Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] посилаючись на те, що 17.03.2015 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір №500973764. Відповідно до умов укладеного договору, позивач зобовязався надати відповідачеві кредит у сумі 51246,11 грн. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надав відповідачу кредит у сумі 51246,11 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку. Однак відповідач у порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 06.11.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом 51\~246,11 грн., відсотками 2\~673,96 грн., комісії 6\~024,36 грн. Крім того, у звязку з систематичним порушенням боржником своїх зобовязань зі сплати кредиту, відповідачу було нараховано штраф у сумі 1\~200 грн. У звязку із невиконанням відповідачем зобовязань щодо повернення кредиту, позивач в праві вимагати дострокове повернення кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту в сумі 61144,43 грн. та судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги банку не визнала і надала до суду письмові заперечення проти заявлених позовних вимог та просила суд відмовити в задоволенні позову, оскільки на момент звернення до суду банком, за нею не рахувалась прострочена заборгованість за кредитом строком 172 дні, а тому у позивача не виникло право вимагати дострокового виконання зобовязання з повернення кредиту. Крім того зазначила, що з 18.04.2015 року по 18.09.2015 року їй були надані кредитні канікули в частині погашення основної суми кредиту до 18.10.2016 року. В цей період їй необхідно було сплачувати відсотки за користування кредитом в сумі 682,85 грн. З березня по жовтень 2015 року нею було перераховано банку 3708,60 грн. У звязку з тим, що з вересня 2015 року колекторські компанії почали вимагати від неї погашення кредиту, в жовтні місяці вона прострочила здійснення платежу по кредиту. Крім того, банк обманним шляхом видав їй кредит на суму 51246,11 грн. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 17.03.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №500973764, відповідно до умов якого, банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає кредит на наступних умовах: сума кредиту, валюта кредиту - 51\~246,11 гривень (п. 2.1 договору); процентна ставка за користування кредитом 15,99% річних, тип процентної ставки - фіксована (п. 2.2 договору); дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій 18.03.2020 року (п. 2.3 договору). Згідно договору про внесення змін і доповнень №1 до кредитного договору №500973764 від 17.03.2015 року сторони дійшли спільної згоди щодо зміни п.2.6 кредитного договору та виклали його в наступній редакції: повернення кредиту позичальником здійснюється з 18.10.2015 року щомісячно у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до графіку платежів, який є додатком №1 до цього договору та є невідємною його частиною; сплата процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за цим договором здійснюється щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до графіку. Відповідно до п.3 Розділу №1 кредитного договору сторони погодили, що всі відносини між позичальником та банком врегульовуються Розділом №2 «Загальними умовами кредитування (рефінансування) фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», затвердженими розпорядженням ПАТ «Альфа-Банк» №2909 від 08 вересня 2014 р., які є невід'ємною частиною цього договору. Пунктом 4 Розділу 1 кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязується у разі повного або часткового прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, якщо сплата комісій передбачена Розділом 1 цього Договору та/або інших платежів за Договором, сплата яких передбачена цим Договором сплатити Банку штраф у розмірі 50,00 грн. за кожне допущене позичальником прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів (включно) з моменту виникнення прострочення платежу. При цьому, якщо прострочення платежу триває 5 (п`ять) і більше календарних днів, додатково до штрафу, визначеному попереднім абзацом цього пункту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 150 грн. за кожний випадок допущеного прострочення платежу. Відповідно до п. 3 Розділу №2 «Загальні умови кредитування (рефінансування) фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» кредитного договору кредит надається позичальнику на цілі, передбачені Розділом №1 цього договору шляхом безготівкового перерахування відповідної суми грошових коштів на рахунок, реквізити якого вказані в Розділі № 1 цього Договору, на вказані в Розділі № 1 рахунки Банку, з метою оплати комісій банку (за їх наявності), у випадку передбачених Розділом № 1 цього Договору. Банк має право в будь-якому разі вимагати, в тому числі у судовому порядку, дострокового виконання всіх зобовязань позичальника за договором у випадку прострочення більше ніж на один місяць терміну сплати обовязкового платежу за кредитом, а також у випадку вчинення позичальником інших істотних порушень умов цього Договору (п. 15 Розділу №2 Договору). Згідно з п. 16 Розділу 2 кредитного договору процентна ставка за цим Договором є фіксованою. Розмір процентної ставки за кредитом може бути змінений за взаємною згодою сторін шляхом укладення ними додаткової угоди до Договору. Згідно з п. 17 Розділу 2 кредитного договору погашення заборгованості за Договором здійснюється у такій черговості: прострочені проценти та/або комісії (за їх наявності); прострочена сума кредиту (за її наявності), штраф за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів та/або комісій (за їх наявності); строкове повернення кредиту, дострокове повернення кредиту. Додатком №1 до кредитного договору від 17.03.2015 року визначено графік платежів та розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх сукупних послуг, з яким позичальник [PERSON] ознайомлена під підпис. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. \~ З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. \~ Відповідно до положень ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Частиною 2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Позивач свої зобов'язання, передбачені кредитним договором № 500973764 від 17 березня 2015 року, виконав повністю, надавши відповідачу [PERSON] в порядку п. 2.4 Розділу 1 кредитного договору грошові кошти, шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунки, що підтверджується меморіальними ордерами та випискою з особового рахунку відповідача за період з 17.03.2015 року по 31.05.2016 року. З матеріалів справи слідує, що на правовідносини, які виникли між сторонами при укладенні кредитного договору і під час його виконання поширюється дія положень Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до приписів ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі, зокрема, про орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; Однак, всупереч зазначеним приписам Закону, Банк не зазначив у переліку умов кредитування такої послуги - «Інші послуги банку». При цьому, вказана послуга має місце в Додатку № 1 до Кредитного договору та загальна сума цієї послуги, згідно графи 5.4. Графіка платежів, становить 58 113 грн. Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про Захист прав споживачів» споживач не зобов'язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. У кредитному договорі № 500973764, який укладений між сторонами 17.03.2015 року, в розділі № 1 «Базові умови кредитування» не зазначено такого вартісного елемента кредиту як «Інші послуги банку». Згідно вимог абз. 3 ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Таким чином, інші послуги банку у розмірі 968,55 грн. на місяць нараховані банком неправомірно та за відсутності відповідної правової підстави. Окрім того, згідно умов договору Банк надав [PERSON] кредит в сумі 51246,11 грн. під 15, 99% річних строком на 60 місяців. Як встановлено судом, на момент звернення банком до суду відповідач [PERSON], без врахування суми «Інших послуг», мала сплатити банку тіло кредиту та відсотки за користування кредитом в сумі 5843,89 грн. Проте, як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, а саме з розрахунку заборгованості за кредитом та з виписки по особовому рахунку відповідача, [PERSON] було сплачено банку 3708,60 грн. Доказів того, що нею було сплачено тіло кредиту за жовтень 2015 року і відсотки в повному обсязі та в домовлені строки, на момент звернення позивача до суду [PERSON] не надала. Заборгованість по відсоткам за весь період, починаючи з 18.03.2015 року по 18.10.2015 року в сумі 1481,06 грн. та прострочення сплати тіла кредиту за жовтень 2015 року в сумі 654,23 грн., не оспорюється відповідачкою та підтверджується нею в письмових запереченнях. Крім того, позивач направляв на адресу відповідача вимогу про дострокове повернення кредиту від 17.11.2015 року, яка (вимога) залишена відповідачем без задоволення. Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір являється обовязковим для виконання сторонами, при цьому відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Щодо доводів відповідачки про те, що Банк немає права вимагати дострокового виконання зобовязання з повернення кредиту, то суд виходить з наступного. Так, сторони не заперечують, що дійсно між ними був укладений кредитний договір та банком надано відповідачу кредитні кошти у сумі 51246,11 грн. Як вбачається з умов договору, сторони погодили повернення кредиту та інших платежів щомісячно. При цьому, відповідачка допустила прострочення виконання взятих на себе зобовязань в сумі 2135,29 грн. (тіло кредиту за жовтень 2015 року в сумі 654,23 грн. та відсотки за користування кредитом за весь період в сумі 1481,06 грн.) Таким чином, враховуючи всі наявні в матеріалах справи докази, суд вважає доведеною ту обставину, що [PERSON] на дату звернення до суду позивача, має прострочену заборгованість за кредитним договором № 500973764, укладеним між сторонами. Відповідно до п.15 Розділу №2 Договору, сторони погодили, що банк має право в будь-якому разі вимагати, в тому числі у судовому порядку, дострокового виконання всіх зобов'язань позичальника за договором у випадку прострочення більше ніж на один місяць терміну сплати обов'язкового платежу за кредитом. Оскільки [PERSON] прострочила сплату обовязкового платежу тіла кредиту за жовтень 2015 року та мала заборгованість по сплаті відсотків, позивач правомірно звернувся до суду з позовом саме про дострокове стягнення всієї суми кредиту. З огляду на викладене вище, оцінивши докази по справі в їх сукупності, приймаючи до уваги, що відповідно до умов кредитного договору зобов`язання сторін є дійсними до повного їх виконання, тому суд вважає, що права позивача ПАТ «Альфа-Банк» порушені неналежним виконанням зобовязання за умовами кредитного договору № 500973764 від 17 березня 2015 року відповідачем [PERSON], на підставі чого позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у звязку з чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 218 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial