Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] бригади /колишня Гудименка/ в м.Запоріжжі, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 09.06.2011 року, та яку [PERSON] прийняв у спадок після смерті свого батька [PERSON], але не оформив свого права власності при житті. Відповідач у судові засідання двічі не з»явився, про їх час повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності №5975 від 01.12.1998 року, виданого Хортицькою районною адміністрацією, квартира [ADDRESS] бригади /колишня Гудименка/ в м.Запоріжжі належала [PERSON], [PERSON] та їх сину [PERSON] на праві спільної сумісної власності. [PERSON] є сином [PERSON]. 15.12.2002 року помер [PERSON], після його смерті [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась, а спадщину фактично прийняв [PERSON]. Вказані обставини підтверджуються рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 27.06.2014 року, яким відмовлено [PERSON] у визнанні її відмови від прийняття спадщини після смерті чоловіка недійсною, та рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 08.11.2016 року, яким встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON]. 09.06.2011 року помер [PERSON], після його смерті заяву про прийняття спадщини подала [PERSON]. Позивач після смерті батька у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини не подав, а подав її лише 24.11.2015 року, про що свідчать матеріали спадкової справи після смерті [PERSON], до суду за встановленням додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька не звертався. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 08.11.2016 року, яке набрало законної сили, встановлено, що після смерті [PERSON] його мати [PERSON] стала власником 2/3 частин квартири [ADDRESS] бригади /колишня Гудименка/ в м.Запоріжжі, а [PERSON] власником 1/3 частин цієї квартири, але свідоцтва про право на спадщину вони не оформили. Цим же рішенням суду за [PERSON] визнано право власності на 2/3 частини вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON]. З матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] вбачається, що інші спадкоємці за прийняття спадщини не звертались, заповіту він не залишив, а [PERSON] свідоцтво про право власності на спадщину за законом після смерті сина [PERSON] не видавалось. [PERSON] померла 11.03.2015 року. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15.06.2012 року, яке в цій частині набрало законної сили, та додатковим рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 02.11.2012 року, яке набрало законної сили, встановлено факт родинних відносин [PERSON] з його батьком [PERSON], та встановлено факт проживання [PERSON] з його батьком [PERSON] однією родиною останні п»ять років перед його смертю та на час відкриття спадщини після його смерті. Постановою державного нотаріуса від 18.07.2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги мають бути задоволені з таких підстав. У відповідності до ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи чи особа, щодо якої встановлені ці обставини. В даному випадку встановлено, що оскільки спірна квартира належала трьом співвласникам на праві спільної сумісної власності, то їх частки у праві власності на неї є рівними, тобто по 1/3 частині на кожного. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 08.11.2016 року, яке набрало законної сили, встановлено, що після смерті [PERSON] його мати [PERSON] стала власником 2/3 частин квартири [ADDRESS] бригади /колишня Гудименка/ в м.Запоріжжі, а [PERSON] власником 1/3 частин цієї квартири. Тобто, вказаним рішенням суду встановлено. що [PERSON] фактично належить 1/3 частина спірної квартири, яку у якості спадщини прийняв його померлий батько [PERSON] після смерті свого батька [PERSON]. У відповідності до ст.1261,1268,1269 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину. В даному випадку встановлено, що [PERSON], згідно рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15.06.2012 року, яке в цій частині набрало законної сили, та додаткового рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 02.11.2012 року, яке набрало законної сили, постійно проживав зі своїм батьком [PERSON] однією родиною останні п»ять років перед його смертю та на час відкриття спадщини після його смерті, тобто фактично прийняв спадщину псля смерті свого батька. Таким чином, за позивачем має бути визнано право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] бригади /колишня Гудименка/ в м.Запоріжжі, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], яку той фактично прийняв у спадок після смерті свого батька [PERSON].

Outcome: approved