Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третіх осіб: служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідач має неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Батько малолітньої [PERSON] записаний в свідоцтві про народження у відповідності до ст. 135 СК України. Батько неповнолітньої [PERSON] є третьою особою по справі. Відповідач вихованням дітей не займається, не турбується про їх духовний та фізичний розвиток, не відвідує їх, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, сімейне життя її не налагоджене, вона зловживає спиртними напоями, не працює, знаходиться на обліку у лікаря нарколога з приводу зловживання алкогольних напоїв зі шкідливим наслідками. На даний час малолітня [PERSON] мешкає у старшої сестри [PERSON], а неповнолітня [PERSON] мешкає в гуртожитку Панютинського професійного аграрного ліцею. В звязку з чим просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей, стягнувши з неї аліменти на утримання дитини [PERSON] на користь батька [PERSON] та на особистий рахунок [PERSON], у твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень щомісячно на кожну дитину з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Крім цього просить передати неповнолітню [PERSON] на виховання батьку [PERSON], а малолітню [PERSON] виконавчому комітету Лозівської міської ради Харківської області, як органу опіки та піклування для подальшого влаштування. Також просить зберегти за дітьми право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: м. Лозова, Харківської області, вул. Шмідта, б. 44, кв. 4. Представник позивача виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, як органу опіки та піклування [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, а саме просила позбавити відповідача по справі [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей, стягнувши з неї аліменти на утримання дитини [PERSON] на користь батька [PERSON] та на особистий рахунок [PERSON], у твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень щомісячно на кожну дитину з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Крім цього просила передати неповнолітню [PERSON] на виховання батьку [PERSON], а малолітню [PERSON] виконавчому комітету Лозівської міської ради Харківської області, як органу опіки та піклування для подальшого влаштування. Також просила зберегти за дітьми право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: м. Лозова, Харківської області, вул. Шмідта, б. 44, кв. 4. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач вихованням дітей не займається, не турбується про їх духовний та фізичний розвиток, не відвідує їх, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, сімейне життя її не налагоджене, вона зловживає спиртними напоями, не працює, знаходиться на обліку у лікаря нарколога з приводу зловживання алкогольних напоїв зі шкідливим наслідками, успіхами дітей у навчанні не цікавиться, у вихованні та розвитку дітей участі не приймає, тобто свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення, пояснив, що дійсно вихованням дітей не займається, не турбується про їх духовний та фізичний розвиток, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, вона зловживає спиртними напоями, не працює, оскільки у неї є проблеми зі здоровям, але в звязку з тим, що у неї немає доходів вона не може пройти курс лікування, оформити свій соціальний стан та належним чином виховувати своїх неповнолітніх дітей. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог, а також не заперечував проти того, щоб разом з ним та його сімєю проживала його донька [PERSON]. Також пояснив, що на протязі семи років з донькою не підтримував стосунків, не займався її вихованням, але на даний час, а саме з 2012 року надає доньці матеріальну допомогу, на даний час він є приватним підприємцем, вважає, що він зможе створити всі необхідні умови для життя та розвитку дитини, в теперішній час він забезпечив житлом дітей, всі діти проживають в належному йому на праві власності приватному будинку за адресою: м. Лозова, Харківської області, вул.. Шмідта, б. 38 «А», а тому бажає, щоб місце проживання його доньки було визначено разом з ним, щоб він міг опікуватися дитиною та надолужувати минулий час спілкування з дитиною. Представник третьої особи служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Крім цього просила врахувати при розгляді справи по суті те, що відповідач по справі свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських прав відносно неповнолітніх дітей, оскільки покинула дітей, на даний час діти мешкають у старшої сестри, не піклується про них, не забезпечує їх матеріально, не дбає про їх здоровя, при відвідуванні сімї відповідача було встановлено, що житлові умові не задовільні для життя дітей, оскільки підлога брудна, відчувається запах тютюну, в зимовий час квартира не обігрівається, в квартирі збираються сторонні особи, які вживають алкогольні напої, а потім вчиняють сварки. Діти згодні щоб їх матір позбавили батьківських прав, оскільки вона не виконує свої батьківські обовязки, на попередження не реагує. Весь цей час вихованням молодшої дитини займається старша донька [PERSON], яка створила всі належні умови для проживання, виховання та навчання сестер, дбає про їх здоровя, духовний та матеріальний стан. Тому вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача по справі відносно неповнолітніх дітей, передавши дітей: [PERSON] її батьку [PERSON], а [PERSON] виконавчому комітету Лозівської міської ради, як органу опіки та піклування для подальшого влаштування. Крім цього вважає за доцільне залишити за дітьми право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: м. Лозова, Харківської області, вул. Шмідта, б. 44, кв. 4. Також за необхідне стягнути з відповідача по справі аліменти на утримання дітей, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, перевіривши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Батьком дитини є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-ВЛ № 080793, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міськвиконкому Харківської області від 13 жовтня 1998 року. Крім цього [PERSON] має малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 402022, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області 04 квітня 2015 року. Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України зі слів [PERSON], що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 04 квітня 2015 року, виданим державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області. В теперішній час діти знаходиться на утриманні своєї сестри [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], б. 38 А. Відповідач по справі не працює, в центрі зайнятості на обліку не перебуває, з дітьми не спілкується на протязі тривалого часу, матеріально їх не забезпечує. Діти мешкають за адресою: м. Лозова, Харківської області, вул. Шмідта, б. 38а зі своєю сестрою [PERSON]. Відповідач життям дітей не цікавиться, не турбується про їх духовний та фізичний розвиток, їх навчання та підготовку до самостійного життя, матеріально їх не утримує, тобто свідомо відсторонилася від виховання дітей. В теперішній час не працює, зловживає спиртними напоями, її сімейне життя не налагоджене, на даний час перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу зловживання алкогольних напоїв зі шкідливим наслідками. Тобто особисте життя [PERSON] обєктивно не сприяє нормальному вихованню дітей. Крім цього на даний час в Лозівському МВ ГУМВС України в Харківській області ведеться досудове розслідування щодо вчинення кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України за фактом вчинення розпусних дій щодо малолітньої [PERSON]. Згідно висновку виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, як органу опіки та піклування від 26 травня 2015 року є доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей, оскільки вона не спроможна забезпечити належне їх утримання та виховання. Як вбачається з клопотання Панютинського професійного аграрного ліцею від 20.04.2015 року, де навчається неповнолітня [PERSON], [INFO], мати [PERSON] дитині не приділяє уваги, жодного разу не відвідувала ліцей та не зявлялася на неодноразові виклики. Як вбачається з характеристики Лозівського навчально-виховного комплексу «ЗНЗ-ДНЗ № 8» [PERSON], [INFO], навчається у 3-Б класі. Мати [PERSON] дитині не приділяє уваги, не відвідує батьківські збори, не працює, зловживає спиртними напоями. Сімя проживає в двокімнатній квартирі, розташованій за адресою: м. Лозова, Харківської області, вул. Шмідта, б. 44, кв. 4, одна кімната не має опалення, тому всі члени сімї мешкають в одній кімнаті, тому психологічний стан в сімї напружений. Такі умови негативно відображаються на навчанні і вихованні дитини. Викладене підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 29.01.2015 року, згідно якого [PERSON] разом з дітьми проживають у квартирі, яка складається з двох кімнат, в якій для дітей відсутні місця для підготовки до уроків, санітарний стан приміщення задовільний. В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобовязуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обовязки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що «Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку». Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону визначено, що сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини». В статті 12 цього закону вказано, що «виховання в сімї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці». Відповідно до статті 15 цього ж Закону встановлено, що «Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею». При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою що відповідач, свідомо не виконує своїх обовязків по вихованню дітей, не спілкується з ними і перешкод в спілкуванні їй з ними, ні хто не чинив і не чинить. В звязку з вищевикладеним, суд вважає необхідним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Що стосується позовних вимог в частині передачі неповнолітньої [PERSON] на виховання батьку [PERSON] та стягнення аліментів з відповідача по справі на користь [PERSON] на утримання дитини суд вважає за необхідне відмовити, оскільки в судовому засіданні не підтвердився факт родинних відносин між неповнолітньою дитиною та третьою особою по справі [PERSON]. При цьому з відповідача по справі повинні бути стягнуті аліменти на утримання дитини [PERSON], так як добровільно матеріальної допомоги на її утримання вона не надає. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнень по виконавчим листам з відповідача не проводиться, інших утриманців не має, інвалідом не є, хронічними захворюваннями не страждає, тому має можливість утримувати свою неповнолітню доньку. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 8 Закону України Про охорону дитинства діти мають право на рівень життя, необхідного для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідач є працездатною та зобовязана утримувати свою дитину. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд встановлює розмір аліментів згідно ст. 184 Сімейного кодексу України в твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Вказану суму аліментів суд вважає достатньою для задоволення розумних потреб дитини. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Суд покладає оплату судового збору на відповідачів по справі.

Outcome: partial