Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] і просить винести рішення, яким визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком №161, розташованим по вул. Шевченка в селі Богданівка Знамянського району Кіровоградської області. Свої вимоги мотивував тим, що він, на підставі договору купівлі - продажу, є власником будинку №161, розташованого по вул. Шевченка в селі Богданівка Знамянського району Кіровоградської області. З 28.02.2007 року у вказаному будинку за його згодою зареєстрована дружина його сина - [PERSON] Шлюб зареєстрований між нею та його сином, на даний час розірвано. З весни 2015 року [PERSON] в будинку не проживає. Місце її перебування не відоме. Реєстрація відповідачки в належному йому будинку не дає змоги в повному обсязі реалізовувати свої права в якості власника, тож змушений звернутися з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить суд позов задовольнити, справу розглядати за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Згідно ухвали Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.12.2016 року розгляд справи проводиться заочно. Відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач є власником будинку №161, розташованого по вул. Шевченка в сел. Богданівка Знамянського району Кіровоградської області (а.с.5-7). Згідно з актами складеними комісією за місцем проживання позивача від 10.10.2015, 17.01.2016, 12.10.2016, в с. Богданівка Знамянського району Кіровоградської області по вул. Шевченка, 161, з 28.02.2007 зареєстрована, але з вересня 2015 року фактично не проживає [PERSON] [INFO]. Власником будинку є [PERSON] Жодних невідємних поліпшень в будинку [PERSON] не робилося, коштів та зусиль для підтримання будинку в належному технічному та санітарному стані нею не вкладалося, комунальні платежі не сплачувались (а.с.9-11). Відповідно до статей 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 і 2 ст.317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 цієї статті власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. За правилом ч.4 ст.156 ЖК України до членів сімї власника жилого будинку, квартири, належать особи, зазначені в частині другій ст.64 цього Кодексу, за змістом якої членами сімї є подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї можуть бути визнані й інші особи, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарства. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] у відповідності до ст.64 ЖК України, не належить до членів сімї власника житла. Відповідно до ст.72 ЖК України, особа втрачає право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад строки, встановлені ст.71 ЖК України, тобто за нею зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає в будинку позивача більше 6 місяців і дана обставина підтверджена матеріалами справи. За таких обставин суд вважає, що є підстави для визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, тобто позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.317, 319, 321, 383, 386, 391 ЦК України, ст.ст.64, 71, 72, 156 ч.4, ЖК України та

Outcome: approved