Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути солідарно з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 530 219,54 гривень, покликаючись на те, що 21 січня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON], був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії №602/25-012, згідно якого останній отримав кредит в сумі в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 464957,13 грн. з кінцевим терміном повернення 13.09.2032 року та сплатою за користування кредитом 9,9% річних, а також зобов'язався повернути кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом. Однак, відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання, передбачені договором кредиту, внаслідок чого станом на 31.12.2014р. утворилась заборгованість в розмірі 530 219,54 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, суд ухвалив слухати справу у його відсутності з винесенням заочного рішення на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 21 січня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON], був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії №602/25-012, згідно якого останній отримав кредит в сумі в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 464957,13 грн. з кінцевим терміном повернення 13.09.2032 року та сплатою за користування кредитом 9,9% річних, а також зобов'язався повернути кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом /а.с.10-12/. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до п.п.3.3.7, 3.3.9 кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплачувати кредитору проценти в розмірі, передбаченому п.1.1.1 цього договору та комісії в розмірах та порядку визначеному п.п.2.6, 2.8., 2.9 цього договору, та здійснювати погашення кредиту відповідно до графіку змін максимального ліміту заборгованості визначеного в п.1.1.1 цього договору у сумі різниць між максимальним лімітом заборгованості, що діяв у попередньому періоді та максимальним лімітом заборгованості, що діятиме на наступному періоді, в строк не пізніше останнього робочого дня попереднього періоду, а також кінцевий термін повернення заборгованості за кредитом, що визначений в п.1.1.1 цього договору. Згідно п.4.5 кредитного договору, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п.п.3.3.7, 3.3.9 цього договору, протягом більше ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції. Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами. Частина 1 ст.625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав зобов'язання у строк, який встановлений договором чи законом. Крім того, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконує взяті на себе зобов'язання по вищевказаному кредитному договору, внаслідок чого утворилась заборгованість позивача перед ПАТ «Укрсоцбанк» по кредитному договору №602/25-012від 21.01.2008р., яка згідно розрахунку заборгованості /а.с.13-14/ станом на 31.12.2014р. становить 530 219,54 грн. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Також, з матеріалів справи видно, що позивач 12.01.2015 року направляв відповідачу вимогу про погашення заборгованості за вищезгаданим кредитним договором /а.с.17/, однак останній належним чином не відреагував та зобов'язань за вищезгаданому договору кредиту не виконав. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, достовірно встановлено, що дійсно у [PERSON] наявна заборгованість по кредитному договору №602/25-012від 21.01.2008р., відповідач в судове засідання не з'явився та не представив суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов слід задоволити.

Outcome: approved