Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 050/25-1591/1 від 10.06.2008 року (далі Договір) відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 40000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % на рік з кінцевим терміном повернення 09.06.2023 року. 17.11.2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 050/25-2209 про внесення змін до Договору кредиту № 050/25-1591/1 від 10.06.2008 року, відповідно до якої сторони дійшли взаємної згоди про внести зміни до умов кредитування, а саме: збільшити суму кредитування до 43334,37 доларів США, із сплатою 15 % річних з кінцевим терміном повернення основної заборгованості 09.06.2028 року. 28.05.2010 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 050/25-2209 про внесення змін до Договору кредиту № 050/25-1591/1 від 10.06.2008 року, відповідно до якої сторони дійшли взаємної згоди про внести зміни до умов кредитування, а саме, встановити нову процентну стовку в розмірі 15,55 % річних. Встановити новий кінцевий термін повернення основної заборгованості 09.06.2028 року. Відповідач не виконував належним чином умови кредитного договору, у звязку з чим у нього утворилася заборгованість, яка станом на 30.09.2016 року становить 104600,21 доларів США. В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання за договором не виконав. Тому позивач змушений був звернутися в суд для захисту своїх прав та інтересів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Не заперечив, щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 050/25-1591/1 від 10.06.2008 року (далі Договір) відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 40000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % на рік з кінцевим терміном повернення 09.06.2023 року (а.с. 4-7). 17.11.2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 050/25-2209 про внесення змін до Договору кредиту № 050/25-1591/1 від 10.06.2008 року, відповідно до якої сторони дійшли взаємної згоди про внести зміни до умов кредитування, а саме: збільшити суму кредитування до 43334,37 доларів США, із сплатою 15 % річних з кінцевим терміном повернення основної заборгованості 09.06.2028 року (а.с. 8). 28.05.2010 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 050/25-2209 про внесення змін до Договору кредиту № 050/25-1591/1 від 10.06.2008 року, відповідно до якої сторони дійшли взаємної згоди про внести зміни до умов кредитування, а саме, встановити нову процентну стовку в розмірі 15,55 % річних. Встановити новий кінцевий термін повернення основної заборгованості 09.06.2028 року (а.с. 9). Відповідач не виконував належним чином умови кредитного договору, у звязку з чим у нього утворилася заборгованість, яка станом на 30.09.2016 року становить 104600,21 доларів США, що станом на 30.09.2016 року за курсом НБУ еквівалентно 2\~710\~387,98 грн. Таким чином, [PERSON], порушено вимоги ст. 526 ЦК України, згідно з якою зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1054 ЦК України, яка вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинно бути виконано у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Частиною 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Національний банк України станом на 13.12.2016 встановлює такі офіційні курси гривні до іноземної валюти в тому числі за 1 долар США 2617 грн. 104600,21 х 2617 = 2737387,50 грн. Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідачів боргу за договором кредиту на загальну суму 104600,21 доларів США, що еквівалентно 2737387,50 грн. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 40655,82 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved