Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] 24.11.2012 року уклали шлюб. 23.08.2019 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва №759/11292/19 шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний. Під час перебування у шлюбі ними було придбано майно, що належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності, а саме 14.02.2019 однокімнатну квартиру площею 48,00 кв. м., в тому числі 21,3 кв.м. житлової площі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 08.04.2015 легковий автомобіль «КІА RIO», 2015 року випуску, державний номер [NUMBER] . Вартість зазначеної квартири, згідно Звіту про оцінку майна № 18-201009-009 від 09.10.2020 року зробленого ТОВ «Оцінка-24» (ЄДРПОУ 43668204) становить 1 222 754,80 грн. Вартість вказаного автомобіля, згідно Звіту про оцінку майн № 18-201009-010 від 09.10.2020 року зробленого ТОВ «Оцінка-24» становить 240 031,59 грн. Вважає, що вказане майно, яке є об`єктом спільної сумісної власності, належить позивачу та відповідачу нарівні, і у разі поділу такого майна частки кожного з подружжя у ньому є рівні, тобто у кожного по Ѕ частці. У зв`язку з чим, з урахуванням уточненої позовної заяви, позивач просив суд залишити майно: автомобіль КІА RIO, 2015 року випуску, державний номер [NUMBER] та однокімнатна квартира площею 48,00 м.кв., в тому числі 21,3 м.кв. житлової площі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в спільній частковій власності сторін згідно із абзацом 3, п. 25 Постанови пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 та визнати ідеальні частки в цьому майні без його реального поділу. Згідно з ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.11.2020 позов залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Згідно з ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.03.2021 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 13.04.2021 підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжязакрито, призначено справу до судового розгляду по суті. 19.05.2021 в судовому засіданні позивач просив витребувати актуальну інформацію щодо права власності на об`єкти майна, які підлягають поділу. Ухвалою суду від 19.05.2021поновлено позивачу процесуальний строк на подання клопотання про витребування доказів,витребувано від Центру надання адміністративних послуг Святошинської РДА в м. Києві інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо власника квартири за адресою: [ADDRESS] ; витребувано у Регіональному сервісному центрі ГСЦ МВС в м. Києві інформацію з Єдиного державного реєстру транспортних засобів про власника автомобіля KIA RIO під державним номером [NUMBER] , 2015 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , об`єм двигуна 1396. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов з підстав викладених у позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. 24 листопада 2012 року [PERSON] і [PERSON] уклали та зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 24 листопада 2012 року серії [NUMBER] (а.с. 15). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24.07.2019 розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16-19). Згідно із звітом про оцінку майна №18-201009-009 ринкова вартість квартири загальною площею 48,0 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] складає 1 222 754,80 грн (а.с. 27-44). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності квартира за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] , підстава виникнення права власності: довідка фонду фінансування будівництва виду А «ЖК АКАДЕМ-ПАРК», серія та номер: 359, виданий 09.01.2019, видавник ТзОВ «Фінансова компанія «Житло-Капітал»; акт прийняття-передачі об`єкту інвестування, серія та номер: 364, виданий 30.01.2019, видавник ТзОВ «Укрбуд Девелопмент»; договір про участь у Фонді фінансування будівництва, серія та номер: 37-2311/2016-2, виданий 23.11.2016, видавник: «ТзОВ «Фінансова компанія «Житло-Капітал» (а.с. 45). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «КІА RIO», д.н.з. [NUMBER] , власником останнього є [PERSON] (а.с. 20). Згідно із звітом в стислій формі про оцінку майна №18-201009-010 ринкова вартість автомобіля марки «КІА» моделі «RIO», д.н.з. [NUMBER] становить 240 031,59 грн (а.с. 61-77). Відповідно до листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві Головного сервісного центру МВС №31/26-6074вх від 09.06.2021 згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів, станом на 07.06.2021, транспортний засіб марки КІА RIO, білого кольору, 2015 року випуску, номер кузова [NUMBER] , зареєстрований на праві власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 08.04.2015 серії [NUMBER] Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Частиною третьою статті 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 372 ЦК України визначено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Тобто статтею 60 СК України встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі № 339/116/16-ц. Згідно зі статтями 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (частина четверта статті 71 СК України). Системне тлумачення положень статті 69, 70, 71 СК України дає підстави застосовувати такий спосіб поділу майна, як поділ речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні. Згідно з частинами першою, другою, четвертою, п`ятою статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статтею 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (стаття 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Системне тлумачення частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України дає підстави для висновку, що згоду на отримання компенсації за частину майна при його поділі повинен надати той з подружжя, на чию користь така компенсація присуджується, оскільки іншому з подружжя присуджується майно. Вимога одного з подружжя (позивача у цій справі) про стягнення з іншого з подружжя (відповідача у цій справі) грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно не породжує обов`язку такого у відповідача попередньо вносити відповідну грошову суму на депозитний рахунок суду. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04 листопада 2020 року у справі № 662/1069/17. Враховуючи те, що автомобіль KIA RIO, 2015 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] та квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 48,00 кв. м, у тому числі житловою площею 21,3 кв. м. набуті сторонами під час перебування в шлюбі та за спільні кошти, згоди на отримання компенсації за частину майна при його поділі сторонами суду не надано, суд вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог та визнання об`єктами спільного майна подружжя [PERSON] та [PERSON] : автомобіль KIA RIO, 2015 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] та квартиру за адресою: [ADDRESS] з подальшим їх поділом шляхом визначенням ідеальних часток на підставі презумпції рівності часток. При цьому, вказане майно залишається у спільній часткові власності сторін без реального поділу. Суд надає роз`яснення, що визнання за кожним із подружжя права власності по 1/2 ідеальної частки майна в порядку поділу, не позбавляє сторін у подальшому вирішити питання щодо реального поділу, у тому числі з присудженням грошової компенсації одному із них. В порядку положення ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 7313,94 грн.

Outcome: approved