Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В позові зазначив, що 22.11.2019р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу було вчинено виконавчий напис про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Женева» заборгованості за кредитним договором від 15.04.2013р. на загальну суму 29\~049, 72 грн. Вказаний виконавчий напис відповідачем по справі пред`явлений до виконання Приватному виконавцю виконавчому округу Хмельницької області Терлеєву Івану Миколайовичу. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. \~ \~ \~ \~Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова А.А., в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмове пояснення, в якому зазначила, що проти задоволення позову заперечує, просить відмовити в позові. Зазначила, що вчинила спірний виконавчий напис у відповідності до вимог ст. 18 ЦК України та ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат»; п. 2 п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Зазначила, що представником ТОВ «ФК «Женева» їй були надані всі передбачені законодавством України для вчинення виконавчого напису документи. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що позивач не заперечує, що він отримав грошові кошти відповідно до кредитного договору від 15 квітня 2013 року, але заборгованості по кредиту немає, адже він повністю її погасив. Вважає, що відповідач не є фінансовою установою. Також зазначила, що відповідач не повідомляв позивача про заміну кредитора в зобов`язанні, а також не направляв позивачу вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. \~ \~ \~ \~Треті особи та їх представники в судове засідання не з`явилися, про час і місце його проведення повідомлені належним чином. Подали до суду заяви про розгляд справи у їхню відсутність. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити повністю. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 15 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] укладено договір № 83605/0005XSGF про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту. Ця обставина не заперечується позивачем та підтверджується копією кредитного договору від 15.04.2013р. (а.с. 65). \~ \~ \~ \~22 березня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» то Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» укладено договір № 147 про відступлення прав вимоги (а.с. 66-68). \~ \~ \~ \~Водночас, як встановлено судом, відповідачем не надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів того, що копія зазначеного договору про відступлення прав вимоги № 147 вручена позивачу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~8 листопада 2019 року представник відповідача звернувся до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А. із заявою про вчинення виконавчого напису. Ця обставина підтверджується копією заяви про вчинення виконавчого напису (а.с. 62). \~ \~ \~ \~22.11.2019р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. було вчинено виконавчий напис про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Женева» заборгованості за кредитним договором від 15.04.2013р. № 83605/0005XSGF за період з 22.03.2018р. по 05.11.2019р. в розмірі 29\~049, 72 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 4\~000 грн., простроченої заборгованості за комісією в розмірі 49, 83 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в сумі 6955, 87 грн., строкової заборгованості за комісією в розмірі 167, 49 грн., строкової заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 876, 53 грн. Ця обставина підтверджується копією виконавчого напису від 22.11.2019р. (а.с. 40, 61). Вказаний виконавчий напис відповідачем по справі пред`явлений до виконання 29 січня 2020 року Приватному виконавцю виконавчого округу Хмельницької області Терлеєву Івану Миколайовичу (а.с. 38). 21.01.2020р. приватним виконавцем було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди. 2 березня 2010 року приватним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Ці обставини підтверджуються копіями постанов приватного виконавця (а.с. 43-52). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року\~ № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. \~ \~ \~ \~Зазначена правова позиція сформульована в Постанові Верховного Суду України № 6-887цс 17 від 5 липня 2017 року. \~ \~ \~ \~Аналогічний за змістом висновок зробила і Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 16 травня 2018 року по справі № 320/8269/15-ц, зазначивши, що Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стовно заборгованості як такого. Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову. \~ \~ \~ \~Як в позовній заяві позивач, так і в судовому засіданні його представник заперечували проти стягнення з позивача простроченої заборгованості за сумою кредиту, простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам та простроченої заборгованості за комісією. Також позивач у позові зазначив, що не отримував копії договору про відступлення прав вимоги (договору факторингу) та заявив про сплив позовної давності про стягнення заборгованості, якщо така існувала. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд приходить до висновку, що неповідомлення боржника (позивача) про заміну кредитора у зобов`язанні, не направлення вимоги про погашення заборгованості позивачу, нарахування відповідачем заборгованості за Кредитним Договором та стягнення на підставі виконавчого напису суми заборгованості, до якої входила і плата за обслуговування кредитної заборгованості свідчить про те, що сума заборгованості на момент вчинення виконавчого напису не була безспірною. \~ \~ \~ \~З урахуванням наведеного, а також того, що відповідачем не надано суду доказів повідомлення боржника про заміну кредитора в зобов`язанні та направлення вимоги про погашення заборгованості, тому суд вважає, що виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 7933, що виданий 22 листопада 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою А.А., про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Женева» заборгованості за кредитним договором від 15.04.2013р. № 83605/0005XSGF за період з 22.03.2018р. по 05.11.2019р. в розмірі 29\~049, 72 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 4\~000 грн., простроченої заборгованості за комісією в розмірі 49, 83 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в сумі 6955, 87 грн., строкової заборгованості за комісією в розмірі 167, 49 грн., строкової заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 876, 53 грн., необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. \~ \~ \~ \~Суд не бере до уваги твердження представника позивача про те, що ТОВ «ФК «Женева» не є фінансовою установою, оскільки з цього приводу ним не надано суду жодного належного і допустимого доказу. \~ \~ \~ \~Розцінює суд критично та не бере до уваги пояснення приватного нотаріуса про те, що відповідач надав докази повідомлення боржника про заміну кредитора в зобов`язанні з вимогою про погашення заборгованості, адже із доданого до матеріалів справи списку осіб, яким направлялася поштова кореспонденція, неможливо встановити той факт, що позивач отримав листа із вкладеним у нього договором про відступлення прав вимоги із вимогою про погашення заборгованості. Відповідачем та третьою особою не надано суду жодних належним і допустимих доказів з цього приводу, зокрема, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. \~ \~ \~ \~Інші доводи приватного нотаріуса, викладені у її поясненнях, не свідчать про те, що заборгованість позивача перед відповідачем є безспірною. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved