Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 01.10.2012 року відповідач отримала кредит в сумі 4600,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала, у зв,язку з чим, станом на 30.04.2017 року має заборгованість - 51226,73 грн., а саме: 4486,49 грн. - заборгованість за кредитом; 40561,69 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3262,99 грн. - заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2415,56 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. У судове засідання представник позивача не з,явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просить справу розглянути у його відсутність, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторони позивача. У судове засідання відповідач та представник відповідача не з,явились, про час розгляду справи були повідомлені належним чином відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, представник відповідача надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав частково згідно наданих відповідачем заперечень з розрахунком та просив справу розглянути у його відсутність, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторони відповідача. Відповідно до заперечень представника відповідача, останній позовні вимоги визнав частково в сумі 8895,35 грн., яка складається з 4486,49 грн.- тілу кредита та 4408,86 грн. - процентів, зазначивши, що відповідно до кредитного договору № б/н від 01.10.2012 року відповідач отримала 46000 гривень зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернешння картки, що відповідає строку дії картки. Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», у якій вказані тарифи банку, які відповідач не оспорює, базова процентна ставка в місяць складає 2,5%, розмір щомісячних процентів складає 7% від заборгованості, але не менше 50грн. і не більше залишку заборгованості, з 1 квітня 2014року 5 % від заборгованості, але не менше 50грн. і не більше залишку заборгованості. На виконання укладеного договору від 01.10.2012р. відповідачу видано картку зі строком дії до вересня 2016р. Звернувшись із позовом, позивач просить, посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору, стягнути з останньої заборгованість за кредитом в сумі 4 486,49 гривень, заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 40 561,69 гривні. З розрахунку заборгованості позивача вбачається, що під час укладення кредитного договору діяла процента ставка по кредиту в розмірі 30,00 % на рік, далі процентна ставка була змінена - 1 вересня 2014 року збільшена до 34,80% та 01 квітня 2015 року збільшена до 43,20%, з чим відповідач не згодна. Так, процентна ставка складає 2,5% на місяць, тобто 30% на рік. З розрахунку 360 днів у році, що передбачено у договорі, щоденний процент становить 0,083%. Тому, заборгованість за процентами за період з 1 вересня 2014 року (часу збільшення процентної ставки) до 15 травня 2017 року (дата, станом на яку пред'явлено позовні вимоги) є добутком 4 486,49 грн. (заборгованість за тілом кредиту, розмір якої не змінювався), 972 днів (з 1 вересня 2014 року до 30 квітня 2017 року включно) та 0, 083% і становить 3 619, 52 грн. Таким чином, вважає, заборгованість по процентам за користування кредитом за весь період користування кредитом дорівнює 4 408,86 грн. (сума 789,34 грн. до 1 вересня 2014 року та 3 619,52 грн. після 1 вересня 2014 року). Крім того, оскільки, відповідач проживає в зоні АТО, останній не повинно було нараховувати пеню та штрафи (а.с.76-83). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.10.2012 року між позивачем та [PERSON], яка є клієнтом, укладено договір заповнення заяви (а.с.9-32). Згідно з вказаною заявою, заявник ознайомлена та згодна з Умовами і Правилами надання яких послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Згодна з тим, що заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею і банком договір надання банківських послуг. 01.10.2012 року між позивачем та [PERSON], яка є клієнтом, укладено договір заповнення анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.7). Згідно з вказаною анкетою - заявою, заявник згодна з тим, що ця заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифам складають між нею і банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомлена та згодна з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмову виді. Відповідно до п.2.1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дас право банку в будь-який час змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а ішак оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно до п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення кредиту, у тому числі простроченого кредиту та овердрафту, сплаті винагороди банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Умов та правил надання банківських послуг, держатель доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку зокрема з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідно до п.2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послу, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком частці в разі невиконання боржником своїх боргових та Інших зобов'язань за цим договором. У відповідності до ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України (даті - ЦК України) договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 525 ЦК України передбачено неможтивість односторонньої відмови від виконання зобов'язання або його зміна, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 536 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядок, встановлені договором. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Встановлено, що відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором б/н від 01.10.2012 р. не виконала та станом на 30.04.2017 року має заборгованість за кредитним договором за тілом кредиту 4486,49 грн., що підтверджується розрахунком позивача та визнається стороною відповідача, тож в цій частині позов підлягає задоволенню. Щодо заборгованості за процентами за користування кредитом суд зазначає наступне. З розрахунку заборгованості вбачається, що спочатку виникнення заборгованості і під час укладення кредитного договору діяла процента ставка по кредиту в розмірі 30,00 % на рік, далі процентна ставка була змінена - 1 вересня 2014 року збільшена до 34,80% та 01 квітня 2015 року збільшена до 43,20%. Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України та ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності, і не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують цивільну відповідальність особи. Законом України від 12 грудня 2008 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», який набрав чинності 10 січня 2009 року, ЦК України доповнено статтею 1056-1, у якій встановлено заборону банку збільшувати розмір фіксованої процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку. Кредитний договір між сторонами укладено 01 жовтня 2012 року, тобто після набрання чинності цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У п. 28 Постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин» Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надав роз,яснення про те, що при підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Згідно з п. 1.1.3.2.3 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, банк має право проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов,язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картковому рахунку. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта. Відповідно до п. 1.1.2.3 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, до обов,язків позичальника відносяться отримання виписки про стан картрахунків та про здійсненні операції по картрахункам. За п. 1.1.3.1.9 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, банк зобов,язаний не менш як раз на місяць у спосіб, визначений у Заяві (оголошення на сайті) надавати Держателю виписки про стан Картрахунків та про проведені за минулий місяць операції по Картрахунках. При підключенні Держателя до системи INTERNET-banking (ПРИВАТ 24) надання виписок здійснюється через вказаний комплекс. При підключенні Клієнта до комплексу Mobile-banking здійснює можливість доступу до інформації про стан рахунку, шляхом використання функцій SMS-повідомлень. Згідно з п. 1.1.1.91 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, до тарифів відноситься розмір винагороди за послуги банка. Згідно до п. 1.1.1.17 Умов Винагорода банку це сума зобов,язань Держателя платіжної картки по сплаті встановлених банком, а саме: проценти за користування кредитом, в тому числі за користування Простроченим кредитом та Овердрафтом, інших комісій та штрафних санкцій (якщо такі будуть мати місце). Відтак, певний порядок зміни тарифів передбачений Умовами і правилами надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами. З,ясуванню підлягає те, чи свідчить цей порядок про наявність змінюваної процентної ставки у кредитному договорі. Частинами 1, 3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Водночас, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором (ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України). Незважаючи на надання кредитору та позичальнику права самостійно визначати спосіб та порядок збільшення кредитором змінюваної процентної ставки у кредитному договорі, певні гарантії, передбачені ЦК України, повинні бути дотримані. По-перше, кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка ( ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України). По-друге, у кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника ( ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України). По-третє, індекс, що використовується у формулі визначення змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим ч. 5 ст. 1056-1 ЦК України. По-четверте, у разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки (ч. 6 ст. 1056-1 ЦК України). У кредитному договорі, укладеному між сторонами, який складається зі заяви, Умов і правил надання банківських послуг, тарифом банку та пам,ятки клієнта не передбачено порядку розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу, який повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору; не визначено максимального розміру збільшення процентної ставки. Доказів протилежного позивачем не представлено. Також, позивачем не представлено суду доказів письмового повідомлення позичальника про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. Крім того, поняттю «базова процентна ставка» не надано визначення в Умовах і правилах надання банківських послуг та таке поняття не може розумітись як початкова процентна ставка, яка може змінюватись банком в односторонньому порядку. Таким чином, у суду відсутні підстави, ґрунтовані на законі, вважати, що між сторонами укладено кредитний договір із встановленням змінюваної процентної ставки. Щодо дотримання порядку зміни фіксованої процентної ставки, то варто зазначити, що у абзаці 3 п. 28 Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», на який посилається позивач, при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК України або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК України. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК України зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (неукладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір. В укладеному між сторонами кредитному договорі не визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір. Стороною позивача доказів здійснення банком пропозиції збільшити фіксовану процентну ставку за кредитним договором, її одержання та повне і безумовне прийняття (акцепт) позичальником суду не представлено. Крім того, суд звертає увагу на те, що позивачем не доведено здійснення витрат за карткою відповідачем з 1 вересня 2014 року та з 1 квітня 2015 року. Поняття «витрати» не визначено в Умовах та правилах надання банківських послуг, тому суд виходить із тлумачення поняття «витрати» в Академічному тлумачному словнику української мови, як грошей, коштів, витрачених на що-небудь. Таким чином, суд приходить до висновку, що збільшення фіксованої процентної ставки здійснено кредитором в односторонньому порядку. Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за договором від 01 жовтня 2012 року (а.с. 4-6), за період до 01 вересня 2014 року. Станом на 01 вересня 2014 року розмір заборгованості за відсотками складає 789,34 грн. Процентна ставка складає 2,5% на місяць, тобто 30% на рік. З розрахунку 360 днів у році, що передбачено у договорі, щоденний процент становить 0,083%. Тому, заборгованість за процентами за період з 1 вересня 2014 року (часу збільшення процентної ставки) до 01 травня 2017 року є добутком 4486,49 грн. (заборгованість за тілом кредиту, розмір якої не змінювався) * 972 днів (з 1 вересня 2014 року по 30 квітня 2017 року включно) * 0,083%, і становить 3619,52 грн. З огляду на викладене, заборгованість за процентами за період користування кредитом станом на 30 квітня 2017 року дорівнює 4408,86 грн. (сума 789,34 грн. до 1 вересня 2014 року та 3619,52 грн. з 1 вересня 2014 року по 30 квітня 2017 року включно), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо нарахування пені та штрафу, передбачених цим договором, суд враховує те, що згідно з ст.2 Закону України від 2 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Б Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій стаїті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» м.Бахмут (м.Артемівськ) Донецької області віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з довідками Бахмутської міської ради від 02.06.2017р. та ПП «Житловик» від 06.06.2017 р., відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.43,44). З паспорту громадянина України вбачається, що вона зареєстрований за вказаною адресою з 30.05.2002 р. (а.с.33). Встановлено, що у розрахунку заборгованості в графі «сума комісії та пені», «сума комісії та пені (накопичувальним підсумком)» зазначено розмір заборгованості, яка, зважаючи на спосіб нарахування, відображений у розрахунку, є пенею. До 14 квітня 2014 року відповідачу не нараховувалася пеня. Відтак пеня в розмірі 3262,99 грн. та штраф (як фіксована, так і процентна складова) нараховані позивачем відповідачеві після 14 квітня 2014 року, тобто під час дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який поширюється на правовідносини, що виникли між сторонами. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково, оскільки відповідач належним чином не виконала зобов'язання за договором від 01.10.2012 року, укладеним з позивачем, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, яка включає в себе: заборгованість за кредитом 4486,49 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 4408,86 грн., що в сумі складає 8895,35грн., станом на 30.04.2017 року. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Крім того, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати - сплачений судовий збір, пропорційно до розміру задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial