Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить зменшити розмір аліментів, які він сплачує на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.04.2013 р. на утримання дитини, [PERSON], з 1/4 до 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначив, що на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2013 р. на нього покладений обовязок сплачувати аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22.02.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що розмір аліментів підлягає зменшенню у звязку тим, що 17.06.2017 р. у нього народилась друга дитина, [PERSON], у звязку з чим у нього виникли додаткові зобовязання щодо утримання даної дитини, що значно змінило його матеріальний стан. Додатково він також мусить утримувати мати дитини [PERSON], з якою він перебуває у цивільному шлюбі, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що також суттєво вплинув на зміну матеріального становища. Відповідачем [PERSON] подано заперечення на позов від 02.11.2017 р., мотивовані тим, що у шлюбі з [PERSON] вона перебувала з 28.07.2007 року. Їх донька [PERSON] народилася 27.09.2007 року. Шлюб між ними розірваний заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 31 травня 2013 року. Рішенням Жовтневого районного суду міста Запоріжжя з [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 22.02.2013 р. і до досягнення нею [PERSON] постійно проживає з нею, батько дитини участі в вихованні дитини не приймає. Вважає, що стягнення аліментів компенсує участь батька в житті дитини. За час з 2013 року по вересень 2017 року їх донька значно подорослішала, що вимагає значних вкладень в її гармонійний розвиток та утримання. Вона у повному обсязі намагається надавати дитині достойне виховання й розвиток її здібностей, вона відвідує секцію боротьби та займається танцями. Дитина навчається в 5 класі Новозапорізької загальноосвітньої школи, для підготовки до школи були придбані: шкільні приналежності на суму 700,00 грн., шкільний рюкзак 500,00 грн., шкільна форма, спортивний костюм, осіння курточка та зимове пальто 8000,00 грн., до фонду школи сплачує по 100,00 грн. на місяць, дитині в школу на обід 100,00 грн. на тиждень, та інші витрати. Влітку вона оздоровила дитину, перебування на морі з 30.06.2017 р. по 11.07.2017р. обійшлося в 10000,00 грн. З дитиною проживає в будинку матері, перед початком навчального року зробила в кімнаті доньки ремонт, сплативши за нього понад 8000,00 грн., купила для неї новий диван вартістю 6340,00 грн., полку для книг за 400,00 грн., стілець та інші необхідні для дитини речі в кімнату. Аліменти, що стягуються з позивача, є складовою цих витрат, їх розмір ледь задовольняє потреби дитини з урахуванням її безпосередньої участі в гармонійному розвитку доньки, як того вимагає закон. Батько дитини своїм зверненням до суду з позовом про зменшення розміру аліментів намагається погіршити матеріальне становище дитини, що відбувається проти її інтересів, безпідставно. Жодного доказу на підтвердження зміни матеріального стану, таких як довідка про зміну його доходів, рішення суду щодо стягнення з нього коштів на користь інших осіб, виконавчі листи, та будь-які інші документи, які можуть виступити на підтвердження зміни матеріального становища в бік його погіршення, позивачем не надані. Стосовно зміни сімейного стану зазначила, що на підтвердження зміни свого сімейного стану відповідач надав свідоцтво про народження дитини [PERSON], що свідчить про тільки про те, що він вдруге став батьком, але у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка вказана в графі «мати», він не перебуває, тому сімейний стан його залишився незмінним, він неодружений, та чи проживають вони разом наразі невідомо, бо зареєстрований позивач за адресою в м. Запоріжжі. Стосовно зміни стану здоровя, доказів на підтвердження погіршення свого стану здоровя: медичних довідок, висновків лікарів, результати аналізів, історії хвороби, рекомендації лікарів щодо процедур лікування в Україні чи за кордоном, позивач до позову не надав, що підтверджує його відмінний стан здоровя. До категорії «інші випадки підстав зменшення розміру аліментів» можна віднести будь-які життєві ситуації, які не підпадають під вищезазначені категорії, але й про такі підстави позивач не вказує в позовній заяві. У даних заперечення відповідач висловлює думку про відсутність необхідності зміни розміру аліментів та просить у задоволенні позову відмовити. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона і дитина їх спільний з [PERSON] син [PERSON] проживають разом у м. Києві та знаходяться на утриманні останнього. Вона перебуває у декретній відпустці, інших джерел заробітку в неї немає. Все необхідне купує [PERSON], їх спільна дитина усім забезпечена. У звязку з подіями 2014 року вона змушена була переїхати до м. Києва, та на теперішній час проживає за адресою: [INFO]. Вона отримує допомогу як внутрішньо переміщена особа у розмірі 442,00 грн. та допомогу на дитину у розмірі 884,00 грн. У шлюбі з позивачем вони не перебувають, але ведуть спільне господарство. [PERSON] виділяє недостатньо коштів, не вистачає на басейн та розвиваючи секції та її особисті нужди. На роботу [PERSON] їздить на автомобілі. Скаржиться, що йому не вистачає грошей. У січні 2018 року він отримав 10000,00 грн. які вони витратили на вакцинацію, оплату послуг, продукти та речі для дитини. Позивач [PERSON] у судове засідання зявився, позов підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позові. Зазначив, що його дохід складає приблизно 16000,00 грн. на місяць аліментні зобовязання він виконує у повному обсязі. На теперішній час необхідність у зміні аліментів обмовлена тим, що його діти повинні мати рівні права. Зменшення розміру аліментів дозволить йому відвідувати доньку [PERSON], оздоровлювати її, чого він не зможе робити у разі залишення аліментів незмінними. Належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового розгляду відповідач [PERSON] до суду не зявилась. До суду зявилась представник відповідача [PERSON], яка просила відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у запереченнях. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, допитавши свідка та дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 068311, виданого Долинською сільською радою Запорізького району Запорізької області 03.10.2007 року, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.04.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22.02.2013 р. і до досягнення дитиною повноліття. Доказів того, що позивач [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів, матеріали справи не містять. Згідно свідоцтва про народження серії І-ОК 356950, виданого виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області 20.06.2017 р., батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. За змістом Акту обстеження умов проживання за адресою: [INFO], [PERSON] проживає за вказаною адресою разом зі своєю донькою, [PERSON], а також [PERSON] та [PERSON] За змістом даного документа дитина виховується в родині, де створені належні умови для проживання. Згідно довідки про заробітну плату № 589 від 15.09.2017 р. [PERSON] працює в ПАТ «Укртелеком» на посаді начальника дільниці і за період з вересня 2016 року по серпень 2017 року йому нараховано заробітну плату у розмірі 248195,00 грн., з яких утримано аліменти у розмірі 49949,27 грн. Загальна сума доходу за означений період склала 198245,73 грн. Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 5335 від 12.07.2017 р. [PERSON], яка зареєстрована [INFO], фактично проживає за адресою: [INFO]. Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № [NUMBER] від 12.07.2017 р. [PERSON], який зареєстрований [INFO], фактично проживає за адресою: [INFO]. Відповідно до довідки № 09/01-2 від 09.01.2018 р. [PERSON] працює на постійній основі у ТОВ «Стрім-Україна» з 15.07.2015 р. по теперішній час. На даний час займає посаду керівника (менеджера) проектів, але знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 13.09.2017 р. Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 141 СК України обидва батьки мають рівні обовязки щодо утримання неповнолітніх дітей, та згідно зі ст.ст. 180-183 СК України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, а розмір аліментів може бути визначений у частці від доходу платника, з урахуванням всіх істотних обставин. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 1 статті 192 СК України визначає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч.3\~ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи з пояснень позивача та показань свідка [PERSON], їх сімя складається з трьох осіб двох повнолітніх осіб та малолітньої дитини [INFO] З 01.01.2018 р. прожитковий мінімум на одну особу складає 1700,00 грн., а для дітей віком до 6 років 1492,00 грн. Проаналізувавши відомості, які наявні у довідці про доходи [PERSON], зокрема його дохід після сплати аліментів на доньку [PERSON], суд констатує, що його дохід у повній мірі забезпечує прожитковий мінімум для усіх членів його родини. Більше того, стягнення аліментів у розмірі 1/4 на доньку [PERSON] є обґрунтованим розміром, зважаючи на те, що на самого [PERSON] і для кожного члена його сімї з якими він наразі проживає і які має право на утримання (співмешканка та син), залишається 3/4 його доходу. Таким чином, стягнення аліментів у визначеному Жовтневим районним судом м.\~Запоріжжя розмірі, жодним чином не ставить доньку [PERSON] у більш вигідне становище порівняно з сином [PERSON] Також підлягає урахуванню, що прожитковий мінімум на доньку [PERSON], [INFO],є найвищим з поміж усіх членів сімї позивача та складає 1860,00 грн. Незважаючи на те, що сімейний стан позивача дійсно змінився, оскільки у нього народилась друга дитина та, відповідно, виникли зобовязання щодо її утримання, право на утримання має й матір дитини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на теперішній час ці обставини, на переконання суду, не мають вкрай суттєвого значення, оскільки фактично не впливають на можливість відповідача сплачувати аліменти в раніше визначеному розмірі. Про це свідчить й те, що за твердженням позивача він не має жодної заборгованості з аліментних платежів на час розгляду справи. Також підлягають урахуванню й показання свідка [PERSON], яка вказала, що їх дитина усім забезпечена, а коштів не вистачає на басейн та розвиваючі секції. Також коштів не вистачає на її особисті нужди. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає за необхідне залишити незмінним розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.04.2013 р. Визначений розмір аліментів відповідає нинішнім потребам дитини, критеріям виваженості, розумності та справедливості. Також визначений розмір аліментів відповідає можливостям позивача. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed