Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 3525503450-034558 від 21.08.2018 р. про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту в сумі 14427 гривень 40 копійок, що складається з заборгованості за кредитом в сумі 2000 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом -5407 гривень 40 копійок, заборгованості за пенею - 7020 гривень, а також витрат по сплаті судового збору в сумі 1921 гривня. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та [PERSON] було укладено договір № 3525503450-034558 від 21.08.2018 р. про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com та виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Відповідно до п. 2.1. договору позикодавець на умовах цього договору надає позичальнику кошти у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов договору, а позичальник зобов`язується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів користування позикою в порядку і в строк, визначений цим договором. Позивач посилається на те, що ТОВ «ФК Є ГРОШІ» виконало свої зобов`язання, надавши позику і зазначені обставини підвтеджуються платіжним повідомленням про перераховування на картковий рахунок відповідача позики в розмірі 2000 гривень. Пунктом 5.2. договору визначено, що строк, на який надається позика становить 31 день. Відповідно до пунктів 5.3., 5.4. договору дата надання позики 21.08.2018 року, а дата повернення позики - не пізніше 23:00 20.09.2018 року включно. Відповідно до умов договору сторони погодили, що сума процентів за користування позикою становить 727,40 гривень за 31 день. Згідно п. 3.2.1. договору проценти за користування позикою становлять 2 % за кожний день користування позикою, що становить (730 процентів річних). Тип процентної ставки - фіксована. В обґрунтування позову позивач зазначає, що незважаючи на взяті на себе зобов`язання, відповідач не виконав умови договору та борг не повернув. Відповідно до п. 7.1. договору у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, окрім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3 % від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Станом на 15.01.2019 р. заборгованості відповідача становить 14427,40 гривень, що складається з заборгованості за кредитом в сумі 2000 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом -5407 гривень 40 копійок, заборгованості за пенею - 7020 гривень,, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Крім того, позивач посилається на те, що 15.01.2019 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та ТОВ «Фінансова компанія «ПРЕМІУМ АКТИВ» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 1501/1, відповідно до якого клієнт відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, у зв`язку з чим гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для фактора та вважаються наданими фактору, а також до фактора перейшли всі пов`язані з ними права, зокрема, право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків, неустойок у повному обсязі, а отже ТОВ «Фінансова компанія «ПРЕМІУМ АКТИВ» набуло прав кредитора за договором №3525503450-034558 від 21.08.2018 р. 14.08.2019 р. ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву. Надіслана на адресу відповідача судова кореспонденція повернулась до суду за закінченням терміну її зберігання. На підставі положень ст.ст.274-279 ЦПК України розгляд справи відбувається впорядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та [PERSON] було укладено договір № 3525503450-034558 від 21.08.2018 р. про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com та виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Відповідно до п. 2.1. договору позикодавець на умовах цього договору надає позичальнику кошти у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов договору, а позичальник зобов`язується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів користування позикою в порядку і в строк, визначений цим договором. ТОВ «ФК Є ГРОШІ» виконало свої зобов`язання, надавши позику відповідачу в розмірі 2000 гривень і зазначені обставини підвтеджуються платіжним повідомленням про перераховування на картковий рахунок відповідача суми позики. Пунктом 5.2. договору передбачено, що строк, на який надається позика становить 31 день. Згідно з п.п. 5.3., 5.4. Договору дата надання позики 21.08.2018 року, а дата повернення позики - не пізніше 23:00 20.09.2018 року включно. Відповідно до п.3.2 Договору сторони погодили, що сума процентів за користування позикою становить 727,40 гривень за 31 день. Згідно п. 3.2.1. договору проценти за користування позикою становлять 2 % за кожний день користування позикою, що становить (730 процентів річних). Тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до п. 7.1. договору у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, окрім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3 % від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за договором, суму позики та нараховані відсотки не сплатив. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 15.01.2019 р. заборгованості відповідача становить 14427,40 гривень, що складається з заборгованості за кредитом в сумі 2000 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом -5407 гривень 40 копійок, заборгованості за пенею - 7020 гривень, Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно з ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Частиною 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Згідно з ст.ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та відповідачем укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін. 15.01.2019року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та ТОВ «Фінансова компанія «ПРЕМІУМ АКТИВ» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 1501/1, відповідно до якого клієнт відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, у зв`язку з чим гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для фактора та вважаються наданими фактору, а також до фактора перейшли всі пов`язані з ними права, зокрема, право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків, неустойок у повному обсязі. Зазначене підтверджується витягом з Акту прийому-передачі Прав вимоги згідно договору факторингу від 15.01.2019 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не виконавши свої зобов`язання за договором у визначені строки, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що на момент розгляду справи відповідачем не надано доказів на підтвердження виконання ним своїх зобов`язань за договором від 21.08.2018 р., оцінюючи досліджені судом докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, їх доведеність, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved