Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що з 03 червня 2011 року він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання в останній рік між сторонами постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне та спільне життя, втрати почуттів взаємної любові, взаємоповаги та підтримки. Шлюбні відносини між ними припинилися фактично з 02.01.2019 року. Спір про дітей та майно не має,просить шлюб з відповідачем розірвати. В підготовче судове засідання позивач не зявився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст..ст.128,129 ЦПК України, надав суду заяву, в якій підтримав заявлені вимоги, просить розглянути справу у його відсутність, судові витрати покласти на нього, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача. Відповідач в підготовче судове засідання не зявилася, була належним чином повідомлена про час розгляду справи, відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON], тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача. Відповідно до ч.4 ст.200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, 03 червня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області був зареєстрований шлюб між громадянином [PERSON], [INFO], та громадянкою [PERSON], [INFO]. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-НО №237635 виданого 03 червня 2011 року (а.с.14). Від шлюб є неповнолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.5,6), спільне господарство сторони не ведуть. Крім того, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що примирення між ними не можливе, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судові витрати покласти на позивача за його заявою.

Outcome: approved