Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12 вересня 2017 року о 08-30 годині на Амурському мосту в м. Дніпро, з вини третьої особи по справі, який керував трамваєм б/н 1319, сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого належний позивачу автомобіль «Рено Логан» державний номер [NUMBER], зазнав механічних пошкоджень, а його власник матеріального збитку. Вказані обставини підтверджуються постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2018 року по справі № 199/6520/17, якою встановлена вина [PERSON] у скоєному ДТП та факт перебування його на посаді водія у КП «Дніпропетровський електротранспорт». Як свідчить витяг з експертного дослідження судового експерта автотоварознавця № 4910/17/17 від 23.10.2017 року, яке було складене експертом за результатом спільного огляду пошкодженого транспортного засобу за участі представника відповідача та представника потерпілого, вартість матеріального збитку (тобто вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля) завданого позивачу внаслідок пошкодження транспортного засобу складає 111409,68 грн., а вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля становить 148302,10 грн. З огляду на те, що вказаний вище водій під час ДТП перебував на посаді водія та керував належним відповідачу транспортним засобом, то саме відповідач несе обов'язок по відшкодуванню спричинених позивачу матеріальних збитків. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля в розмірі 148302,10 грн., витрати на проведення експертного дослідження 1500,00 грн., а всього 149802,10 грн. та судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору в розмірі 1499,00 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, оскільки на його думку позивач безпідставно вимагає вартість відновлювального ремонту без врахування фізичного зносу. Третя особа до суду не з'явився, надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідив докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 вересня 2017 року о 08-30 годині третя особа по справі, будучі працівником відповідача під час виконання ним трудових обов'язків, керуючи трамваєм № 1319 в районі е/о № 151 по Амурському мосту у м. Дніпрі, не враховував дорожню обстановку, не обрав безпечну дистанцію в зв'язку з чим сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого належний позивачу автомобіль «Рено Логан» державний номер [NUMBER], зазнав механічних пошкоджень. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2018 року, яка набрала законної сили, третю особу визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказані обставини визнаються сторонами, тому не підлягають доказуванню згідно з вимогами ст. 82 ЦПК України. Відповідно до висновку № 4910/17/17 експертного дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди спричиненого власнику колісного транспортного засобу від 23 жовтня 2017 року, вартість відновлювального ремонту, колісного транспортного засобу «Renault Logan», реєстраційний номерний знак [NUMBER], пошкодженого в наслідок ДТП складає 148302,10 грн. Величина матеріального збитку, спричиненого власнику колісного транспортного засобу - автомобіль «Renault Logan», реєстраційний номерний знак [NUMBER], пошкодженого в наслідок ДТП ( вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням фізичного зносу деталей, що підлягають заміні), складає 111409,68 грн. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1888 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням фізичного зносу деталей, що підлягають заміні у розмірі 111409,68 грн. При цьому суд враховує, що позивачем суду не надано належних та допустимих доказів понесення фактичних збитків у вигляді ремонту автомобіля та використання нових вузлів та деталей при ремонті автомобіля, тому вважає, що шкода в розмірі 148302,10 грн. є недоведеною. Відповідно до ст. 139 ч.6, ст. 141 ч.1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1114,10 грн. та витрати на підготовку експертного висновку в розмірі 1500,00 грн. Питання про стягнення судових витрат у вигляді правничої допомоги судом не вирішувалось згідно до поданої позивачем заяви на підставі ч.8 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial