Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №VIXRFB05230308 від 06.08.2007 року відповідачка 06 серпня 2007 року отримала кредит у сумі 1559 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею та банком договір. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: щомісяця в період сплати вона повинна надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Відповідачка зобов'язання по вказаному договору не виконала. У зв'язку із зазначеним порушеннями зобов'язання за кредитним договором відповідачка станом на 02.12.2013 рік має заборгованість 23765,16 гривень, яка складається із наступного: 1048,42 грн. - заборгованість за кредитом; 7871,24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 327,39 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 12910,25 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1107,86 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд винести рішення, яким стягнути із відповідачки на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у сумі 23765,16 гривень, а також судові витрати у розмірі 237,65 гривень. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином - судовою повісткою з рекомендованим повідомлення. Із витягу з реєстру вихідної кореспонденції по Ямпільському районному суді Вінницької області за 11.01.2014 року та 29.01.2014 року вбачається, що відповідачка повідомлялася про день та час розгляду справи судовою повісткою, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в її відсутність до суду не надійшло, у зв'язку з чим у відповідності зі ст.224 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду про, що позивач не заперечує проти такого розгляду. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів - кредитного договору встановлено, що між сторонами укладено договір №VIXRFB05230308 від 06.08.2007 року. Відповідно до умов кредитного договору відповідачеві [PERSON] було надано кредит в сумі 1559,00 гривень, відповідач зобов'язалася повернути кредит, сплатити нараховані відсотки за його користування та комісію, однак, як слідує із розрахунків по договору, не виконала своїх зобов'язань та допустила заборгованість станом на 02 грудня 2013 року у сумі 23765,16 гривень. Дослідивши усі докази, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов'язався надати та надав грошові кошти (кредит) відповідачу у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач [PERSON] зобов'язалася повернути кредит та проценти за користування кредитом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити процент. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов'язує його сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. А саме, суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість кредиту у сумі 23765,16 грн., яка складається із: 1048,42 грн. - заборгованість за кредитом; 7871,24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 327,39 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 12910,25 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1107,86 грн. - штраф (процентна складова). Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені згідно платіжного доручення №IHN95BOJR4 від 05.12.2013 року, за правилами ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у сумі 237 гривень 65 копійок. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст.526, 527, 530, 533, 610, 611, 612, 623, 625, 631, 1048-1050, 1051, 1052, 1054, 1055, 1056, 1056-1 ЦК України.

Outcome: approved