Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 16.06.2001 року, шлюб зареєстровано виконкомом Сіверської міської ради Артемівського району Донецької області, актовий запис № 28. На даний час з відповідачкою припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться. Вважає, що причиною розірвання сімейно-шлюбних відносин є несхожість характерів, що привело до повного розриву відносин. Не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Просить шлюб з відповідачкою розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Крім того, до суду від нього надійшло клопотання, згідно якого просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розірвати шлюб з відповідачкою (а. с. 9).\~\~\~\~\~ \~Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Крім того, від неї до суду надійшла заява, згідно якої вона просила розглянути справу у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] (а. с. 19). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 200 ч. 3 за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16.06.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, зареєстрованим виконкомом Сіверської міської ради Артемівського району Донецької області і, серії І-НО № 125750, актовий запис № 28 (а. с. 7). Шлюбні відносини на момент розгляду справи припинені подружжям, що підтверджується поясненнями сторін. Ст. 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен з подружжя має рівні права та обовязки. Зазначене положення конституційної норми знайшло свій подальший розвиток у\~Сімейному Кодексі України, відповідно до ст. 21 якого, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Вжите у цій правовій нормі слово «союз» підкреслює законодавче визнання теорії договірної природи шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Згідно\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ст.55 СК України). Відповідно до\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного чи психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі\~ст. 110 СК України\~кожен із подружжя\~має право на пред»явлення позову про розірвання шлюбу, тобто припинення шлюбних відносин. При цьому подальше збереження шлюбу в будь-якому випадку можливе лише на паритетних засадах\~на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Подружжя шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач відновлювати стосунки з відповідачкою намірів не має, а тому суд вважає, що шлюб подружжя носить формальний характер, їх подальше спільне життя і збереження сімї неможливе. Суд розриває шлюб між [PERSON] та [PERSON], оскільки між ними втрачені почуття взаємної любові та поваги. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, він немає наміру зберігати шлюб з відповідачкою. Приймаючидо уваги не примирення сторін в період знаходження справи в суді, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Майнових претензій один до одного подружжя не заявляли.

Outcome: approved