Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Полтавського району, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], [PERSON] про визнання недійсною відмови від прийняття спадщини, посилаючись на те, що 26 липня 2010 року помер [PERSON] (батько позивача), про що видано свідоцтво серії 1-КЕ № 165945 виконкомом [PERSON] сільської ради Полтавського району від 28 липня 2010 року. Після його смерті було відкрито спадщину, до складу якої входить ? частка земельної ділянки площею 0,16 га, передана для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в с.Кротенки (семянівка) Полтавського району по вул.. Центральна (Леніна) 40, тобто за місцем відкриття спадщини. Заповіту спадкодавець не складав, а тому спадкування здійснюється за законом. Позивач, його брат [PERSON] олександр Сергійович та сестра [PERSON], які є спадкоємцями за законом першої черги, бажали щоб спадкове майно повністю успадкувала їхня мати [PERSON] тетяна [PERSON], а тому за допомогою звернулися до державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори, який роз'яснив їм, що це можливо зробити якщо Позивач та його брат [PERSON] та сестра [PERSON] напишуть заяву про відмову від прийняття спадщини на користь їхньої матері, а вона в свою чергу звернеться з заявою про прийняття спадщини. Тому Позивач, який є спадкоємцем за законом першої черги звернувся до держаного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини на користі, своєї матері - [PERSON]. Цю заяву Позивач написав, вважаючи, що лише так його матір може успадкувати 1/4 частку земельної ділянки площею 0.16 га, переданої для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Кротенки (Сем'янівка), Полтавського р-ну, Полтавської обл.. вул. Леніна (Центральна), 40. Пізніше, мати - [PERSON] повідомила Позивачу, що вона не належить до кола спадкоємців, оскільки не перебувала у шлюбі з [PERSON], не проживала однією сім'єю зі спадкодавцем та не перебувала на його утриманні. Оскільки мати повідомила вищезазначені відомості вже після спливу строку, визначеного в ч. 5 ст. 1273 ЦК України на відкликання відмови від прийняття спадщини, позивач вже не міг відкликати свою заяву про відмову від прийняття спадщини на користь матері. Відмова ж Позивача від прийняття спадщини не відповідає його внутрішній волі, оскільки він помилявся щодо можливості успадкували його матір'ю спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON], оскільки яби позивач знав, що мати не може прийняти спадщину, в жодному разі не звернувся б з відповідною заявою до нотаріуса. Тож позивач на момент звернення до нотаріуса помилково відмовляючись від прийняття спадщини на користь своєї матері не розумів природу та наслідки вчиненого ним правочину - відмови від прийняття спадщини, так як він помилково вважав, що таким чином, а саме у зв'язку з його відмовою, [PERSON] зможе прийняти спадщину, допустився помилки щодо обставин які мають істотне значення щодо його прав і обовязків, як спадкоємця [PERSON], що дає підстави для визнання його заяви про відмову від спадщини па користь матері недійсною. Також, враховуючи, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті його батька і відмовитись від спадщини взагалі він не мав наміру, але під впливом помилки відмовився від неї на користь своєї матері. Враховуючи що [PERSON] не входить до кола спадкоємців, про що позивачу стало відомо вже після спливу 6місячного строку на прийняття спадщини, строк Позивач пропустив з поважної причини, і відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України має право на визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач та його представник не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без їх участі, поклались на розсуд суду. Також на адресу суду надійшли заяви від третіх осіб- Лакеєнко [PERSON], [PERSON], в яких позов підтримали та прохали його задовольнити. Суд,\~ дослідивши\~ докази, якими\~ обґрунтовується\~ позов, вважає,\~ що\~ позов\~ підлягає\~ до задоволення. Судом встановлено, що 26 липня 2010 року помер [PERSON] (батько позивача), про що видано свідоцтво серії 1-КЕ № 165945 виконкомом [PERSON] сільської ради Полтавського району від 28 липня 2010 року. Після його смерті відкрито спадщину, до складу якої входить ? частка земельної ділянки площею 0,16 га, передана для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в с.Кротенки (семянівка) Полтавського району по вул.. Центральна (Леніна) 40, тобто за місцем відкриття спадщини. Заповіту спадкодавець не складав, а тому спадкування здійснюється за законом. Позивач, його брат [PERSON] та сестра [PERSON], які є спадкоємцями за законом першої черги, бажали щоб спадкове майно повністю успадкувала їхня мати [PERSON], а тому за допомогою звернулися до державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори, який роз'яснив їм, що це можливо зробити якщо Позивач та його брат [PERSON] та сестра [PERSON] напишуть заяву про відмову від прийняття спадщини на користь їхньої матері, а вона в свою чергу звернеться з заявою про прийняття спадщини. Тому Позивач, який є спадкоємцем за законом першої черги звернувся до держаного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини на користі, своєї матері - [PERSON]. Цю заяву Позивач написав, вважаючи, що лише так його матір може успадкувати 1/4 частку земельної ділянки площею 0.16 га, переданої для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Кротенки (Сем'янівка), Полтавського р-ну, Полтавської обл.. вул. Леніна (Центральна), 40. Пізніше, мати - [PERSON] повідомила Позивачу, що вона не належить до кола спадкоємців, оскільки не перебувала у шлюбі з [PERSON], не проживала однією сім'єю зі спадкодавцем та не перебувала на його утриманні. Оскільки мати повідомила вищезазначені відомості вже після спливу строку, визначеного в ч. 5 ст. 1273 ЦК України на відкликання відмови від прийняття спадщини, позивач вже не міг відкликати свою заяву про відмову від прийняття спадщини на користь матері. Відмова ж Позивача від прийняття спадщини не відповідає його внутрішній волі, оскільки він помилявся щодо можливості успадкували його матір'ю спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON], оскільки яби позивач знав, що мати не може прийняти спадщину, в жодному разі не звернувся б з відповідною заявою до нотаріуса. Тож позивач на момент звернення до нотаріуса помилково відмовляючись від прийняття спадщини на користь своєї матері не розумів природу та наслідки вчиненого ним правочину - відмови від прийняття спадщини, так як він помилково вважав, що таким чином, а саме у зв'язку з його відмовою, [PERSON] зможе прийняти спадщину, допустився помилки щодо обставин які мають істотне значення щодо його прав і обовязків, як спадкоємця [PERSON], що дає підстави для визнання його заяви про відмову від спадщини па користь матері недійсною. Також, враховуючи, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті його батька і відмовитись від спадщини взагалі він не мав наміру, але під впливом помилки відмовився від неї на користь своєї матері. Враховуючи що [PERSON] не входить до кола спадкоємців, про що позивачу стало відомо вже після спливу 6місячного строку на прийняття спадщини, строк Позивач пропустив з поважної причини, і відповідно до ч. З ст. 1272 ЦК України має право на визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст.. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст.. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до ст.. 219 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Суд вважає, причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачкою поважними, адже про наявність майна матері дізналася лише тепер. Позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому його право на спадкування і прийняття спадщини повинно бути відновлено. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного суд вважає позов таким , що підлягає до задоволення.

Outcome: approved