Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком № 3, розташованим за адресою: с. Коробочкине, пров. Джерельний, Чугуївського району Харківської області, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Коробочкине, пров. Джерельний, буд.3, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 83575215 від 28.03.2017 року. У зазначеному будинку зареєстрований, але з 2004 року не проживає відповідач [PERSON], у звязку з чим він не може повною мірою реалізувати своє право на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Від позивача у судове засідання надійшла заява, згідно якої він позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, розглядати справу в його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.29). Відповідач у судове засідання повторно не зявився, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності та заперечень проти позову не надавав, про дату та час розгляду справи відповідно до ч.5 ст.74 ЦК України повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи (а.с.31,36,41), оскільки у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи (а.с.28,35,40) заяв про розгляд справи у його відсутності не надходило. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність позивача та відповідача за наявними у справі доказами. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Спірним житловим приміщенням є домоволодіння № 3 по пров. Джерельному в с. Коробочкине Чугуївського району Харківської області, яке згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 83575215 від 28.03.2017 року, на підставі рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 15.12.2016 року, належить позивачу по справі [PERSON] (а.с.6). У зазначеному будинку згідно інформації виконавчого комітету №1 Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 04.05.2017 року за № 02-41/646 та повідомлення Чкаловської селищної ради с. Коробочкине Чугуївського району Харківської області від 01.06.2017 року за № 05-07/74, зареєстрований відповідач по справі [PERSON] (а.с.7,19). Однак, згідно повідомлення Чкаловської селищної ради с. Коробочкине Чугуївського району Харківської області від 01.06.2017 року за № 05-07/74 та акту виконавчого комітету №1 Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 04.05.2017 року за № 02-41/645 відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [INFO], з 2004 року і по теперішній час (а.с.8,19). Таким чином суд вважає, що відсутність відповідача понад рік свідчить про те, що [PERSON] добровільно залишив спірне житлове приміщення. Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суб'єктами права приватної власності, згідно ст.325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі наданих позивачем доказів та відповідно до ст. 405 ЦК України, суд вважає, що відповідач [PERSON] відсутній в спірному житловому приміщенні понад рік без поважних причин, і визнає його таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні, та відсутня будь-яка домовленість між сторонами з цього приводу. На підставі викладеного та

Outcome: approved