overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15.10.2011 року між ним і відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис №566. Від шлюбу в них народилася дитина [PERSON] [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинились з серпня 2014 року. На теперішній час останні проживають окремо, сумісне господарство не ведуть. Дитина мешкає разом з батьками Позивача. Збереження шлюбу будуть суперечити інтересам Позивача та Відповідача. Тому просив розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений, про причину неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, 15 жовтня 2011 року між сторонами по справі, Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, було укладено шлюб, про що у книзі реєстрації актів цивільного стану було зроблено відповідний актовий запис під № 566 (а.с.4). Також під час судового розгляду справи встановлено, що від спільно шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої сторони записані батьками дитини (а.с. 5). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом зясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність малолітніх дітей, ті обставини, що Відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам Позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15 липня 2006 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис №355. Від шлюбу в них народилося двоє дітей - [PERSON] [INFO] та Кирило [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинились. На теперішній час, сторони сумісне господарство не ведуть. Збереження шлюбу будуть суперечити інтересам Позивача та Відповідача. Тому просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений, про причину неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача, та розірвати шлюб, укладений 15.07.2006року між - [PERSON] та [PERSON], Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 355, виходячи з наступного. У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і тоді відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. При встановленні таких обставин, при яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач стверджує, що вони припинили сімейне життя, їх шлюб існує формально, поновлювати сімейні відносини не бажають. Спір про майно відсутній. Відповідачем заперечень проти обставин, викладених позивачем у позовній заяві, не надано. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так Позивачем у заяві зазначено, що після розірвання шлюбу остання просить відновити своє дошлюбне прізвище - «[PERSON]». За таких обставин, суд вважає шлюб між сторонами розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17.07.2010 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб. Під час шлюбу у сторін народились діти - [PERSON] , [PERSON] .. Однак, сіменйі стосунки не склались, з початку літа 2019 року постійно сварились, та наданий час проживають окремо. Тому, просить суд розірвати шлюб. Позивач до початку судового засідання надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити. Відповідач до початку засідання надала заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 17.07.2010 року між сторонами по справі, Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №290 (а.с. 4). За час шлюбу у сторін народилось двоє дітей, [PERSON] , [INFO] (а.с. 5) та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). У відповідності до положень ч.1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112\~СК України судом з`ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги ті обставини, що шлюбні відносини між сторонами припинені, не ведуть спільного господарства, сім`я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків та примирення вважають неможливим. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище взяте у шлюбі [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17.08.2002 року між ним і відповідачкою був укладений шлюб, зареєстрований Довгинцівським відділом РАГС КМУЮ у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 162185. Від шлюбу у сторін є дитина [PERSON], [INFO]. З 2017 року сторони почали багато сваритися, подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало неможливим. Спору щодо місця проживання не має. Тому просив розірвати шлюб. Позивач до початку судового засідання надав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності без фіксації технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, час на примирення просить не надавати. Відповідачка до початку судового засідання надала до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу за її відсутності, з розірвання шлюбу згодна. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 17.08.2002 року між сторонами по справі, Відділом реєстрації актів громадянського стану Довгинцівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №326 (а.с.7). Також судом встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 6). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, взято до уваги наявність малолітньої дитини, ті обставини, спору щодо проживання дитини не має, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] заяв про зміну прізвище не подавала, таким чином, останній необхідно залишити прізвище, взяте під час шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17.10.2009 року між ним і відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис №615. Від шлюбу в них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинились. На теперішній час останні проживають окремо, сумісне господарство не ведуть. Збереження шлюбу будуть суперечити інтересам Позивача та Відповідача. Тому просив розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, проти позовних вимог не заперечує. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, 17 жовтня 2009 року між сторонами по справі, Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, було укладено шлюб, про що у книзі реєстрації актів цивільного стану було зроблено відповідний актовий запис під № 615 (а.с.4). Також під час судового розгляду справи встановлено, що від спільно шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]., в свідоцтві про народження якої сторони записані батьками дитини (а.с. 5). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність малолітніх дітей, ті обставини, що Відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам Позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17.11.2001 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис №510. Від шлюбу в них народилася дитина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинились. На теперішній час, сторони сумісне господарство не ведуть. Збереження шлюбу будуть суперечити інтересам Позивача та Відповідача. Тому просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав на адресу суду заяву про визнання позову в повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутність. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, 17 листопада 2001 року між сторонами по справі, Дзержинським відділом актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №510 (а.с.6). Також під час судового розгляду справи встановлено, що від спільно шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] в свідоцтві про народження якої сторони записані батьками дитини (а.с. 7). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом зясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність малолітніх дітей, ті обставини, що Відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам Позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17 жовтня 1998 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Кіровською сільською радою Долинського району Кіровоградської області, про що зроблено актовий запис №15. Від шлюбу в них народилася діти - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинились. На теперішній час, сторони сумісне господарство не ведуть. Збереження шлюбу будуть суперечити інтересам Позивача та Відповідача. Тому просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, надав заяву про розгляд спарви у ого відсутність, проти позову не заперечує. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, 17 жовтня 1998 року між сторонами по справі, Кіровською сільською радою Долинського району Кіровоградської області зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №15 (а.с.5). Також під час судового розгляду справи встановлено, що від спільно шлюбу сторони мають малолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. в свідоцтві про народження яких сторони записані батьками дитини (а.с. 6-7). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність дітей, ті обставини, що Відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам Позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так Позивачем у заяві зазначено, що після розірвання шлюбу остання просить залишити прізвища, взяте нею під час укладення шлюбу - «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17 лютого 1990 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Новомихайлівського с/с Новобузького району Миколаївської області, про що зроблено актовий запис №2. Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей. Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинились. На теперішній час, сторони сумісне господарство не ведуть. Збереження шлюбу будуть суперечити інтересам Позивача та Відповідача. Тому просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечував. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 17 лютого 1990 року між сторонами по справі, виконкомом Новомихайлівського с/с Новобузького району Миколаївської області зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №2 (а.с.5). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність малолітніх дітей, ті обставини, що Відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам Позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так Позивачем у заяві зазначено, що після розірвання шлюбу остання просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved