Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.05.2015 року відповідач отримав від нього 500 євро на виготовлення дошки дубової необрізної в кількості 20 м3 1,2,3 сорту. 24.07.2015 року [PERSON] отримав від позивача в якості попередньої оплати аванс в розмірі 1800 євро на виготовлення дошки дубової обрізної. 05.08.2014 року відповідач отримав від [PERSON] гривень (1212 євро) на виготовлення дошки. А в загальному отримав від нього грошові кошти в сумі 3512 євро. Станом на 24.06.2015 року відповідач взяті на себе зобовязання не виконав, на письмові вимоги позивача про повернення коштів відповідач не реагує. Тому позивач просить стягнути грошові кошти та витрати на оплату судового збору в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не зявився та звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові і просить їх задовольнити в повному обсязі, не заперечує про заочний розгляд справи. Відповідач в судові засідання 16.09.2015 року та 28.10.2015 року не зявився повторно, хоча був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, не повідомив суд про поважні причини неявки в судове засідання. Зважаючи на дані обставини суд приходить до висновку про розгляд справи в заочному порядку. На підставі наданих суду доказів встановлено, що 30.05.2015 року [PERSON] отримав від [PERSON] 500 (пятсот) євро на виготовлення дошки дубової необрізної в кількості 20 м3 1,2,3 сорту. 24.07.2015 року [PERSON] отримав від позивача в якості попередньої оплати аванс в розмірі 1800 (одна тисяча вісімсот) євро на виготовлення дошки дубової обрізної. 05.08.2014 року відповідач отримав від [PERSON] 20000 (двадцять тисяч) гривень (1212 євро) на виготовлення заготовки дубової обрізної. А в загальному [PERSON] отримав від позивача грошові кошти в сумі 3512 євро, що станом на 24.06.2015 року за офіційним курсом Національного Банку України становить 86\~734 (вісімдесят шість тисяч сімсот тридцять чотири) грн. 42 коп. Отримання відповідачем грошових коштів підтверджується письмовими розписками останнього (а.с.5,6,7). Відповідач взяті на себе зобовязання не виконав, тому позивач 25.05.2015 року звернувся до [PERSON] з письмовою вимогою про повернення грошових коштів (а.с. 8-9), яку відповідач отримав, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.11) та ніяким чином не відреагував. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані нормами ЦК України, а саме : Згідно ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України убачається, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК; відповідно до ст.530 ЦК зазначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Стаття 610 ЦК передбачає, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. У відповідності до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до норм ст.410 ЦПК України іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов'язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, за винятками, встановленими Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Частиною 2 ст.533 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. В ч.1 ст.60 ЦПК зазначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В даному випадку позивач надав суду достатньо доказів про невиконання відповідачем зобовязання, що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи, а відповідач в свою чергу не спростував доводи позивача викладені в позовній заяві. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що відповідач не виконав своїх зобовязань перед позивачем, чим спричинив позивачу матеріальну шкоду (збитки), які повинні бути відшкодовані за рахунок відповідача в примусовому порядку, а тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судові витрати по справі, повязані з оплатою судового збору.

Outcome: approved