Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованої суми за розпискою. Свої вимоги мотивує тим, що 29.01.2008 між сторонами було укладено письмовий договір у вигляді розписки про зберігання грошових коштів. Ціна договору складає 33000,00 доларів США. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кошти 29.07.2008. З 29.01.2008 по 29.09.2016 відповідач повернув лише 1306,85 доларів США. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути грошові кошти. Відповідач ігнорує вимоги позивача і не повертає грошові кошти. Просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості станом на 29.09.2016 у розмірі 31693,15 доларів США, що за курсом НБУ станом на 29.09.2016 еквівалентно 820725,81 грн. А також, просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору. Представник позивача подав до суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без її участі, позов підтримує у повному обсязі, просив задовольнити. Щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи, заяв, заперечень суду не надав, у зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Між позивачем та відповідачем 29.01.2008 було укладено договір позики, що підтверджується розпискою, відповідно до якого відповідач отримав від відповідача грошові кошти у розмірі 33000,00 доларів США та зобов'язався повернути до 29.07.2008 (а.с. 13). Разом з тим, відповідач повернув позивачу грошові кошти у розмірі 1306,85 доларів США (а.с. 14-15). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Відповідач зобов'язання повернути кошти позивачу в термін визначений розпискою не виконав, права позивача підлягають захисту, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, тому стягненню з відповідача підлягають грошові кошти у розмірі 31693,15 доларів США, що за курсом НБУ станом на 29.09.2016 еквівалентно 820725,81 грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 6890,00 грн. (а.с. 2, 25). З викладеного,

Outcome: approved