Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив суд стягнути з Товариста з обмеженою відповільністю «Обухівжитлоінвест» на користь [PERSON] пеню за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 102391,56 грн. та судовий збір сплачений при подачі позову до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що 07.02.2019 року на виконання Форвардного контракту придбаного позивачем за результатами проведення електронних публічних торгів з укладенням форвардних контрактів на поставку майнових прав на об`єкти нерухомого майна проведеного Товарного біржею УТБ «Контрактовий дім» від 05.02.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Обухівжитлоінвест», як продавець та позивачем, як покупець, укладено договір №Д-МП-8/61 купівлі-продажу майнових прав на квартиру. Відповідно до положень вказаного договору продавець зобов`язався передати у власність покупцю, а покупець зобов`язаний прийняти у власність майнові права на квартиру [ADDRESS] та оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах визначених договором. Крім того, предметом договору передбачено, що після повної оплати покупцем ціни майнових прав на квартиру та прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію продавець зобов`язаний надати покупцеві документи або їх належним чином засвідчені копії, необхідні для оформлення та державної реєстрації покупцем права власності на квартиру. Договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру визначено, що запланований термін прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію - 3 квартал 2019 року. Загальна вартість майнових прав на квартиру на момент укладення договору становить 384930, 66 грн., в тому числі ПДВ - 64155, 11 грн. Позивач вказує, що у разі порушення з вини продавця строків будівництва та прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкта понад шість місяців з моменту закінчення запланованого терміну прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, продавець сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1 від ціни майнових прав на квартиру за кожен день прострочення. Позивач набув право на отримання пені у зв`язку з недотриманням строку прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію понад шість місяців, з 01.04.2020 року по 23.12.2020 року включно, з розрахунком (384930,66 х 0,1%) х 266 = 102391,56 грн., яку він просив стягнути з відповідача в судовому порядку. 11 травня 2021 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження та розгляд справи за правилами спрощеного провадження. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву з проханням проводити розгляд справи за її відсутності та просила в задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи. 07.02.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Обухівжитлоінвест» та [PERSON] укладено Договір №Д-МП-8/61 купівлі-продажу майнових прав на квартиру. Відповідно до умов договору ТОВ «Обухівжитлоінвест», зобов`язується передати у власність, а [PERSON] , зобов`язується прийняти у власність майнові права на квартиру [ADDRESS] та оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах визначених договором. За умовами Договору № Д-МП-8/61 купівлі-продажу майнових прав на квартиру [PERSON] зобов`язаний сплатити вартість майнових прав на квартиру, що згідно п. 3.1. Договору становить 384930, 66 грн., в тому числі ПДВ - 64155, 11 грн. Відповідно п. 5.2 Договору запланований термін прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію 3 квартал 2019 року. Відповідно до п. 6.5 Договору Д-МП-8/61 у разі порушення з вини продавця строків будівництва та прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкта понад 6 (шість) місяців з моменту закінчення запланованого терміну прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, продавець сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1 від ціни майнових прав на квартиру за кожен день прострочення. За період прострочення 6 (шість) місяців з моменту закінчення запланованого терміну прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію пені не нараховується. Відповідно до п.7.1. Договору Д-МП-8/61 договір набирає чинності з моменту підписання його повноваженими представниками сторін і укладається на строк до 30.09.2019 року. Закінчення строку дії договору не звільняє сторін від виконання своїх обов`язків що виникли на підставі договору під час строку його дії. Як вбачається з довідки за вих. №21-03-30-61 від 30.03.2021 року [PERSON] здійснив оплату на розрахунковий рахунок ТОВ «Обухівжитлоінвест» загальну вартість майнових прав на квартиру обумовлену в Договорі Д-МП-8/61 в розмірі 384930, 66 грн., в тому числі ПДВ - 64155, 11 грн. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. За змістом статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка має на меті окрім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання. До моменту вчинення порушення пеня відіграє забезпечувальну функцію, і навпаки, з моменту порушення - являє собою міру відповідальності. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилами ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Згідно ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Враховуючи викладене, суд вважає, що строк прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію в Договорі № Д-МП-8/61 купівлі-продажу майнових прав на квартири від 07 лютого 2019 року конкретно не визначений, так як в п. 5.2 Договору зазначено запланований термін прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію, а саме 3 квартал 2019 року. Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Частинами 1, 2 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. При цьому, зобов`язання щодо прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію не належить до цивільних відносин, тобто до відносин, за наявності яких передбачена цивільно-правова відповідальність. В чинному законодавстві України таке поняття як прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію відсутнє. Стаття 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Частинами 1, 2, 4, 5 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Форма декларації про готовність об`єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Форма акта готовності об`єкта до експлуатації, форма сертифіката, порядок його видачі, розмір та порядок внесення плати за видачу сертифіката визначаються Кабінетом Міністрів України. Акт готовності об`єкта до експлуатації підписується замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником або підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), субпідрядниками, страховиком (якщо об`єкт застрахований). Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Як вбачається з поданої представником відповідача до відзиву копії сертифікату №КС122201219358 виданого 23.12.2020 року Виконавчим комітетом Обухівської міської ради Київської області відділом з питань державного архітектурно-будівельного контролю, тобто Об`єкт будівництва ТОВ «Обухівжитлоінвест» здано в експлуатацію 23.12.2020 року. Відповідно ч. 9 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єктів, необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього. Механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів визначений Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 880, з наступними змінами і доповненнями). Згідно п. 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація). Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, а також комплексів (будов), до складу яких входять об`єкти з різними класами наслідків (відповідальності), здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката. Згідно п. 4 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів встановлено, що надання (реєстрація), повернення (відмова у видачі) чи скасування реєстрації документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Повноваження Держсервісбуду (раніше Держархбудінспекції) здійснюються її апаратом. При цьому реєстрація (повернення, скасування реєстрації) декларації щодо об`єктів, які розміщено на території кількох адміністративно-територіальних одиниць та вплив (відповідно до проектної документації) від діяльності яких після прийняття в експлуатацію буде поширюватися на дві і більше адміністративно-територіальні одиниці, здійснюється безпосередньо апаратом Держсервісбуду (раніше Держархбудінспекції), а щодо інших об`єктів - її територіальними органами за місцезнаходженням таких об`єктів. Згідно з пунктом 11 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката. Так як прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, то відносини щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів належить не до цивільно-правових, а до публічно-правових відносин. Статтею 1 ЦК України встановлено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом. За вказаних обставин пункт 2.4. договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру носить технічний характер, оскільки вказує на технічні характеристики житлового будинку. Пункт 2.4. Договору міститься в розділі 2, який має назву «Технічні характеристики квартири». Викладене підтверджується і судовою практикою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 757/39364/15-ц, провадження № 61-5917сво18, постанова від 17 жовтня 2018 року, за касаційною скаргою ПАТ «Холдінгова компанія «Київміськбуд» на рішення апеляційного суду міста Києва від 17 листопада 2016 року про стягнення з ПАТ «Холдінгова компанія «Київміськбуд» пені за договором купівлі-продажу майнових прав, якою, рішення Апеляційного суду міста Києва від 17 листопада 2016 року про скасування рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 липня 2016 року і ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог скасовано, а рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 липня 2016 року про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог з вищевказаних підстав залишено без змін. Враховуючи, що термін прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію в Договорі купівлі-продажу майнових прав на квартиру конкретною датою не визначений, а вказаний запланований термін прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію, а також те, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів не належить до цивільно-правих відносин, склад цивільно-правового порушення зі сторони відповідача відсутній. Встановлені судом обставини виключають можливість застосувати до відповідача цивільно-правову відповідальність у вигляді стягнення неустойки (пені). Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 22.07.2020 у справі № 369/6303/19. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність відмови у позовних вимогах. На підставі ст.ст. 259, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: dismissed