання та виховання та передані [PERSON] ( а.с. 42 ). Таким чином, суд, проаналізувавши зміст норм права та встановлених фактів, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 141 ЦПК України .

Outcome: approved