Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Відділ державної виконавчої служби Апостолівського РУЮ, ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання недійсним акту про реалізацію майна. В обґрунтування позову позивач вказує, що на праві власності йому належала нежитлова будівля магазин, що розташована в м. Апостолове по вул. Енгельса, буд. 1. В 2008 році між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитну угоду, загальна сума кредиту за якою становить 250\~000 грн., (кредит надано на споживчі цілі). Через несвоєчасну сплату кредити за позовом банку Апостолівським районним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення про стягнення суми заборгованості за кредитом. Про рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська він дізнався після його виконання. 10.11.2014 року отримав акт державного виконавця про реалізацію його магазину. Цей акт є недійсним у звязку з незаконним ухваленням судового рішення про стягнення боргу за кредитним договором - Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська; через неповідомлення позивача про час та дату розгляду справи; недотримання вимог підсудності при її розгляді. В ході реалізації майна занижено вартість магазину реалізованого на електронних торгах. Грубо порушено правила електронних торгів, що виразилось в проведенні останніх без його участі, як власника, та з одним учасником. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що про проведення виконавчих дій дізнався того ж дня коли отримав оскаржуваний акт, зазначає про вчинення підписів в матеріалах виконавчого провадження на поштових повідомленнях про направлення рекомендованих листів, іншою особо замість нього. В уточненій позовній заяві [PERSON] посилається на відсутність інформації про лот виставлений на електронні торги, закінчення строку дії оцінки на момент проведення аукціону та інші підстави вказані в первинній позовній заяві. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позовній заяві, додатково вказуючи на відсутність ліцензії у особи якою було виготовлено звіт про оцінку вартості нежитлової будівлі, магазину, автобусної зупинки від 31.03.2014 року. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги просив задовольнити з підстав аналогічних викладеним в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, з позовом не погодився зазначаючи, що позивач, як сторона виконавчого провадження, мав право в будь який момент ознайомитись з ходом такого провадження шляхом ознайомлення з відповідними матеріалами останнього а також за допомогою мережі інтернет через веб-сайт, який ведеться адміністратором єдиного реєстру виконавчих проваджень. Вказував на те, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів мають самостійний спосіб оскарження в звязку з чим позивач мав в установленому законом порядку можливість оскаржити дії чи бездіяльність державного виконавця, в тому числі щодо оцінки майна виставленого на торги, однак такою можливістю не скористався. Твердження що підпис на повідомленні в рекомендованому листі направленому ВДВС РУЮ вчинено іншою особою замість [PERSON] необґрунтовані та необєктивні. Посилання позивача на порушення порядку реалізації арештованого майна, яке за твердженням останнього було порушено через проведення прилюдних (електронних) торгів за наявності лише одного покупця та без участі в торгах самого [PERSON] безпідставне, не відповідає закону. Крім викладеного посилався на те що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити оскільки позовну заяву подано до неналежного відповідача. Представники Відділу державної виконавчої служби Апостолівського РУЮ в судовому засіданні заперечують проти задоволення позову в звязку з тим, що твердження про відсутність ліцензії оцінювача, який надав звіт незалежної оцінки нежитлової будівлі в м. Апостолове по вул. Енгельса б. 1 спростовуються документами наявними в матеріалах справи, які підтверджують наявність відповідної кваліфікації та прав на проведення таких дій. Представники відділу, кожен окремо, вказували, що виконавчі дії були проведені у відповідності з чинним законодавством в тому числі з належним повідомленням боржника про їх хід, а твердження позивача та його представника щодо закінчення строку дії оцінки нерухомого майна на момент проведення торгів не можна брати до уваги оскільки невірно ототожнювати дату складання оцінки та дату її підписання. Твердження про відсутність відомостей в протоколі електронних торгів, про які зазначав представник позивача спростовуються