Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] останньої батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Позовні вимоги мотивує тим, що службою у справах дітей Ужгородської міської ради, спільно з Ужгородським міським центром соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді, було здійснено перевірку умов проживання малолітньої [PERSON] та складено акт обстеження від 27.05.2013 року, згідно якого умови проживання малолітньої [PERSON] є незадовільними, порушені санітарно-гігієнічні норми, відповідач на момент обстеження перебувала в нетверезому стані, в такому ж стані в кімнаті знаходились сторонні особи, для дитини не створено жодних умов для розвитку та виховання. Згідно розпорядження міського голови № 204 від 27.05.0013 року малолітня [PERSON] була вилучена із сім»ї та передана в обласний притулок для дітей в смт. Батьово. Вказане свідчить про те, що відповідачка здоров»ям, фізичним та духовним розвитком дитини не займається, злісно ухиляється від належного виконання своїх батьківських обов»язків, що спричинило до того, що малолітня [PERSON] опинилась в умовах які були загрозливими для її життя і здоров»я. Неодноразові спроби залучити до виховання матір малолітньої результату не дали, мати не бажає приймати участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям та здоров»ям. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] змінила позовні вимоги та просила суд відібрати від відповідачки її малолітню доньку без позбавлення її батьківських прав, передавши [PERSON] органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, та стягнути з відповідачки аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні, що відбулося 13.05.2014 року, змінений позов підтримав, уточнив такий в частині стягнення аліментів, та остаточно просив суд: відібрати від відповідачки її малолітню доньку без позбавлення її батьківських прав, передавши [PERSON] органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, та стягнути з відповідачки аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі 385 гривень щомісячно. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила, пояснила, що в неї були тимчасові труднощі в житті, але вона їх подолала, на даний час докладає зусиль для свого працевлаштування а також для забезпечення малолітній доньці належних умов для проживання, спиртним не зловживає. Додала, що на час відібрання дитини така перебувала у свого батька у зв»язку з тим, що [PERSON] хворіла. Також [PERSON] зазначила, що любить свою доньку і бажає її виховувати. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення зміненого позову заперечив пояснив, що його довірителька бажає виховувати доньку. Додав до підстави визначені ст. ст. 164,170 СК України відсутні. У судовому засіданні прокурор прокуратури м. Ужгорода Клименко І.М. змінені позовні вимоги підтримала та просила суд відібрати від відповідачки її малолітню доньку без позбавлення її батьківських прав, передавши [PERSON] органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, та стягнути з відповідачки аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі 385 гривень щомісячно. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, прокурора прокуратури м. Ужгорода, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що змінені позовні вимоги підлягають до задоволення. При цьому суд виходить із наступного. В судовому засіданні встановлено, що малолітня [PERSON] народилася [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 13 серпня 2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. Мати дитини [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS], відомості про батька дитини вказані згідно ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. По справі встановлено, що 22.05.2013 року директор ЗОШ I-III ст. № 8 м. Ужгорода звернуся з листом до начальника служби у справах дітей Ужгородської міської ради, начальника ВКАМСД Ужгородського МУ УМСД України в Закарпатській області, начальника управління освіти Ужгородської міської ради в якому повідомив, що батьки учениці [PERSON] не займаються вихованням дитини, схильні до вживання алкоголю, ведуть аморальний спосіб життя, були випадки коли дитина вечеряла і ночувала у сусідів. Службою у справах дітей Ужгородської міської ради, спільно з Ужгородським міським центром соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді, було здійснено перевірку умов проживання малолітньої [PERSON] та складено акт обстеження умов проживання від 27.05.2013 року, згідно якого умови проживання малолітньої [PERSON] незадовільні, порушено санітарні умови, мати дитини на момент обстеження перебувала в нетверезому стані, в кімнаті також перебували сторонні особи, умови для розвитку і виховання дитини не створені. В акті вказується, що комісія, що проводила обстеження вважає за необхідне вилучити малолітню [PERSON], [INFO] із сім»ї та влаштувати в притулок для дітей. Згідно розпорядження міського голови № 204 від 27.05.2013 року малолітня [PERSON] була вилучена із сім»ї та згідно акту про передачу дитини 27.05.2013 року о 18 год. 00 хв. передана в обласний притулок смт. Батьова. Відповідно до ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках передбачених пунктами 2-5 ч.1 ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров»я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. По справі встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків, здоров»ям, фізичним та духовним розвитком дитини не займається, ухиляючись тим самим від виконання передбачених ст. 150 СК України обов'язків по піклуванню над своїми дітьми, утриманню та вихованню останніх. Для дитини не створено умов для розвитку та морального виховання. Згідно довідки завідувача притулком для дітей в смт. Батьово малолітня [PERSON] з 27.05.2013 року по 23.08.2013 року перебувала у вказаному притулку для дітей і за період перебування дитини у даному притулку мати відвідувала дитину 16.06.2013 р., 20.06.2013 р., 14.07.2013 р., 21.07.2013 р., 28.07.2013 р., 12.08.2013 р., 12.09.2013 р. Як вбачається з довідки № 01-11/57 від 13.03.2014 року наданої Закарпатським центром соціально - психологічної реабілітації дітей за час перебування малолітньої [PERSON] у вказаному закладі мати відвідувала її: 01.09.2013 р., 06.10.2013 р., 17.10.2013 р., 05.11.2013 р., 20.11.2013 р., 19.12.2013 р. Згідно довідки Закарпатського центру соціально-психологічної реабілітації № 01-24/80 від 15.04.2014 р. із січня 2014 року [PERSON] доньку не відвідувала. Як вбачається з висновку органу опіки і піклування Ужгородського міськвиконкому від 07.08.2013 року № 328, мати дитини [PERSON], [INFO] - [PERSON] злісно ухиляється від належного виконання своїх батьківських обов»язків, здоров»ям, фізичним та духовним розвитком дитини не цікавиться, схильна до вживання алкоголю, в результаті чого дитина опинилася в умовах які були загрозливими для її життя та здоров»я. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20), ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не піклувалася про фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя своєї малолітньої доньки [PERSON] в результаті чого згідно з розпорядженням міського голови № 204 від 27.05.2013 року дитина була вилучена із сім»ї та передана у притулок для дітей в смт. Батьово. В судовому засіданні відповідачка пояснила, що бажає піклуватися про свою малолітню доньку, дбати про її фізичний та духовний розвиток. За дорученням суду 14 квітня 2014 року було проведено акт обстеження умов проживання [PERSON], згідно якого в квартирі за адресою: [ADDRESS], яка складається з однієї кімнати площею 11,5 кв.м. проживають [PERSON] та її донька [PERSON], [INFO]. З умов створених для виховання та розвитку дитини вказано, що є спальне місце для дитини - тахта (матрац) Згідно довідки Закарпатського обласного наркологічного диспансеру від 14.03.2014 року [PERSON] під диспансерним наглядом не перебуває. Суд розцінює вищенаведені фактори як ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків і вважає що залишення дитини в таких умовах є небезпечним для її життя, здоров»я і морального виховання. Разом з тим, згідно із ч.4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Враховуючи наведене, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 385 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Зважаючи на викладене суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд вважає за необхідне роз»яснити [PERSON], що згідно ч.3 ст. 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Outcome: approved