Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист прав споживачів, розірвання договорів банківського строкового вкладу (депозиту) та стягнення суми банківського вкладу. В обґрунтування позову посилався на те, що 19.12.2014 року між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір банківського строкового вкладу (депозит) №307231/31198/07-14. Предметом договору є розміщення позивачем депозитного вкладу в сумі 3100 доларів США на депозитний рахунок №26303001/2630.7.24.50405.01 на наступні строки: з 19 грудня 2014 року по 25 грудня 2014 року; з 26 грудня 2014 року по 01 січня 2015 року; з 02 січня 2015 року по 08 січня 2015 року; з 09 січня 2015 року по 15 січня 2015 року; з 16 січня 2015 року по 22 січня 2015 року; з 23 січня 2015 року по 29 січня 2015 року; з 30 січня 2015 року по 05 лютого 2015 року; з 06 лютого 2015 року по 12 лютого 2015 року; з 13 лютого 2015 року по 19 лютого 2015 року; з 20 лютого 2015 року по 26 лютого 2015 року; з 27 лютого 2015 року по 05 березня 2015 року; з 06 березня 2015 року по 12 березня 2015 року; з 13 березня 2015 року по 19 березня 2015 року включно з нарахуванням відсотків визначених у договорі. Також 19.12.2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір-заяву банківського вкладу №307231/31197/00-14, згідно з умовами якого позивач розмістив на рахунку №2620.6.050405.001 кошти в іноземній валюті в розмірі 2000 доларів США з нарахуванням 3,75% річних на умовах, визначених Договором. Відповідачем умови обох Договорів по виплаті процентів не виконуються, а відтак позивач просить суд розірвати Договір банківського строкового вкладу (депозит) №307231/31198/07-14 укладений 19.12.2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] з 12.02.2015 року; стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь [PERSON] суму банківського вкладу та проценти за Договором банківського строкового вкладу (депозит) №307231/31198/07-14 укладеного 19.12.2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] в розмірі 3140,57 доларів США; стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь [PERSON] пеню за невиконання грошового зобовязання щодо повернення банківського вкладу та процентів за Договором банківського строкового вкладу (депозит) №307231/31198/07-14 укладеного 19.12.2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] у розмірі 84,22 грн. за кожен день прострочки починаючи з 13.02.2015 року; стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь [PERSON] 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання щодо повернення банківського вкладу та процентів за Договором банківського строкового вкладу (депозит) №307231/31198/07-14 укладеного 19.12.2014 року у розмірі 6,48 грн. за кожен день такої прострочки починаючи з 13.02.2015 року; розірвати Договір-заяву банківського вкладу №307231/31197/00-14 укладений 19.12.2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] з 16.02.2015 року; стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь [PERSON] суму банківського вкладу та проценту за Договором-заяві №307231/31197/00-14 укладеного 19.12.2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] у розмірі 2012,08 доларів США; стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь [PERSON] пеню за невиконання грошового зобовязання щодо повернення банківського вкладу та процентів за Договором-заяві №307231/31197/00-14 укладеного 19.12.2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] у розмірі 56 грн. за кожен день прострочки починаючи з 13.02.2015 року; стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь [PERSON] 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання щодо повернення банківського вкладу та процентів за Договором-заяві №307231/31197/00-14 укладеного 19.12.2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] у розмірі 4,31 грн. за кожен день такої прострочки починаючи з 17.02.2015 року. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, надано письмові заперечення, в яких відповідач просить у позові відмовити в повному обсязі, оскільки позивачем не доведено факт отримання банком грошових коштів від позивача. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.12.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір банківського строкового вкладу (депозит) № 307231/31198/07-14. Предметом договору є розміщення позивачем депозитного вкладу в сумі 3100 доларів США на депозитний рахунок №26303001/2630.7.24.50405.01 на наступні строки: з 19 грудня 2014 року по 25 грудня 2014 року; з 26 грудня 2014 року по 01 січня 2015 року; з 02 січня 2015 року по 08 січня 2015 року; з 09 січня 2015 року по 15 січня 2015 року; з 16 січня 2015 року по 22 січня 2015 року; з 23 січня 2015 року по 29 січня 2015 року; з 30 січня 2015 року по 05 лютого 2015 року; з 06 лютого 2015 року по 12 лютого 2015 року; з 13 лютого 2015 року по 19 лютого 2015 року; з 20 лютого 2015 року по 26 лютого 2015 року; з 27 лютого 2015 року по 05 березня 2015 року; з 06 березня 2015 року по 12 березня 2015 року; з 13 березня 2015 року по 19 березня 2015 року включно з нарахуванням відсотків визначених у договорі. Також 19 грудня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір-заяву банківського вкладу №307231/31197/00-14, згідно якого [PERSON] розмістив на рахунку №2620.6.050405.001 кошти в іноземній валюті в розмірі 2000,00 доларів США з нарахуванням відсотків 3,75% річних на умовах визначених Договором. Відповідно до ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є про свобода договору. Згідно з ст. 4 ЦК України, основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст. 6 ЦК України, сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання\~має виконуватися належним чином відповідно до умов\~договору\~та вимог цього Кодексу, інших\~актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до\~звичаїв\~ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України визначено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.3 ст.1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно ч.1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Згідно з ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» меморіальний ордер - розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України. Суд не може погодитися з посиланнями відповідача в письмових запереченнях щодо шахрайських дій позивача та відсутність доказів розміщення грошових коштів на банківських рахунках, оскільки доказів цим обставинам суду не надано. Також до пояснень відповідача щодо наявності Постанови Національного Банку № 365 від 16.09.2013 року, через прийняття якої Банк не міг здійснювати перерахунки на відповідні розрахункові рахунки позивача з розрахункових рахунків [PERSON] суд ставиться критично, оскільки цей факт спростовується наявністю у позивача меморіальних ордерів, як розрахункових документів, які складаються за ініціативою Банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій відповідно Закону та нормативно-правових актів Національного банку України, на підтвердження передання грошових коштів відповідачу. Суд вважає, що банк порушив взяті на себе зобовязання за договорами, а тому суд вважає розірвати Договір банківського строкового вкладу (депозит) №307231/31198/07-14 укладений 19.12.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №24 філії «Дніпропетровське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] з 12.02.2015 року, та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №24 філії «Дніпропетровське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь [PERSON] суму банківського вкладу та проценти за Договором банківського строкового вкладу (депозит) №307231/31198/07-14 укладеного 19.12.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №24 філії «Дніпропетровське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] в розмірі 3140,57 доларів США. Також розірвати Договір-заяву банківського вкладу №307231/31197/00-14 укладений 19 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №24 філії «Дніпропетровське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] з 16 лютого 2015 року, та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №24 філії «Дніпропетровське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь [PERSON] суму банківського вкладу та проценти за Договором-заяві №307231/31197/00-14 укладеного 19 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №24 філії «Дніпропетровське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] у розмірі 2012,08 доларів США. Оскільки позовні вимоги щодо стягнення штрафних санкцій за не повернення грошових коштів за банківським вкладами не ґрунтуються на вимогах закону, тому в цій частині суд вважає відмовити.

Outcome: partial