даними самого протоколу, крім того реалізація майна з електронних торгів здійснюється не відділом виконавчої служби а спеціалізованим підприємством в звязку з чим дані доводи не впливають на законність оскаржуваного акту. Від ПАТ КБ «Приватбанк надійшла заява відповідно до якої» справу просять слухати без участі їх представника, в задоволенні позовних вимог просять відмовити. Суд вислухавши сторони, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що рішенням Апостолівської міської ради 17 сесії 23 скликання надано дозвіл [PERSON] на підготовку матеріалів попереднього місця розташування по вул. Енгельса б/н для будівництва і обслуговування магазину і автобусної зупинки, зобовязано провести попереднє погодження місця розташування відповідної земельної ділянки (а.с.15). Рішенням 16 сесії 24 скликання Апостолівської міської ради надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки по вул. Енгельса, 1. (а.с. 14). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно судом встановлено що позивачу належала нежитлова будівля, магазин, автобусна зупинка в м. Апостолове по вул. Енгельса б.1, загальною площею 43,1 кв. м., (а.с. 26). Згідно кредитної угоди № 190-МК від 25 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], останньому надано кредит в сумі 250\~000 (двісті пятдесят тисяч гривень) з цільовим призначенням споживчі потреби (п. 1.4 угоди) (а.с. 28-31). Тією ж датою укладено договір про видачу траншу (а.с. 32). Додатком № 1 до договору про видачу траншу узгоджено графік погашення останнього, разом з яким позивачем надано квитанції про часткову сплату боргу, про що позивач неодноразово зазначав в судовому засіданні (а.с а.с. 33-38). Договором оренди приміщення від 01.02.2013 року та від 01.02.2014 року укладеними між позивачем та приватним підприємцем [PERSON] підтверджується надання магазину за вказаною вище адресою в оренду останньому до 01.02.2015 року (а.с.59-63). Відповідно до рішення від 17 лютого 2012 року в справі № 2-1136/11 з відповідача (позивача за даним позовом) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто 259\~799 грн. 03 коп. (двісті пятдесят девять тисяч сімсот девяносто девять гривень 03 коп.) (а.с. 52-54). На підставі заяви стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк» про відкриття виконавчого провадження до відділу ДВС Апостолівського РУЮ на виконання надано виконавчий лист в справі № 2-4357/2011 виданий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська (а.с.135), виконавче провадження за яким було відкрито 23.01.2012 року, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження (а.с.137). Актом державного виконавця про опис та арешт майна від 18.09.2013 року проведено опис та арешт майна - нежитлової будівлі, магазину, автобусна зупинка в м. Апостолове по вул. Енгельса б.1, копія якого направлена боржнику і отримана останнім відповідно до супровідного листа від 18.09.2013 року та повідомлення про вручення рекомендованого листа (а.с.138). З постанови від 18.10.2013 року суд вбачає, що в звязку з несплатою заборгованості в строк для добровільного виконання державним виконавцем прийнято постанову про звернення стягнення на майно, що належить боржнику (а.с. 139). Тією ж датою прийнято постанову про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, копію якої відповідно до супровідного листа направлено [PERSON] (а.с. 141,142). Згідно звіту про незалежну оцінку по визначенню вартості нежитлової будівлі, магазина за відповідною адресою, вартість такого визначена в сумі 176\~393 грн. (сто сімдесят шість тисяч триста девяносто три гривні), копія такого звіту направлена за запитом боржника останньому, що підтверджується супровідним листом № 19566/03-11 (а.с.75-96). На підставі повідомлення Головного управління юстиції у Дніпропетровській області № 02-41/715 начальника Відділу ДВС АРУЮ повідомлено про розміщення 05.09.2014 року на веб. сайті електронних торгів інформаційного повідомлення про проведення електронних торгів з реалізації, в тому числі будівлі магазину належної [PERSON], про що Відділом ДВС АРУЮ повідомлено боржника та стягувача відповідно до супровідних листів (а.с. 143-146). З протоколу № 5751 проведення електронних торгів судом встановлено що торги почалися та завершились 06.10.2014 року переможцем торгів став учасник 1 [PERSON] з ціновою пропозицією 176\~394 грн., придбано будівлю нежитлове приміщення магазину в м. Апостолове, вул. Енгельса б. 1.; організатор торгів ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (а.с. 68). Копію протоколу електронних торгів направлено [PERSON], що підтверджується супровідним листом (а.с. 67). 23 жовтня 2014 р. державним виконавцем Бунікісом Є.О. складено акт про реалізацію відповідного майна при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-435/11 в якому зафіксовано, що майно придбане відповідачем за даним позовом, акт погоджено 23.10.2014 року начальником [PERSON] (а.с. 66). Відповідно до акту про оцінку майна нежитлової будівлі магазину, автобусна зупинка, загальною площею 43,1 кв.м., наданого позивачем, оціночна вартість такого нерухомого майна склала 394\~587 грн. (триста девяносто чотири гривні пятсот вісімдесят сім гривень) (а.с.97-111). Із витягу з сайту про стан аукціону вбачається, що торги закінчились, переможцем став «Учасник 1», у витягу наявна інформація про площу забудови (під основною будівлею, під допоміжними будівлями, з зазначенням площі внутрішніх приміщень нежитлової будівлі), обєкт було продано (а.с 169-170). Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову суд виходить з наступного. Системний аналіз положень\~Закону України «Про виконавче провадження»\~та Інструкції про проведення виконавчих дій, свідчить про те, що вказані нормативно-правові акти не встановлюють порядку та правил проведення аукціонів, а лише закріплюють такий спосіб реалізації майна, як його продаж на аукціоні і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими повинен визначатись порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна. Відповідно до положень\~ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження»\~та п.п. 5.11, 5.12 Інструкції про проведення виконавчих дій, державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації майна, організовують та проводять спеціалізовані установи, з якими державною виконавчою службою укладено договір. Процедура реалізації майна на аукціоні полягає в продажу майна, на яке звернено стягнення, та переході права власності до покупця - переможця аукціону. У відповідності до п.1 розділу VІ (оформлення результатів електронних торгів) «Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 року (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що після закінчення електронних торгів на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів по лоту у день проведення торгів або не пізніше наступного дня. Після повного розрахунку переможця за придбане майно на підставі протоколу про проведення електронних торгів та копій документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець складає акт про проведені електронні торги або акт про реалізацію предмета іпотеки і затверджує його у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований (п. 4 розділу VІ Тимчасового порядку № 656/5). Таким чином саме державним виконавцем складається акт про реалізацію майна який затверджується начальником відділу ДВС а проведення електронних торгів в даному випадку проводиться спеціалізованою установою в даному випадку - Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Відповідно до ч. 1\~ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Частиною першою\~статті 11 Цивільного процесуального кодексу України\~встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач, скориставшись принципом диспозитивності цивільного судочинства звернувся з позовом саме до [PERSON], який на думку суду не є належним відповідачем по справі. В той же час, позивач та його представник не скористались наданим їм правом та не заявили клопотання про заміну неналежного відповідача. Положення ст.ст.\~11,\~27, 31, 33 Цивільного процесуального кодексу України\~позивачу та представнику позивача були роз`яснені судом в судовому засіданні. На підставі вимог\~ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України, суд, за відсутності умов, передбачених вказаною нормою, не вправі проводити заміну неналежного відповідача на належного. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України). Наведене означає, що належний субєктний склад сторін спору є тоді, коли у сторін спору існує зв'язок із предметом позову, тобто, щодо предмету позову у сторін виникають субєктивні права. Від належного субєктного складу сторін залежить питання про задоволення позовних вимог з підстав їх законності. В звязку з викладеним, суд прийшов до висновку про неналежність відповідача, оскільки у останнього не виникає субєктивних прав щодо предмету позову, через що підстави для задоволення позовних вимог відсутні незалежно від їх відповідності чи не відповідності вимогам закону.

Outcome: dismissed