Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 40883,22грв. за кредитним договором №DNН4КР85930545 від 28.03.2006р. та суму судового збору у розмірі 408,83грв. Свої позовні вимоги він обгрунтував тим, що відповідно до укладеного договору №DNН4КР85930545 від 28.03.2006р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 2535,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 відсотків річних. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 05.06.2014р. має заборгованість - 40883,22грн., яка складається з наступного: - 35,00грн. - заборгованість за кредитом; - 10257,68грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 28167,53грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00грн. -штраф (фіксована частина); - 1923,01грн. -штраф (процентна складова). У судовому засіданні представник позивача свої позивні вимоги підтримав. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, в розмірі 35 грн. щодо заборгованості за тілом кредиту, в інший частині вимог проти заявленого позову заперечував, посилався на те, що за вимогою банку ще в 2012 році було повернуто кредит. Про наявність заборгованості в розмірі 35,00 грн. банк його не повідомляв і до часу звернення до суду не попереджав. Нарахування пені вважає безпідставним та таким , що значно перевищує розмір заборгованості. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вчинивши дослідження матеріалів справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. 28.03.2006 року [PERSON] уклав з ПАТ КБ «Приватбанк» кредитний договір №DNН4КР85930545 , за яким отримав кредит у розмірі 2535,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 відсотків на рік строком на 12 місяців. /а.с. 5/. Згідно розрахунку за кредитним договором [PERSON] станом на 05.06.2014р. має заборгованість 40883,22грв., де заборгованість за тілом кредиту складає 35,00 грн. До іншої частини заборгованості за розрахунком позивача включені проценти , пеня та штрафні санкції /а.с.4/. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України забов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до розділу банківські послуги заяви позичальника № №DNН4КР85930545, що є складовою договору кредиту зазначено, що Банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 2535,00 грн. на строк 12 місяців по 28.03.2007 року з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 2,09% у місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на забов'язання Позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в обумовлених у заяві та Умовах про надання споживчого кредиту строки. Таким чином , кредит був наданий відповідачу строком на 12 місяців під 25,08 % Відповідно до п.4.2 Умов надання споживчого кредиту при порушені Позичальником забов'язань по погашенню кредиту він сплачує Банку відсотки за користування кредитом в подвійному розмірі від розміру зазначеному у Тарифах і Заяві. Відповідно до розрахунку позивача нарахування відсотків на поточну заборгованість та прострочену заборгованість на час закінчення дії договору 28.03.2007 року склали, відповідно 366 грн. та 805,12 грн., а разом склали ( 366+805,12)=1171,12 грн. Щодо вимог позивача з нарахування відсотків за період до вересня 2014 рік суд вважає, що Заявою позичальника та умовами надання споживчого кредиту визначені домовленість сторін щодо застосування умов договору на час його дії,а саме до 28.03.2007 року, в тому числі з урахуванням неналежного виконання забов'язань позичальника щодо сплати відсотків за користування кредитом . Тому суд вважає вимоги позивача щодо стягнення відсотків за період з 28.03.2007 року безпідставними і в задоволенні їх відмовляє. Стосовно вимог позивача щодо стягнення пені , суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України забов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться. Відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до змісту ст. 549 та 611 ЦК України пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій, тому одночасному застосуванню не підлягають. Позивач вимагає стягнення з [PERSON] пені в розмірі 28167,53 грн а також штрафів в розмірі 500 грн та 1923,01 грн. Суд вважає вимоги позивача щодо стягнення пені в розмірі 28167,53 грн як такі, що суперечать наведеним вище законодавчим актам і задоволенню не підлягають. З огляду на викладене, суд задовольняє позов ПАТ КБ «ПриватБанк» частково , а саме в обсязі заборгованості по тілу кредиту, відсоткам за 12 місяців та штрафних санкцій , а разом: 35,00 грн. +1171,12 грн.+500 грн.+1923,01 грн.=3629,13 грн. В інший частині позовних вимог суд відмовляє . Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в обсязі задоволених позовних вимог , а саме 36,29 грн.

Outcome: partial