Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 31.07.2008 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» який 19.04.2010 року перейменовано на ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] був укладений кредитний договір №0038/08/6.10-Anewv, відповідно до умов якого відповідач отримав 46454 доларів США на строк користування кредитними коштами до 30.07.2015 року включно зі сплатою 13% річних. Однак відповідач не виконує зобов'язання за кредитним договором і в порушення умов кредитного договору існує заборгованість за кредитом, яка не сплачена на вимогу банку. Просить суд стягнути суму заборгованості за кредитом та нараховану пеню. 07.08.2015 року представник відповідача подала зустрічну позову заяву в якій просить суд визнати недійсним кредитний договір №0038/08/6.10-Anewv від 31.07.2008 року. Представник позивача за первісним позовом в судове засідання не з?явився. Надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти зустрічного позову заперечив та пояснив, що договір укладений відповідно до норм чинного законодавства, вважає що зустрічні позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Просив відмовити в задоволенні зустрічного позову. Представник відповідача в судовому засіданні проти первісного позову заперечила та пояснила, що кредитний договір укладений з порушенням Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки не містить детального розпису загальної вартості кредиту для позичальника. Просила в задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічні позовні вимоги задовольнити. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 31.07.2008 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» який 19.04.2010 року перейменовано на ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] був укладений кредитний договір №0038/08/6.10-Anewv, відповідно до умов якого відповідач отримав 46454 доларів США на строк користування кредитними коштами до 30.07.2015 року включно зі сплатою 13% річних. Позивач належним чином виконав свої зобов'язання, надавши грошові кошти в користування відповідача, що підтверджується заявою на видачу готівки № 59877 від 31 липня 2008 року (а.с.10). Пунктом 2.3. кредитного договору передбачено, що позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 554 доларів США. Проценти відповідачем сплачуються не пізніше 20 числа місяця наступного за місцем користування кредитними коштами. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 31 липня 2008 року між сторонами був також укладений договір застави, згідно якому відповідач передав в заставу банку автомобіль марки MAZDA CX 9. Відповідач порушив умови договору застави. Згідно до п.п. 3.3.7. кредитного договору відповідач зобов'язався страхувати предмет застави на протязі дії кредитного договору. Наслідком невиконання цього зобов'язання в п.4.4. передбачено штраф в розмірі 5000 грн. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Відповідачем були порушені положення договорів, що стосувалось страхування автотранспортного засобу, який був предметом забезпечення, та не здійснив страхування автомобіля, що надає позивачу підстави вимагати стягнення з відповідача штрафу, в передбаченому договором розмірі - 5000 грн. У зв'язку з порушенням відповідачем умов договору, позивач неодноразово направляв на адресу відповідача вимоги щодо дострокового погашення всієї суми заборгованості за кредитом, проте відповідачем не повернуто банку ні простроченої заборгованості за кредитом ні повної сплати кредиту з процентами. Умовами кредитного договору ( п.4.1.) передбачена відповідальність позичальника у вигляді пені за несвоєчасне виконання обов'язків у розмірі 0,2 % за кожен день прострочення. Згідно ч. 1, 2\~\~ст.1050 ЦК України\~\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~\~статті 625 ЦК України цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з\~\~\~\~розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~\~статті 1048 цього Кодексу. Згідно\~\~ст. 625 ЦК України\~\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 ЦКК України\~\~у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання. Банк звернувся із позовом до суду 03.04.2015 року, тому відповідно до вимог ст. 258 ЦК України він мав право вимагати стягнення пені, яка була нарахована за період з 02.07.2014 року до 22.03.2015 року. Станом на 23.03.2015 року загальна сума заборгованості без штрафних санкцій відповідача становить 8130,38 доларів США, яка складається із наступного: -4585,82 доларів США прострочена заборгованість; -2688 доларів США поточна заборгованість; -798,77 доларів США прострочена заборгованість; -57,79 доларів США поточна сума заборгованості. Офіційний курс гривні щодо 1 долару США станом на день постановлення рішення, тобто станом на 15.10.2015 року складає 21,93 гривень. Таким чином борг за кредитним договором складає: 8130,38х21,93=178299,23 гривень. Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення 0,2 % в день за прострочення кредитом та процентами, суд приходить до наступного висновку. Станом на 23.03.2015 року сума пені з розрахунку 0,2% в день за простроченим кредитом та процентами становить 1416,01 доларів США. Офіційний курс гривні щодо 1 долару США станом на день постановлення рішення, тобто станом на 15.10.2015 року складає 21,93 гривень. Таким чином, пеня за кредитним договором складає: 1416,01х21,93=31053,10 гривень. Крім цього, з відповідача підлягає стягнення штрафу за порушення умов п.3.3.7. договору в сумі 5000 гривень. Таким чином, загальна сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача в сумі 214352,33 гривень. Розглядаючи зустрічний позов [PERSON] до ПАТ «Банк Форум» про визнання кредитного договору не дійсним, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 202 К України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Двостороннім правочином є погоджена дія двох сторін. Частиною 1 ст. 215 ЦК встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Виходячи з положень ст. 215 ЦК України та п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Такими підставами є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.ч. 1- 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Статтею 203 ЦК України встановлено вичерпний перелік підстав, з яких правочин може бути визнаний недійсним. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до п. 3 ст. 3 та ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності\~та справедливості. Як видно з матеріалів справи, сторони добровільно підписали кредитний договір і погодились з усіма вказаними істотними умовами договору. Таким чином, суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги не підлягають до задоволення. Судові витрати у справі на підставі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial