Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди мотивуючи тим, що за наказом № 7/1-к від 11 січня 2012 р. [PERSON] був прийнятий на роботу у виробничий структурний підрозділ «шахта Алмазна» товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» учнем машиніста підземних установок з первинним навчанням у навчальному пункті з 16.01.2012 р. по 13.03.2012 р. 16 січня 2012 року між позивачем ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» та [PERSON] було укладено договір на підготовку кваліфікованих працівників 03/9-202, за спеціальністю машиніст підземних установок. Згідно п. 2.2, 2.3 Договору Підприємство зобов'язалось: Надати робоче місце для проходження виробничої практики; здійснити працевлаштування відповідача на підприємстві після навчання згідно отриманої освіти і кваліфікаційного рівня у разі наявності вакансії. В свою чергу, відповідач зобов'язався відповідно до п. 3.2, 3.3, 3.4 Договору оволодіти повністю програмою навчання, яка викладається за вказаною спеціальністю згідно з кваліфікаційною характеристикою спеціаліста, пройти виробничу практику на підприємстві згідно з установленими вимогами, та відпрацювати на підприємстві після навчання не менше як 3 (три) роки. Згідно п.3.5 Договору, відповідач [PERSON] зобов'язаний відшкодувати позивачу кошти затрачені на його навчання, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у випадках не здачі іспиту працівником, або його неявки на іспит без поважних причин, а також у разі звільнення з підприємства під час навчання з підстав, передбачених п.п.1,6,7 ст.36, ст.38, п.п.3,4,7 ст.40, ст.41 КЗпП України. Наказом №20-П від 25.02.2013 р. відповідач [PERSON] звільнений з ВСП «ШАХТОУПРАВЛІННЯ «ДОБРОПІЛЬСЬКЕ» ТОВ «ДТЕК «ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» згідно п. 4 ст.40 КЗпП України за прогули без поважних причин. З урахування того, що відповідач був звільнений 25.02.2013 p., а дата закінчення його навчання 16.01.2012р., він не відпрацював 1 рік (з 14.03.2012 по 13.03.2013). Таким чином сума заборгованості складає: 1778,20 грн. х 33,3%/100 х 3 роки = 1776.42 грн. Добровільно сплатити суму заборгованості при звільненні [PERSON] відмовився. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про дату,та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі ст.224 ЦПК України. Представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Правовідносини які виникли між позивачем та відповідачем регулюються КЗпП України, ЦК України, «Гірничим Законом» України. Наказом № 7/1-к від 11 січня 2012 р. [PERSON] був прийнятий на роботу у виробничий структурний підрозділ «шахта Алмазна» товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» учнем машиніста підземних установок з первинним навчанням у навчальному пункті з 16.01.2012 р. по 13.03.2012 р. 16 січня 2012 року між позивачем ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» та [PERSON] було укладено договір на підготовку кваліфікованих працівників 03/9-202, за спеціальністю машиніст підземних установок. Згідно п. 2.2, 2.3 Договору Підприємство зобов'язалось: Надати робоче місце для проходження виробничої практики; здійснити працевлаштування відповідача на підприємстві після навчання згідно отриманої освіти і кваліфікаційного рівня у разі наявності вакансії. В свою чергу, відповідач зобов'язався відповідно до п. 3.2, 3.3, 3.4 Договору оволодіти повністю програмою навчання, яка викладається за вказаною спеціальністю згідно з кваліфікаційною характеристикою спеціаліста, пройти виробничу практику на підприємстві згідно з установленими вимогами, та відпрацювати на підприємстві після навчання не менше як 3 (три) роки. Згідно п.3.5 Договору, відповідач [PERSON] зобов'язаний відшкодувати позивачу кошти затрачені на його навчання, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у випадках не здачі іспиту працівником, або його неявки на іспит без поважних причин, а також у разі звільнення з підприємства під час навчання з підстав, передбачених п.п.1,6,7 ст.36, ст.38, п.п.3,4,7 ст.40, ст.41 КЗпП України. Наказом №20-П від 25.02.2013 р. відповідач [PERSON] звільнений з ВСП «ШАХТОУПРАВЛІННЯ «ДОБРОПІЛЬСЬКЕ» ТОВ «ДТЕК «ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» згідно п. 4 ст.40 КЗпП України за прогули без поважних причин. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк, (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання визнаються його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежного виконання). Згідно п.п. 1,4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, ухвалюючи рішення суд виходить з пояснень представника та наданих ним доказів. У відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243.60 грн. сплачений про поданні позовної заяви.

Outcome: approved