Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту посилаючись на те, що 24.11.2012 року між відповідачем та позивачем було укладено договір кредиту №001-06022-241112, відповідно до якого відповідач отримала платіжну картку з рахунком [NUMBER] та отримала кредитний ліміт в розмірі 13600 грн., із кредитною лінією на загальну суму 13600 грн.. Погашення кредиту та відсотків повинно відбуватись щомісячно відповідно до кредитного договору. Свої зобов'язання перед позивачем відповідач належним чином не виконує. Станом на 23.06.2014 року має прострочену заборгованість на загальну суму 15175,09 грн.. При формуванні ціни позову позивач, враховує розмір: заборгованості по тілу кредиту, що становить 6233,09 грн., прострочене тіло кредиту, що становить 4080 грн., за комісією, що становить 4862 грн.. В зв'язку з наведеним, позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості в розмірі 15175,09 гривен та сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. забезпечення розгляду справи. У судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, однак згідно позовної заяви просить розглянути справу без його участі, позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем 24.11.2012 року був укладений кредитний договір №001-06022-241112 про надання кредиту (а.с. 3). За даним договором відповідачу було надано кредитну картку з кредитним лімітом в розмірі 13600 грн. із кредитною лінією на загальну суму 13600 грн.. Надану суму кредиту відповідач повинна була повернути не порушуючи терміни, відповідно до кредитного договору. В судовому засіданні встановлено, що позивачем були виконані зобов'язання перед відповідачем [PERSON] та надано кредитний ліміт на 13600 грн., що підтверджується анкетою позичальника та клієнта від 24.11.2012 року (а.с. 4). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до розрахунку заборгованості у відповідача виникла заборгованість по поверненню кредитних коштів в сумі 15175,09 грн. (а.с. 9). Оскільки, відповідач [PERSON] отримала згідно кредитного договору кредит, однак вчасно його не повертала та не сплатила по ньому відсотки та комісію, чим порушила зобов'язання перед позивачем, тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості по кредитному договору в розмірі 15175,09 грн.. Крім цього, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений в доход держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved