Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про виселення з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення, в якому просив виселити відповідача [PERSON] з кімнати [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в ході перевірки, проведеної 26.03.2014 року комісією ЖЕД-223 КП «Господар Дарницького району м. Києва», встановлено, що відповідач проживає у вказаній кімнаті без правовстановлюючих документів, які дають право на користування жилим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача Перелигіна О.А. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, з будь-якими заявами та клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. (а.с.11-12,31-32). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надходило повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. Розпорядженням Дарницької РДА в м. Києві від 12.10.2012 №509, гуртожиток [ADDRESS] передано на баланс КП «Господар Дарницького району м. Києва». (а.с.4-5). Відповідно до ст. 127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в м. Києві Ради народних депутатів. Як вбачається з акту від 26.03..2014 року затвердженого начальником ЖЕД-223 Переходьком Г.Д., [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] без реєстрації (а.с.8). Відповідно до довідки, виданої в.о. директора КП «Господар Дарницького району м. Києва» Гришиним М., ордер на право зайняття кімнати [ADDRESS] [PERSON] балансоутримувачем не видавався (а.с.33). Статтями 128, 129 ЖК України встановлено порядок надання жилої площі в гуртожитках і користування нею та передбачено, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення. Судом встановлено, що рішення щодо надання відповідачу житла у гуртожитку адміністрацією КП «Господар Дарницького району м. Києва» або попереднім балансоутримувачем ПАТ «ХК «Київміськбуд» не приймалося, спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення в жиле приміщення не видавався, в трудових відносинах з відомством, якому належав гуртожиток, відповідач не перебував, тобто на даний час відповідач самовільно, без достатніх на те правових підстав займає спірну кімнату. Відповідно до ч.3 ст. 116 ЖК України виселення без надання громадянам іншого жилого приміщення осіб які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Тривалість користування зайнятим приміщенням не створює правових наслідків у вигляді визнання за особою права користування цим жилим приміщенням, оскільки право користування останнім виникає, у зв'язку з виділенням його за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації і видачею на нього ордеру у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] без правових підстав вселився в спірну кімнату [ADDRESS], оскільки спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення в жиле приміщення, йому не видавався, тому позовні вимоги позивача є законними і [PERSON] підлягає виселенню з даного гуртожитку, як особа яка самоправно зайняла жиле приміщення Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved