Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якому зазначив, що 09.11.2015 між позивачем та ТОВ «Легіон 2015» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким застраховано автомобіль «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] . 28.10.2016 по вул. Щорса, 44-А у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Кіа» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 15.12.2016 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. ТДВ «Експрес Страхування», яким було здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи, звернулось до позивача із заявою про повернення вказаної суми на їх рахунок, та в подальшому ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було перераховано страхове відшкодування в розмірі 31 728, грн. на користь ТДВ «Експрес Страхування». Посилаючись на зазначене, а також враховуючи те, що відповідач не повідомив ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про настання страхової події, позивач отримав право регресної вимоги та просить суд стягнути з відповідача 31 728,79 грн. страхового відшкодування та суму сплаченого судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як убачається з матеріалів справи, 09.11.2015 між позивачем та ТОВ «Легіон 2015» укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ №8883427, за яким страховик зобов`язався відшкодувати шкоду, заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 6). 28.10.2016 [PERSON] , керуючи автомобілем «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по вул. Щорса, 44-А у м. Києві при виконанні повороту праворуч не дотримався безпечного бокового інтервалу руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Кіа» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 15.12.2016 №757/54640/16-п [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу на користь держави (а.с. 7, зворот). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно Звіту №1592 про оцінку КТЗ від 21.11.2016 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Кіа» д.н.з. [NUMBER] склала 38 063,09 грн. (а.с. 9-11). У відповідності до Рахунку-фактури №00000189261 від 04.11.2016 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля склала 34 646,64 грн. (а.с. 18). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. ТДВ «Експрес Страхування» на підставі Договору КАСКО від 17.08.2016 №208.16.2320761 було здійснено виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля «Кіа» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] у розмірі 31 728,79 грн. 12.12.2016 ТДВ «Експрес Страхування» звернулось до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 8). На підставі Страхового акту №UA2017051700053/L01/05 від 05.03.2018, Розрахунку страхового відшкодування до вказаного страхового акту позивач виплатив суму страхового відшкодування у розмірі 31 728,79 грн. на користь ТДВ «Експрес Страхування», що підтверджується платіжним дорученням №13037 від 06.03.2018 (а.с. 21-23). Підпунктом 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний, зокрема, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Судом встановлено, що відповідач не повідомив позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди у визначений законом термін. У відповідності до п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закон. Таким чином, після виплати страхового відшкодування 17.07.2018 на адресу [PERSON] представником позивача було направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди, проте жодної відповіді отримано не було (а.с. 24-25). Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У відповідності до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із частинами 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved