Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], який згодом уточнив (а.с. 28-30). В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що він є співвласником квартири [ADDRESS]. Відповідач колишній власник ? частини вказаної квартири, який хоча і виселився, проте до теперішнього часу в ній зареєстрований. Фактично відповідач у вказаній квартирі не проживає з 2007 року, за комунальні послуги не сплачує, жодних витрат на утримання житла не несе, чим створює перешкоди власникам у користуванні та розпорядженні власністю. У зв'язку з цим позивач змушений звернутися до суду і просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в належній позивачу на праві власності квартирі. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, у якій зазначив, що на позовних вимогах наполягає та просить розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 39). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 20, 35, 38), про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких заперечень проти позову чи клопотань на адресу суду не надав. В зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною. Треті особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не з'явились, надали суду заяви про слухання справи за їх відсутності (а.с. 32, 33, 40). Представник третьої особи - Вільнянського РС УДМС України у Запорізькій області в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника (а.с. 23). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, у відповідності до положень ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить ? частина квартири [ADDRESS] (а.с. 7, 10). Інші ? частини в рівних частках належать [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8, 9). У вказаній квартирі зареєстрований відповідач (а.с. 12). Проте з 2007 року фактично за вказаною адресою не проживає, про що свідчить акт обстеження від 06.02.2014 (а.с. 31). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. А за ч. ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування житловим відповідно до закону житлове приміщення, яке вони мають право займати визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Доказів, які б свідчили про те, що відповідач не проживає у вищезазначеній квартирі з поважних причин, а також те, що між ним та позивачем була якась інша угода щодо порядку користування зазначеним приміщенням в ході розгляду справи не було встановлено. Оскільки відповідач [PERSON] більше року у зазначеній квартирі не проживає без поважних причин, суд приходить до висновку, що він втратив право на користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved