Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Мотивував свої вимоги тим, що, він є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач по справі є його колишньою дружиною, яка зареєстрована у вказаній квартирі з 2008 року. Починаючи з 01 травня 2014 року відповідач не проживає за місцем реєстрації, особистих речей в приміщенні квартири немає, квартплату не сплачує, кореспонденцію не отримує. Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви та вважав, що є всі підстави для задоволення позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Зокрема зазначила, що більше року не проживає за адресою місця реєстрації. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстрована відповідач по справі - [PERSON], яка є колишньою дружиною позивача по справі. Відсутність відповідача за місцем реєстрації стверджується матеріалами справи, а саме актами затвердженими головою правління ЖЕО-110 Голосіївського району» від 01.05.2014, 01.07.2014 року, 01.09.2014 року. Відповідач не заперечує, що вона не проживає за місцем реєстрації понад один рік. Таким чином, суд обґрунтовано дійшов категоричного висновку, що відповідач більше одного року без поважних причин відсутній в приміщенні квартири [ADDRESS], не сплачує комунальні послуги та не цікавиться вказаним жилим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Наявність реєстрації відповідача за місцезнаходженням квартири [ADDRESS], позбавляє позивачів права на вільне розпорядження та користування своєю власністю і вимушує нести зайві витрати пов'язані зі сплатою квартирної плати та витрат на житлово-комунальні послуги. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Щодо вимог позивача про зняття відповідача з реєстрації, суд вважає необхідним відмовити, оскільки наявність рішення про визнання особи такою що втратила право на користування жилим приміщенням, в силу правил Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є підставою для зняття відповідача з реєстрації за відповідною заявою позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду(про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково. Судові витрат між сторонами розподілити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial