Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього безпідставно набуті грошові кошти в сумі 7735,00 гривень, а також судові витрати. В обґрунтування позову посилається на те, що ним протягом 2012-2013 років було неодноразово сплачено на користь фізичної особи-підприємця [PERSON] грошові кошти як оплата за оренду та послуги ринку, що підтверджується відповідними квитанціями до прибуткових касових ордерів. Однак, як стало відомо позивачу, відповідач фактично без жодних на те правових підстав отримував грошові кошти за оренду та послуги ринку, якого фактично не існує, що зокрема, підтверджуються листом Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради за № 3-25/3581 від 06.06.2014 року, з якого вбачається відсутність будь-яких рішень щодо надання дозволів на створення чи організацію так званого ринку «Володар» на території міста Дрогобича. [PERSON] посилається на відсутність у відповідача будь-яких правовстановлюючих документів як на нерухоме, так і рухоме майно, а також документів на право користування земельною ділянкою за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Гончара, 1 (колишня вул. Володимира Великого, 7б). Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, подав додаткові документи на обґрунтування позовних вимог та вказує також на відсутність у відповідача будь-яких належними чином оформлених документів як відносно користування земельною ділянкою, так і відносно будь-яких об'єктів рухомого і нерухомого майна. Відповідач ФОП [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та заперечили щодо їх задоволення. Відповідач зазначив, що у 1999 році був наданий дозвіл на будівництво торгового майданчика, однак правовстановлюючих документів у нього немає, а тільки наявна проектна документація. Ним ніколи не отримувалось жодних грошових коштів від позивача, оскільки на квитанціях стоїть не його підпис та йому не відомо, яким чином на фінансових документах наявний відбиток його печатки як суб'єкта підприємницької діяльності. Представник відповідача [PERSON] також заявив про необхідність закриття провадження у даній справі з підстав п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, так як спірні відносини склались між двома субєктами господарювання. Вислухавши пояснення сторін у справі та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Матеріалами справи встановлено, що позивачем протягом 2012-2013 років було неодноразово сплачено на користь Фізичної особи-підприємця [PERSON] грошові кошти в загальній сумі 7735,00 гривень як оплата за оренду землі, послуги ринку та послуги за вивіз сміття, що підтверджується відповідними квитанціями до прибуткових касових ордерів за № 5 від 15.12.2013 року на суму 400,00 гривень, за № б/н від 15.11.2013 року на суму 400,00 гривень, за № 7 від 15.10.2013 року на суму 400,00 гривень, за № 1 від 15.09.2013 року на суму 450,00 гривень, за № 1 від 15.08.2013 року на суму 450,00 гривень, за № б/н від 15.07.2013 року на суму 450,00 гривень, за № 19 від 15.06.2013 року на суму 450,00 гривень, за № 15 від 15.05.2013 року на суму 450,00 гривень, за № 6 від 15.04.2013 року на суму 450,00 гривень, за № 17 від 15.03.2013 року на суму 450,00 гривень, за № 11 від 15.02.2013 року на суму 450,00 гривень, за № б/н від 28.01.2013 року на суму 225,00 гривень, за № 1 від 15.01.2013 року на суму 460,00 гривень, за № 4 від 15.12.2012 року на суму 450,00 гривень, за № 1 від 15.11.2012 року на суму 450,00 гривень, за № 33 від 15.10.2012 року на суму 450,00 гривень, за № 1 від 15.09.2012 року на суму 450,00 гривень та за № 9 від 15.08.2012 року на суму 450,00 гривень. Відповідно до п. 2 Правил торгівлі на ринках, затверджених Наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 26.02.2002 року за № 57/188/84/105, ринок - це суб'єкт господарювання, створений на відведеній за рішенням місцевого органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування земельній ділянці і зареєстрований в установленому порядку, функціональними обов'язками якого є надання послуг та створення для продавців і покупців належних умов у процесі купівлі-продажу товарів за цінами, що складаються залежно від попиту і пропозицій. Згідно підпункту 8 пункту а) частини 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, організація місцевих ринків. Як вбачається із Дозволу за № 368, виданого 28.12.1999 року Виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради, відповідачу видано дозвіл на розміщення торгового майданчика за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Володимира Великого. Відповідно до абзацу 9 пункту 1 Методичних рекомендацій щодо базових моделей ринків з продажу продовольчих та непродовольчих товарів, затверджених наказом 28.07.2004 року Міністерством економіки та з питань європейської інтеграції України за № 281, торговельні майданчики замощені чи заасфальтовані ділянки землі, облаштовані на територіях ринків або автономно, які зареєстровані в установленому порядку і призначені для індивідуальної торгівлі. Торговельні майданчики використовуються для продажу продукції і товарів з автомашин, візків, причепів та організації сезонних ярмарків, базарів. Крім цього, рішенням Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 23.12.1999 року за № 370, відповідача зобовязано провести роботи відповідно чинного законодавства по перетворенню торгового майданчика в міні-ринок в термін до 01.10.2000 року. Як вбачається із наданого відповідачем [PERSON] державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом обєкта до експлуатації, затвердженого 29.05.2003 року рішення Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради за № 104, останнім введено в експлуатацію саме торговий майданчик, а не ринок чи міні-ринок, чим не виконано вимог відповідно до чинного законодавства щодо перетворення торгового майданчика в міні-ринок у встановлений термін. [PERSON] за № 3-25/3581 від 06.06.2014 року підтверджується, що в подальшому Виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради як виконавчим органом Дрогобицької міської ради не приймалось жодних рішень щодо надання відповідачу дозволів на створення чи організацію так званого ринку чи міні-ринку «Володар» на території міста Дрогобича. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до Договору оренди землі від 18.02.2009 року, реєстраційний номер 04094400018, укладеного між Дрогобицькою міською радою та відповідачем, останній на правах оренди користувався земельною ділянкою за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. О.Гончара, 1 (колишня [PERSON], 7б) з терміном дії договору терміном на три роки, тобто до 18.02.2012 року. Посилання відповідача на наявність рішень Дрогобицької міської ради щодо продовження терміну оренди вищевказаної земельної ділянки є безпідставним, так як їх наявність не є юридичною підставою наявності орендних відносин без укладення самого договору оренди чи додаткового договору до нього в силу ст.ст. 93 та 125 Земельного кодексу України та ст.ст. 1, 6 та 19 Закону України «Про оренду землі». Відсутність укладеного договору оренди земельної ділянки також підтверджується відповідним рішенням постійної депутатської комісії Дрогобицької міської ради з питань регулювання земельних відносин, оформленого протоколом № 71 від 08.09.2014 року, яким відмовлено відповідачу в укладенні договору оренди земельної ділянки за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. О.Гончара, 1 (колишня [PERSON], 7 б). Суд також бере до уваги і пояснення відповідача, який підтвердив відсутність у нього на праві приватної власності будь-якого майна за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. О.Гончара, 1 (колишня вул. Володимира Великого, 7 б). Дані обставини також підтверджуються листом КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» за № 392 від 11.11.2014 року, в якому зазначається про відсутність у відповідача права власності на нерухоме майно, яке розташоване на земельній ділянці за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. О.Гончара, 1 (колишня [PERSON], 7 б). З огляду на це, суд вважає безпідставним отримання відповідачем грошових коштів від позивача в якості плати за оренду землі та послуги ринку у звязку із відсутністю у останнього будь-яких правових підстав щодо користування та розпорядження земельною ділянкою, а також відсутністю права власності на будь-яке майно, яке розташоване на земельній ділянці за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. О.Гончара, 1 (колишня вул. Володимира Великого, 7 б). Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Судом також встановлено, що позивачем 17.04.2014 року на адресу відповідача було надіслано вимогу про повернення безпідставно набутих коштів в сумі 7735,00 гривень, яка однак залишена без відповіді. З врахуванням наведеного та враховуючи встановлену матеріалами справи відсутність у відповідача будь-яких доказів про існування правових підстав для отримання грошових коштів від позивача за оренду майна та послуги ринку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення у пред'явленому обсязі. Також суд вважає за необхідне зазначити про відсутність підстав щодо закриття провадження у даній справі з підстав п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, оскільки на момент розгляду спору позивач у даній справі не являється субєктом підприємницької діяльності, що підтверджується відповідними даним з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, наявними в матеріалах справи. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 гривень та витрати за проведення публікації в пресі в сумі 75,00 гривень.

Outcome: approved