Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат за період навчання посилаючись на те, що відповідач відповідно до вимог наказу МВС України від 20.11.2009 № 488, у 2010 році був зарахований курсантом 1-го курсу факультету з підготовки фахівців міліції громадської безпеки освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» до Одеського державного університету внутрішніх справ та був поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання, про що свідчить витяг з наказу ОДУВС від 16.08.2010 р № 133 о/с. Відповідно до Указу Президента України № 77/96 від 23.01.1996 р. «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», постанови Кабінету Міністрів України № 992 від 22.08.1996 р. «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснюється за державним замовленням», наказу МВС України № 150 від 14.05.2007 р. «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» між Одеським державним університетом внутрішніх справ з одного боку, ГУМВС України в Одеській області та громадянином України [PERSON] 17.08.2010 року був укладений Договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ. На підставі висновку службового розслідування від 23.10.2012 року та витягу з наказу Одеського державного університету внутрішніх справ від 23.10.2012 року №108 о/с [PERSON] був відрахований з університету та звільнений з органів внутрішніх справ України за порушення дисципліни. Відповідно до «Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007 р. № 313 відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. У разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку. Таким чином [PERSON] не виконав умови Договору, а саме п.п. 2.3.1, 2.3.2., 2.З.З., 2.3.6 п. 2.З., а також порушив п.п 3.1. п. З Договору, в якому передбачені підстави на відшкодування витрат на підготовку, а саме дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладів МВС Україні через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вартість навчання в розмірі 29099 грн. 90 коп. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду клопотання з проханням розглядати справу на підставі наявних матеріалів у справі, підтримав позов повністю, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином (а.с. 31,35), з заявами про відкладення слухання справи до суду не звертався. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до вимог наказу МВС України від 20.11.2009 № 488. у 2010 році був зарахований курсантом 1-го курсу факультету з підготовки фахівців міліції громадської безпеки освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» до Одеського державного університету внутрішніх справ та був поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання, про що свідчить витяг з наказу ОДУВС від 16.08.2010 р № 133 о/с. (а.с. 5). Відповідно до Указу Президента України № 77/96 від 23.01.1996 р. «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», постанови Кабінету Міністрів України № 992 від 22.08.1996 р. «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснюється за державним замовленням», наказу МВС України № 150 від 14.05.2007 р. «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» між Одеським державним університетом внутрішніх справ з одного боку, ГУМВС України в Одеській області та громадянином України [PERSON] 17.08.2010 року був укладений Договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ. (а.с. 6-8). На підставі висновку службового розслідування від 23.10.2012 року (а.с. 09-13) та витягу з наказу Одеського державного університету внутрішніх справ від 23.10.2012 року №108 о/с (а.с. 14) [PERSON] був відрахований з університету та звільнений з органів внутрішніх справ України за порушення дисципліни. Таким чином [PERSON] не виконав умови Договору, а саме п.п. 2.3.1, 2.3.2., 2.З.З., 2.3.6 п. 2.З., а також порушив п.п 3.1. п. З Договору, в якому передбачені підстави на відшкодування витрат на підготовку, а саме дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладів МВС Україні через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість. Згідно з розрахунком вартості утримання курсанта [PERSON] вартість 1-го курсу навчання - 13 343,49 грн., за 2 курс навчання - 13 820,46 грн., за 3 курс - 1 935,95 грн., що загалом становить 29 099 гривень 90 копійок (двадцять дев'ять тисяч дев'яносто дев'ять гривень 90 копійок). (а.с. 21). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки [PERSON] в судове засідання не надав жодного доказу на підтвердження того, що ним було сплачено витрати за навчання в добровільному порядку, тому суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати за навчання в сумі 29 099 грн. 90 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто з [PERSON] слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 291 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved