overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові вона зазначила, що з відповідачем зареєструвала шлюб 05серпня 2008 року у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1636. Від спільного проживання подружжя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалось. У подружжя різні погляди на життя, що призвело до розпаду сім'ї. Сторони припинили подружні стосунки і почали проживати окремо. Відновлення нормальних стосунків між подружжям неможливе, тому позивач звернулася з даним позовом до суду. Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 серпня 2008 року у Вінницькому міському відділі РАЦС, про що було зроблено актовий запис за № 1636, відповідно до свідоцтва про одруження Серії [NUMBER]. У сторін є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно до частини 1 та 3 статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім'я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших сторін. У зв'язку із задоволенням позову судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові вона зазначила, що з відповідачем зареєструвала шлюб 15.02.2005 року. Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалось. У подружжя зовсім різні погляди на життя, що призвело до розпаду сім'ї. Сторони припинили подружні стосунки і почали проживати окремо. Відновлення нормальних стосунків між подружжям неможливе, тому позивач звернулась з даним позовом до суду. Позивач до судового засідання не з'явилась, але до суду надійшла її заява, відповідно до якої вона просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд з урахуванням розумних строків розгляду справи розглядає її у відсутність відповідача, оскільки наявних в матеріалах справи доказів достатньо для встановлення правовідносин між сторонами. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.02.2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що було зроблено актовий запис за № 226 (а.с. 9). Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Відповідно до частин 1 та 3 статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові вона зазначила, що з відповідачем зареєструвала шлюб 17.06.2003 року. Від шлюбу у сторін дітей немає. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалось. У подружжя зовсім різні погляди на життя, що призвело до розпаду сім'ї. Сторони припинили подружні стосунки і почали проживати окремо. Відновлення нормальних стосунків між подружжям неможливе, тому позивач звернулась з даним позовом до суду. Позивач до судового засідання не з'явилась, але до суду надійшла її заява, відповідно до якої вона просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд з урахуванням розумних строків розгляду справи розглядає її у відсутність відповідача, оскільки наявних в матеріалах справи доказів достатньо для встановлення правовідносин між сторонами. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.06.2003 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, про що було зроблено актовий запис за №949 (а.с. 3). Від шлюбу у сторін дітей немає. Відповідно до частин 1 та 3 статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові вона зазначила, що з відповідачем зареєструвала шлюб 27.04.1990 року. Від шлюбу у сторін є дитина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалось. У подружжя зовсім різні погляди на життя, що призвело до розпаду сім'ї. Сторони припинили подружні стосунки і почали проживати окремо. Відновлення нормальних стосунків між подружжям неможливе, тому позивач звернулась з даним позовом до суду. Позивач до судового засідання не з'явилась, але до суду надійшла її заява, відповідно до якої вона просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд з урахуванням розумних строків розгляду справи розглядає її у відсутність відповідача, оскільки наявних в матеріалах справи доказів достатньо для встановлення правовідносин між сторонами. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.04.1990 року у відділі запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів Вінницької області, про що було зроблено актовий запис за № 1046 (а.с. 5), відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER]. Від шлюбу у сторін є дитина [PERSON], [INFO], відповідно до Свідоцтва про народження виданого Департаментом цивільних справ Міністерства внутрішніх справ Сирійської Арабської Республіки (переклад з арабської мови на українську мову), реєстрація акту про народження було зроблено у книзі записів актів про народження м. Дамаск, від 18.03.1997 року, під номером 4503. Відповідно до частин 1 та 3 статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові вона зазначила, що з відповідачем зареєструвала шлюб 27 листопада 2009 року. До реєстрації шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалось. У подружжя зовсім різні погляди на життя, що призвело до розпаду сім'ї. Сторони припинили подружні стосунки. Відновлення нормальних стосунків між подружжям неможливе, крім того відповідач на даний час знаходиться в місцях позбавлення волі, де відбуває покарання, тому позивач звернулась з даним позовом до суду. Позивач до судового засідання не з'явилась, але до суду надійшла її заява, відповідно до якої вона просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, заперечує проти надання строку на примирення та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з'явився, так як знаходиться у Піщанській виправній колонії № 59 УДПтС України у Вінницькій області, згідно заяви заперечує проти розірвання шлюбу. Тому суд з урахуванням розумних строків розгляду справи розглядає її у відсутність відповідача, оскільки наявних в матеріалах справи доказів достатньо для встановлення правовідносин між сторонами. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 листопада 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Піщанського районного управління юстиції Вінницької області, про що було зроблено актовий запис за № 52. До реєстрації шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 09 червня 2006 року [PERSON] засуджено до 7 років позбавлення волі без конфіскації майна. Станом на даний час [PERSON] відбуває покарання в Піщанській виправній колоній УДПтС України у Вінницькій області (№59). Відповідно до частин 1 та 3 статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки позивач категорично не бажає, відповідач на даний час знаходиться в місцях позбавлення волі, де відбуває покарання у вигляді позбавлення волі на строк сім років за вироком суду, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та неповнолітній дитині, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові вона зазначила, що з відповідачем зареєструвала шлюб 29.04.2014 року. Від шлюбу у сторін спільних дітей немає. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалось. У подружжя зовсім різні погляди на життя, що призвело до розпаду сім'ї. Сторони припинили подружні стосунки і почали проживати окремо. Відновлення нормальних стосунків між подружжям неможливе, тому позивач звернулась з даним позовом до суду. Позивач до судового засідання не з'явилась, але до суду надійшла її заява та заява представника позивача, відповідно до яких вони просять суд розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити та не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд з урахуванням розумних строків розгляду справи розглядає її у відсутність відповідача, оскільки наявних в матеріалах справи доказів достатньо для встановлення правовідносин між сторонами. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.04.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що було зроблено актовий запис за № 690 (а.с. 8). Від шлюбу у сторін спільних дітей немає. Відповідно до частин 1 та 3 статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. В звязку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, що спільне життя у сторін не склалось, близько 2 років вони проживають окремо, тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини, тому вважає, що сім'я подружжя розпалась остаточно, термін для примирення призначати не потрібно. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, повністю підтвердивши та погодившись з поясненнями позивача. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1, ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. За правилами ч.2, ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. 7.06.2003 року був укладений шлюб між сторонами, який був зареєстрований у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №326 (а.с.5). Від спільного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.3) та доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Як встановлено у судовому засіданні, спільне життя у сторін не склалось, близько 2 років вони проживають окремо, тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини. Згідно ч.2, ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що сім'я даного подружжя розпалась остаточно, терміну на примирення призначати не потрібно, так як сторони повідомили, що будь-які відносини між ними припинені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, що спільне життя у сторін не склалось, близько 3 місяців вони проживають окремо, тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини, тому вважає, що сім'я подружжя розпалась остаточно, термін для примирення призначати не потрібно. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, повністю підтвердивши та погодившись з поясненнями позивача. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1, ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. За правилами ч.2, ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. 12.03.2005 року був укладений шлюб між сторонами, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Конотоп Конотопського міськрайнного управління юстиції Сумської області, актовий запис №92 (а.с.4). Від спільного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: дочок - [PERSON], [INFO] (а.с.5) та [PERSON], [INFO] (а.с.6). Як встановлено у судовому засіданні, спільне життя у сторін не склалось, близько 3 місяців вони проживають окремо, тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини. Згідно ч.2, ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що сім'я даного подружжя розпалась остаточно, терміну на примирення призначати не потрібно, так як сторони повідомили, що будь-які відносини між ними припинені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, що спільне життя у сторін не склалось, близько двох років вони проживають окремо, тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини, тому вважає, що сім'я подружжя розпалась остаточно, термін для примирення призначати не потрібно. Відповідачка [PERSON] в судові засідання не з'явилась повторно, про розгляд справи була двічі повідомлена судом належним чином, з заявами до суду про неможливість розгляду справи у її відсутність не зверталась. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1, ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. За правилами ч.2, ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. 4.02.1983 року був укладений шлюб між сторонами, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського райнного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №91 (а.с.6). Від спільного шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей: доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як встановлено у судовому засіданні, спільне життя у сторін не склалось, близько 2 років вони проживають окремо, тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини. Згідно ч.2, ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що сім'я даного подружжя розпалась остаточно, терміну на примирення призначати не потрібно, так як сторони повідомили, що будь-які відносини між ними припинені.

Outcome: approved