Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.03.2014 він зареєстрував шлюб з відповідачем у Тульчинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 37. Від даного шлюбу дітей у них немає. Спільне життя з відповідачем не склалося через багато непорозумінь, сварки, постійні образи один одного. Вони стали чужими і зрозуміли, що не створені для спільної родини. Протягом кількох місяців вони з дружиною проживають окремо, спільного майна в них немає. За таких обставин вважає, що збереження сім'ї є неможливим, а тому бажає шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився. Направив суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Направив суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність. Позов визнає, на розірвання шлюбу згодна. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних доказів, так як це не суперечить вимогам закону. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що в зв'язку з визнанням відповідачем позову, відповідно до ст.174 ЦПК України є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що згідно повторного свідоцтва про шлюб, серія І-АМ №204633 (а.с.6) сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу дітей сторони немають. Спільне життя сторін не склалось. Фактичні взаємини не відображають їхнього прагнення щодо збереження шлюбу та сім'ї. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст.ст. 110-112 СК України. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, наміру зберегти сім'ю не має, а відповідач не заперечує, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Згідно\~ст. 113 СК України, після реєстрації розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище «Ткачук». Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином на користь позивача з відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 640 грн. ( а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved