Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на користь [PERSON] кошти в розмірі 380895,32 грн., де сума боргу складає 299160,00 грн., 11433,64 грн. 3 % річних, 40984,00 грн. та 29317,68 грн. інфляційні нарахування. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 23.10.2015 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. Відповідно до змісту розписки, відповідач отримав від позивача кошти в розмірі 5000,00 доларів США, що еквівалентно станом на 01.02.2019 р. становить 138000,50 грн. та 5800,00 доларів США, станом на 01.02.2019 р. еквівалентно становить 160660,00 грн. Разом ця сума складає 299160,00 грн. Відповідно до розписки відповідач зобов`язувався повернути кошти до 23.10.2017 р., однак ним цього зроблено не було. У зв`язку із чим, термін протермінування станом на 01.02.2019 р. складає 465 днів, а тому відповідач має сплатити, крім суми боргу, 3% річних та інфляційні протермінування. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 27.03.2019 року відкрито загальне судове провадження у справі. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26.06.2019 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд. 27.08.2019 року Галицьким районним судом м. Львова винесено заочне рішення. 23.09.2019 року до суду подано заяву про перегляд заочного рішення Галицького районного суду м. Львова від 27.08.2019 року. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 04.12.2019 року заяву про перегляд заочного рішення задоволено та скасовано заочне рішення від 27.08.2019 року. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила суду, що передала відповідачу гроші реально, в купюрах по 100 доларів одномоментно. Свідком цього був [PERSON] однак його адреса знаходження сторонам невідома. Зазначила, що вона передала відповідачу для торгівлі готівкою, однією сумою 10\~800, 00 доларів США . Відповідач, на власний розсуд, кошти поділив, виходячи з мети використання. Просить позовні вимоги задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив суду, що позивач надала відповідачу під розписку 10800,00 доларів США готівкою під розписку. Кошти було передано відповідачу в момент написання розписки. Борг не повернув. Просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги заперечив, пояснив суду, що йому було передано тільки право на управління рахунками з коштами. Стверджує, що було укладено договір доручення. Коштів він не отримував. Бонусні кошти на рахунку позивача в офшорах на Віргінських островах. Доступ до цього рахунку мав він та позивач. Просить відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача підтримав пояснення відповідача, заперечив позовні вимоги та пояснив суду, що відповідач здійснював операції купівлі продажу валюти, але не мав права користування коштами. Передано лист рахунок, а не грошові кошти. Просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно ч.2 ст.11 ЦК України, передбачено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, у тому числі, договори та інші право чини . Відповідно до ст.\~526\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.1047\~ЦК\~України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно із ч.2 ст.1046\~ЦК договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України № 6-1967цс15 від 11.11.2015 року, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Суд встановив, що 23.10.2015 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. Відповідно до змісту розписки, відповідач отримав від позивача кошти в розмірі 5000,00 доларів США, що еквівалентно станом на 01.02.2019 р. становить 138000,50 грн. та 5800,00 доларів США, що еквівалентно станом на 01.02.2019 р. становить 160660,00 грн. Разом ця сума складає 299160,00 грн. Термін повернення від 12 до 24 місяців. /а.с.5/. Однак, [PERSON] у визначений розпискою термін кошти не були повернуті. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України). Відповідно до вимог ЦК України розписка є одночасно документом, який підтверджує й передачу грошей позикодавцем позичальнику, й укладення договору позики. Встановлено, що згідно даної розписки, відповідач вз`яв на себе зобов`язання повернути позивачу позичені у нього грошові кошти та повернути їх у вказаний строк. Розписка підписана власноручно відповідачем і є фактом виникнення зобов`язання відповідача перед позивачем. Наявність у позивача розписки відповідача та заперечення відповідача свідчать про неповернення ним боргу. Частинами першою, другою статті 533 ЦК України визначено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.612\~ЦК\~України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язань або не виконав його у строк, встановлений договором. Таким чином, загальна сума заборгованості у відповідача перед позивачем згідно розписки про отримання коштів від 23.10.2015 р., станом на 01.02.2019 р. становить 5000,00 доларів США, що еквівалентно - 138000,50 грн. та 5800,00 доларів США, що еквівалентно - 160660,00 грн., всього 299160,00 грн. Оскільки відповідачем прострочено повернення суми боргу на 465 днів, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3 % річних від простроченої суми, яка становить 11433,64 грн., а також з врахуванням інфляційних нарахувань - 29317,68 грн. Зі змісту ст.12\~ЦПК\~України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, оскільки відповідачем порушено умови договору позики (розписки) від 23.10.2015 р., а його заперечення не знайшли свого ствердження в судовому засіданні, відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своєї позиції. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 768,40 грн. /а.с.1/.

Outcome: approved