Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат з оплати житлово-комунальних послуг та супутніх витрат із утримання спільного житлового будинку. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що він та відповідач є співвласниками житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідач, починаючи з грудня 2018 року за вказаною адресою не проживає, участі в утриманні зазначеного будинку не бере, вартість всіх комунальних послуг та сукупніх витрат пов`язаних з утримання житлового будинку сплачує позивач. Враховуючи те, що позивач одноособово сплачував та оплачує житлово-комунальні послуги протягом грудня 2018 року по вересень 2020 року, просив стягнути з відповідача витрати з оплати житлово-комунальних послуг та супутні витрати із утримання спільного житлового будинку в розмірі 14758,24 грн. та судові витрати. Згідно правил ч.6 ст.19\~ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274\~ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ухвали суду від 18.01.2021 року про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, а тому суд, у відповідності до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] ., що підтверджується рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 05.12.2018 року по справі № 707/960/16-ц. Згідно довідки Хутірського старостинського округу №2 Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 06.11.2020 року № 931 у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані крім інших, [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до акту від 05.11.2020 року, посвідченим в.о. старости села Хутори та сусідами, [PERSON] з грудня місяця 2018 року за адресою: [ADDRESS] не проживає та житловими приміщеннями не користується, особисті речі [PERSON] в будинку відсутні. За період з грудня 2018 року по вересень 2020 року [PERSON] \~було оплачено житлово - комунальні послуги на загальну суму 29516,49 грн., з яких: 14599,49 грн. - за використану електроенергію, 917 грн. - за послуги водопостачання, 14000 грн. - за дрова колоті (дуб) 6 куб м. для опалення житлового будинку, що підтверджується наданими позивачем копіями квитанцій про сплату комунальних послуг. 15.10.2020р. позивач надіслав на адресу відповідача лист-вимогу про сплату боргу за сплачені житлово-комунальні послуги та супутні витрати із утримання спільного житлового будинку, в якій просив відповідача з метою досудового врегулювання даного питання погасити виниклу заборгованість зі сплати житлово-комунальних платежів та супутніх витрат на утримання спільного житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та сплатити загальну суму заборгованості в розмірі: 29516,49 грн./2 = 14758 грн. 24 коп. не пізніше 14 календарних днів з моменту отримання цієї вимоги. Вимогу відповідач отримала 16 жовтня 2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Оскільки відповідач в добровільному порядку не вчинила жодних дій, спрямованих на виконання умов вимоги позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. При цьому, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з ч. 4\~ст. 319 ЦК України\~власність зобов`язує. Разом з тим, правовідносини з приводу надання та отримання житлово-комунальних послуг регулюються спеціальним законом, який визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, а саме\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги» Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону, до житлово-комунальних послуг належать\~комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до\~ст. 322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно із ч.ч. 1, 2\~ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до\~ст. 360 ЦК України\~співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Виходячи зі змісту цих норм, у разі ухилення співвласника від участі у витратах на утримання спільної власності, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно й вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутися до суду з позовом про примусове стягнення зі співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц (провадження № 61-26462св18). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заявленої суми витрат по оплаті житлово-комунальних послуг. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені та документально підтвердженні судові витрати з оплати судового збору за подання позовної заяви. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved