Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виселення з житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він, [PERSON] є власником всього домоволодіння на підставі договору дарування від 30.12.1983 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] В даний час продовжує існувати ситуація при якій позивач не може вільно користуватись належним йому житловим будинком у зв'язку із тим, що відповідач залишається мешкати в ньому, не являється членом його родини, відповідач постійно запрошує до себе свою матір - [PERSON], яка була виселена рішенням Харківського районного суду Харківської області від 12.12.2012р. з його домоволодіння. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.44). Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлялений про день, час та місце судового засідання судовою корреспонденцією та через оголошення у пресі, про причини неявки суду не повідомив (а.с.31-32, 45-46). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS], на підставі договору дарування від 30.12.1983 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] (а.с.33-34). 12.12.2012р. Харківським районним судом Харківської області ухвалено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] про виселення [PERSON], [PERSON], [PERSON] були задоволені у повному обсязі (а.с.6-8). 28.02.2013р. Апеляційним судом Харківської області рішення суду першої інстанції було скасовано в частині виселення [PERSON], оскільки він не був долучений позивачем до справи у якості відповідача (а.с.9-12). В житловому будинку за адресою: [ADDRESS], мешкає відповідач [PERSON], а зареєстрований за цією адресою позивач [PERSON](а.с.37). Житловим законодавством України передбачено право наймача жилого приміщення та членів його сім'ї, які проживають разом з ним, за взаємною згодою дозволити іншим особам тимчасове проживання в жилому приміщенні. Відповідно до ст.818 ЦК України наймач та особи, які постійно проживають разом з ним, за їхньою взаємною згодою та з попереднім повідомленням наймодавця можуть дозволити тимчасове проживання у помешканні іншої особи /осіб/ без стягнення плати за користування житлом /тимчасових мешканців/. Тимчасові мешканці не мають самостійного права користуванням житлом. Тимчасові мешканці повинні звільнити житло після спливу погодженого з ними строку проживання або не пізніше семи днів від дня пред'явлення до них наймачем або наймодавцем вимоги про звільнення помешкання. Згідно зі ст. 98 ЖК України тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. На даний час між позивачем та відповідачем склалися особисті не сприятливі відносини у зв'язку з тим, що відповідач не поважно відноситься до нього, безпричинно влаштовує сварки, погрожує фізичною расправою, в зв'язку з чим позивач змушений був неодноразово звертатись до Харківського РВ ГУМВСУ в Харківській області (а.с.39-42). На даний час позивач є власником житлового будинку, відповідач перешкоджає йому користуватися житловим приміщенням житлового будинку. Відповідач не належить до членів сім'ї позивача, вони не ведуть з ним спільне господарство. Згідно до ст. 64 Житлового Кодексу України: до членів сім'ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно до ст. 150 Житлового Кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ними для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди, але відповідач по справі перешкоджає позивачу здійснювати ці права. Відповідач перешкоджає позивачу користуватися його правами власника згідно до ст. 383 ЦК України, для використання помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини, в зв'язку з чим на думку суду підлягають виселенню без надання йому іншого житлового приміщення.

Outcome: approved