Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], ТОВ «Ільтранс Південь» про припинення дій, які порушують право позивача шляхом виключення з опису квартири за [ADDRESS] в м.Києві та усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом зняття арешту з [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.06.2010 р. ст.слідчим в ОВС Слідчого відділу УБОЗ ГУ МВС України в Одеській області з метою забезпечення цивільного позову у кримінальній справі щодо завдання шкоди в особливо великих розмірах шляхом заволодіння майном ТОВ «Ільтранс-Південь», яка порушена відносно [PERSON] за ч.4 ст.190 КК України була винесена постанова про накладення арешту на майно обвинуваченого, у тому числі квартиру [ADDRESS]. Зазначена постанова була направлена для виконання до Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкт нерухомого майна., однак обтяження не було зареєстровано у встановленому законом порядку. Позивач посилається на те, що між ПАТ «Кредит Європа Банк» та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту і в зв»язку з його неналежним виконанням Голосіївським районним судом м.Києва 03.12.2009 р. було постановлено рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, яким є [ADDRESS]. В процесі процедури звернення стягнення на предмет іпотеки в ході реалізації квартири ВДВС Голосіївського районного управління юстиції в м.Києві було зроблено розширений витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження, в якому були відсутні будь-які відомості про зареєстровані обтяження відносно даної квартири на користь третіх осіб. На повторних прилюдних торгах, які були проведені 12.09.2011 р., квартира була придбана ПАТ «Кредит Європа Банк», яке було Іпотекодержателем зазначеного нерухомого майна. З метою реєстрації права власності на спірну квартиру Банк звернувся до Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна, однак у реєстрації такого права було відмовлено в зв»язку з наявністю постанови про арешту [ADDRESS]. Наявність постанови про арешт квартири унеможливлює проведення державної реєстрації права власності позивача та створює перешкоди у вільному володінні, користуванні та розпорядженні придбаним майном в зв»язку з чим ПАТ «Кредит Європа Банк» звернувся до суду. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що наявність постанови про арешт квартири перешкоджає позивачу вільно користуватись, володіти та розпоряджатись придбаним майном. Відповідач [PERSON], представник відповідача ТОВ «Ільтранс-Південь», представник третьої особи в судове засідання не з»явились, про місце і час судового розгляду повідомлялись судом належним чином за місцем реєстрації, в зв»язку з чим суд вважає за можливе за згодою представника позивача на підставі положень ст.ст.224-226 ЦПК України провести заочний розгляд справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.06.2008 р. між ПАТ «Кредит Європа Банк» та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 00015-ML-000000000086, за умовами якого банк надав останньому кредит в розмірі 220000 доларів США строком користування 180 місяців зі сплатою 13,15% річних, а відповідач зобов»язався своєчасно та у повному обсязі повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним. В якості забезпечення виконання зобов»язань за даним кредитним договором між ПАТ «Кредит Європа Банк» та [PERSON] був укладений Договір іпотеки № 00015-ML-000000000086і, відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку Банку квартиру [ADDRESS]. В зв»язку з неналежним виконанням Позичальником своїх зобов»язань за кредитним договором Банк звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором і відповідно до заочного рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 22.12.2009 р. позов ПАТ «Кредит Європа Банк» був задоволений та в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором було звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме [ADDRESS]. Відповідно до ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов»язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов»язання. На підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 22.12.2009 р. був виданий виконавчий лист та за заявою стягувача 20.07.2010 р. відкрито виконавче провадження щодо звернення стягнення на квартиру, що належить [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що 16.09.2011 р. відбулись прилюдні торги з реалізації [ADDRESS], переможцем яких був визнаний ПАТ «Кредит Європа Банк», який був Іпотекодержателем і придбав квартиру в порядку, передбаченому Законом України «Про іпотеку». 19.09.2011 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] ПАТ «Кредит Європа Банк» було видано Свідоцтво про право власності на [ADDRESS], яке підлягало реєстрації в КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна». Як вбачається з матеріалів справи 01.02.2012 р. Банк звернувся з заявою до Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна про реєстрацію права власності на придбану квартиру, однак у здійсненні даної реєстрації було відмовлено та повідомлено про наявність постанови про арешт зазначеного нерухомого майна, яка винесена 15.06.2010 р. ст.слідчим в ОВС Слідчого відділу УБОЗ ГУ МВС України в Одеській області з метою забезпечення цивільного позову у кримінальній справі щодо завдання шкоди в особливо великих розмірах шляхом заволодіння майном ТОВ «Ільтранс-Південь», яка порушена відносно [PERSON] за ч.4 ст.190 КК України. Згідно інформації УБОЗ ГУ МВС України в Одеській області за № 32/7022 від 28.11.2013 р. кримінальна справа, порушена відносно [PERSON] та інших за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, в лютому 2011 р. після закінчення досудового розслідування була надіслана до Приморського районного суду м.Одеси. Голосіївським районним судом м.Києва в ході розгляду даної справи була постановлена ухвала про витребування доказів, а саме: в СУ ГУ МВС України в Одеській області постанови від 15.06.2010 р., на підставі якої був накладений арешт на спірну квартиру, в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна документів, на підставі яких постанова від 15.06.2010 р. про накладення арешту на [ADDRESS] прийнята до виконання, а також інформації в Приморському районному суді м.Одеси щодо рішення, прийнятого за результатами розгляду кримінальної справи по обвинуваченню [PERSON] за ч.4 ст.190 КК України та наявності в матеріалах кримінальної справи оригіналу постанови від 15.06.2010 р. про накладення арешту на майно обвинуваченого з метою забезпечення цивільного позову. На виконання ухвали Голосіївського районного суду м.Києва Приморським районним судом м.Одеси 09.09.2014 р. була надана інформація про те, що оригінал постанови від 15.06.2010 р. про накладення арешту на майно [PERSON], у тому числі на квартиру [ADDRESS] в матеріалах кримінальної справи відсутній. КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна» надані документи на підставі яких до виконання була прийнята постанова від 15.06.2010 р. про накладення арешту на спірну квартиру, з яких вбачається, що ст..слідчим СО УБОЗ ГУ МВС України в Одеській області Вержаком С.М. для виконання була надіслана копія зазначеної постанови, яка не була завірена належним чином. Звертаючись до суду позивач посилається на те, що існування зазначеної постанови про накладення арешту на [ADDRESS] перешкоджає позивачу зареєструвати право власності та належним чином реалізувати своє право власності на зазначене нерухоме майно. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як зазначалось судом вище, ПАТ «Кредит Європа Банк» набув право власності на [ADDRESS] шляхом придбання її з прилюдних торгів під час реалізації даної квартири на виконання судового рішення щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто у спосіб, передбачений Законом України «Про іпотеку». В силу положень ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимого про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В ході розгляду справи судом було встановлено, що Банк 11.06.2014 р. зареєстрував своє право власності на [ADDRESS] і при реєстрації такого права будь-якого обтяження на дане майно не існувало. Крім того, у відсутність оригіналу постанови від 15.06.2010 р., яка винесена ст.слідчим в ОВС Слідчого відділу УБОЗ ГУ МВС України в Одеській області з метою забезпечення цивільного позову у кримінальній справі щодо завдання шкоди в особливо великих розмірах шляхом заволодіння майном ТОВ «Ільтранс-Південь», яка порушена відносно [PERSON] за ч.4 ст.190 КК України, суд позбавлений можливості зробити висновок про існування будь-яких обтяжень нерухомого майна на підставі зазначеної постанови, а отже, на думку суду, право позивача не є порушеним. Також, в порушення вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України позивач не надав суду доказів, що на момент розгляду справи існують перешкоди у реалізації ПАТ «Кредит Європа Банк» свого права власності на [ADDRESS]. Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Кредит Європа Банк» не підлягають задоволенню, оскільки в ході судового розгляду не було встановлено порушення прав позивача. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст..88 ЦПК України.

Outcome: dismissed