Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] , посилаючись на те, що 22.06.2017 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір споживчого кредиту № 2015698195, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 34304 гривні 00 копійок на споживчі цілі та придбання послуг. В порушення умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, в зв`язку з чим станом на 10.04.2019 року виникла заборгованість зі сплати кредитних зобов`язань у розмірі 36618 гривень 97 копійок, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 23271 гривня 31 копійка; заборгованості за відсотками у розмірі 7658 гривень 57 копійок; заборгованості за комісіями у розмірі 5689 гривень 09 копійок. В зв`язку чим позивач просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, а також судові витрати у розмірі 1921,00 гривня. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав суду клопотання про розгляд справа за відсутності представника, також на задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі. Крім цього в своєму клопотанні зазначив, що в разі неявки відповідача по справі не заперечує проти постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, наданої у заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами: Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ «ОТП Банк» з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписав договір про надання споживчого кредиту № 2015698195 від 22.06.2017 року, згідно якого отримав кредит у розмірі 34304 гривні зі сплатою відсотків у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строк кредиту 36 місяців до 22 червня 2020 року. У відповідності до зазначеного вище Кредитного договору погашення кредиту здійснюється шляхом безготівкового перерахування або шляхом внесення готівки в касу Кредитодавця суми кредиту та нарахованих процентів, однак Позичальником даний пункт договору не виконується. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Уклавши договір кредиту, сторони взяли на себе певні зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)( ч. 1 ст. 530 ЦК України). Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України). Отже, відповідач зобов`язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов`язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов`язані за таким договорами. Свої зобов`язання позивач виконав цілком і в обумовлений у договорі термін. Відповідач по справі свої зобов`язання в установлені терміни не виконував, допускаючи прострочення платежів, у зв`язку з чим станом на 10 квітня 2019 року він має заборгованість за договором № 2015698195 від 22.06.2017 року у розмірі 36618 гривень 97 копійок, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 23271 гривні 31 копійки; заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 7658 гривень 57 копійок; заборгованість за комісією у розмірі 5689 гривень 09 копійок, що суд вважає необхідним стягнути з відповідача по справі. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Оскільки відповідач несвоєчасно сплачує кредит та несвоєчасно вносить відсотки за користування кредитом, заборгованість по їх сплаті підлягає стягненню в судовому порядку. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1921 гривні 00 копійок, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача.

Outcome: approved