Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди основних засобів, в якому зазначив, 02 грудня 2013 року між [PERSON] районним споживчим товариством та [PERSON] укладено договір оренди № 72, відповідно п. 4.1.2. якого [PERSON] зобовязувався сплачувати щомісячно орендну плату в розмірі 1152 гривні та комунальні послуги згідно рахунків. Проте відповідач не сплачував регулярно орендну плату та комунальні послуги, внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 13639 гривень 11 копійок, яку і просять стягнути з [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Пояснила, що спочатку [PERSON] добросовісно виконував умови договору, укладеного 02 грудня 2013 року, сплачував кошти за оренду та комунальні послуги, які зараховувалися на єдиний рахунок. Потім він перестав виконувати умови договору, щомісяця кошти не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість. Складалися акти звірки, які [PERSON] підписував, погоджуючись із сумою заборгованості, та пояснював, що не має коштів, щоб розрахуватися. В звязку з невиконанням [PERSON] умов договору щодо сплати коштів, договір було розірвано в односторонньому порядку, про те заборгованість він не сплатив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення повістки про виклик в судове засідання як відповідача, за адресою місця його проживання зареєстрованою у встановленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства України. Відповідно до ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно положень ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Як встановлено в судовому засіданні 02 грудня 2013 року між [PERSON] районним споживчим товариством та [PERSON] укладено договір № 72 здачі в операційну оренду основних засобів, відповідно до умов якого [PERSON] прийняв у операційну кондитерський цех, розташований за адресою смт. Талалаївка вул. Чапаєва, 2, загальною площею 144,0 кв. м. Розмір орендної плати складає 1152 гривень за місяць (п. 3.1.договору). Відповідно до п. 4.1.2. договору [PERSON] зобовязувався своєчасно не пізніше 5 числа поточного місяця в повному обсязі сплачувати орендну плату, та комунальні платежі після отримання рахунка орендодавця. Згідно п. 6.1. укладеного договору, термін його дії з 02 грудня 2013 року по 31 грудня 2014 року, а в частині обовязків по розрахунках у разі невиконання їх орендарем, до повного проведення розрахунків (а.с.7-9). В силу статей 525, 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Актами звірки, які підписані сторонами (а.с.4,10), підтверджується, що [PERSON] неналежно виконував умови за договором № 72 від 02 грудня 2013 року, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 13639 гривень 11 копійок. Відповідачу [PERSON] районним споживчим товариством неодноразово направлялися повідомлення, щодо необхідності погашення заборгованості (а.с.12-17), про те [PERSON] добровільно її не сплатив. Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що [PERSON] порушив зобов'язання щодо своєчасної сплати орендної плати та комунальних платежів за договором № 72 від 02 грудня 2013 року, а тому, позовні вимоги [PERSON] районного споживчого товариства про стягнення з нього 13639 гривень 11 копійок обґрунтовані і підлягають задоволенню. Позивачем понесені та документально підтверджені витрати щодо сплати судового збору, який, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved