Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку загальною площею 124,0 кв.м. разом з огорожею, розташованого за адресою: Одеська область, м. Біляївка, вул. Миру, 53 та на ? частину земельної ділянки площею 0,1138 га, розташованої за цією ж адресою, виділивши йому в натурі вказані частки будинку та землі. В судовому засіданні представники позивача підтримали його вимоги, посилаючись на те, що вказаний будинок та земельна ділянка є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки набуті в період шлюбу між сторонами. При цьому просили виділити позивачу в натурі майно, згідно висновку судової експертизи, по варіанту 2 як співвласникові 1. Представник відповідача в судовому засідання позовні вимоги позивача не визнав, проти їх задоволення заперечує, посилаючись на те, що земельна ділянка є особистою власністю відповідачки; судово-будівельну експертизу проведено з порушеннями. При цьому факт сумісного будування спірного будинку відповідачкою не заперечується. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі в період з 9.11.1994 року по 23.03.2016 року. За цей період відповідачка набула право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га за адресою: Одеська область, м. Біляївка, вул. Миру, 53. Оскільки вказана земельна ділянка отримана відповідачкою згідно договору дарування від 16.09.2004 року, вона не є майном, набутим подружжям за рахунок спільних коштів або спільною працею, тому не є спільним сумісним майном сторін згідно ст. 60 СК України, та не підлягає розподілу згідно ст.69 СК України. Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. За час шлюбу сторони спільною працею за спільні кошти побудували на вказаній земельній ділянці житловий будинок. Вказаний факт не заперечується обома сторонами тому доказування не потребує. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача в частині визнання за ним права власності на ? частину вказаного житлового будинку. Під час судового розгляду була призначена та проведена судово-будівельна експертиза. Згідно її висновку, один з можливих варіантів розподілу земельної ділянки в натурі виглядає наступним чином: визнати за співвласником 1 право власності на частину житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Біляївка, вул. Миру, 53, у складі приміщень: 1-1 - коридор пл. 6,4 м2 інв. вартістю 10 728 грн, 1-2 веранда пл. 21,5 м2 інв. вартістю 36 039 грн, 1-3 котельна пл. 6,5 м2 інв. вартістю 10 896 грн, 1-9 - житлова пл. 21,0 м2 інв. вартістю 35 201 грн, 1-10* - коридор пл. 6,3 м2 інв. вартістю 10 560 грн, Разом: загальна площа - 61,7 м2., у т. ч. житлова - 21,0 м2. Частина огорожі 6,7 п.м., хвіртка, ворота. Визнати за співвласником 2 право власності на частину житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Біляївка, вул. Миру, 53, у складі приміщень: 1-4 кухня пл. 16,3 м2 інв. вартістю 27 323 грн, 1-5 житлова пл. 13,2 м2 інв. вартістю 22 127 грн, 1-6 ванна пл. 5,2 м2 інв. вартістю 8716 грн. 1-7 туалет пл. 2,7 м2 інв. вартістю 4 526 грн, 1-8 житлова пл. 15,5 м2 інв. вартістю 25 982 грн, 1-10** - коридор пл. 9.4 м2 інв. вартістю 15 757 грн., Разом: загальна площа - 62,3 м2., у т. ч. житлова - 28,7 м2, частину огорожі 11,0 п.м. Зобов*язати співвласника 1 зробити наступні переобладнання: пристрій перегородки і дверної отвори у веранді «1-2»; встановити вікно в капітальній стіни у веранди «1-2»; встановити входову дверну отвору у прихожої «1-2». Зобов*язати співвласника 2 зробити наступні переобладнання: пристрій перегородки у коридору «1-10» з наступними розмірами: від стіни перегородки веранди «1-2» довжиною 2,1м з відступом 3,0 м, товщина перегородки - 0,20м на всю висоту, закласти дверний отвір між коридором «1-10*» і житловою кімнатою «1-4», встановити входову дверну отвору у капітальній стіни туалету «1-7». Стягнути з співвласника 2 на користь співвласника 1 різницю вартості часток в сумі 330 грн. Представникові відповідача було роз*яснено його право, в разі незгоди з висновком експертизи, заявити клопотання про призначення додаткової або повторної експертизи, будь-яких клопотань з боку сторони відповідача до суду не надходило, також не поступало пропозицій про заміну варіанту розподілу або осіб співвласників. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе зупинитися на варіанті розподілу, наведеному вище, з визначенням співвласників згідно пропозиції сторони позивача. Згідно ч.1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно висновку судово-будівельної експертизи, встановлений такий порядок розподілу частини земельної ділянки, яка призначена для будівництва та обслуговування житла: Визнати за співвласником 1 право власності на частину земельної ділянки для утримання та обслуговування житлового будинку площ. 140,6 м2 , що складається з площі забудови 73,8 м2 і площею вільної від забудови - 66,8 м2. Визнати за співвласником 2 право власності на частину земельної ділянки для утримання та обслуговування житлового будинку площ. 160,5 м2, що складається з площі забудови 76,3 м2 і площею вільної від забудови - 84,2 м2. Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial