Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виселення з гуртожитку з наданням іншого житлового приміщення. Позовні вимоги мотивовані тим, що Державний навчальний заклад «Професійно-технічне училище №21 м. Калинівка» є державним навчальним закладом. Фінансування училища здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. На балансі училища перебуває будівля студентського гуртожитку, розташована за адресою по [ADDRESS] (згідно спільного Наказу Голови Фонду державного майна України та Міністерства освіти України № 566/84 від 30.03.99 р. «Про передачу державного майна»). Власником вказаного гуртожитку є Держава Україна в особі Міністерства освіти і науки України. В даному гуртожитку в кімнаті № 205 проживає відповідачка [PERSON] разом зі своїм чоловіком та донькою. На виконання листа Міністерства освіти і науки України від 13.01.2016 року «Щодо безоплатної передачі до комунальної власності частини гуртожитку» та листа Департаменту освіти і науки Вінницької ОДА від 18.01.2016 року про вивільнення II поверху для вселення для проживання мешканців, які раніше отримали ордери на кімнати Калинівського машинобудівного заводу, адміністрація ПТУ звернулась до відповідачки з попередженнями від 10.03.2016 року та 27.04.2016 року про переселення на III поверх гуртожитку в рівноцінну кімнату. У встановлені строки відповідачка не виселилися з займаної кімнати, а тому Державний навчальний заклад «Професійно-технічне училище №21 м. Калинівки» вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача, яка діє на підставі довіреності № 132 від 15.05.2016 року - [PERSON] до розгляду справи по суті в судовому засіданні подала заяву, в якій просить розгляд по справі проводити в її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка [PERSON] та її представник за дорученням від 07.09.2016 року - адвокат Литвинюк М.І. в судове засідання не з'явився, однак від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги позивача не визнають та просять відмовити в задоволені позову з тих підстав, що на даний час це є єдиним житлом відповідачки та на нього поширюються гарантії, передбачені Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 3 статті 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно ст. 129 ЖК УРСР, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Згідно п. 10 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 3 червня 1986 року № 208, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер (додаток, ордер дійсний протягом 30 днів), який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Судом встановлено, що Державний навчальний заклад «Професійно-технічне училище №21 м. Калинівка» є державним навчальним закладом. Фінансування училища здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. На балансі училища перебуває будівля студентського гуртожитку, розташована за адресою по [ADDRESS] (згідно спільного Наказу Голови Фонду державного майна України та Міністерства освіти України № 566/84 від 30.03.99 р. «Про передачу державного майна»). Власником вказаного гуртожитку є Держава Україна в особі Міністерства освіти і науки України. На виконання листа Міністерства освіти і науки України від 13.01.2016 року «Щодо безоплатної передачі до комунальної власності частини гуртожитку» та листа Департаменту освіти і науки Вінницької ОДА від 18.01.2016 року про вивільнення II поверху для вселення для проживання мешканців, які раніше отримали ордери на кімнати Калинівського машинобудівного заводу, адміністрація ПТУ звернулась до відповідачки з попередженнями від 10.03.2016 року та 27.04.2016 року про переселення на III поверх гуртожитку в рівноцінну кімнату. У встановлені строки відповідачка [PERSON] не виселилися з займаної кімнати. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] має малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідно Свідоцтвом про народження [NUMBER] від 10.08.2007 року. Дитина разом з матір'ю проживають у кімнаті [ADDRESS] Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Відповідно до п. 17 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 3 червня 1986 року № 208, громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вправі вселити в займані приміщення своїх неповнолітніх дітей. Згідно п. 19 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 3 червня 1986 року № 208, переселення в разі необхідності громадян з одного жилого приміщення в інше в даному гуртожитку провадиться за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації та профспілкового комітету і комітету комсомолу з видачею нового ордера. Ордер на кімнату [PERSON] не видавався, а тому підстави для її переселення в іншу кімнату відсутні. Отже, підстави для виселення [PERSON], а також її неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], з кімнати [ADDRESS] відсутні. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved