Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, отриманих без достатньої правової підстави посилаючись на те, що 16.06.2012 року він, уклав з відповідачем договір купівлі-продажу автомобіля та отримав від останнього довіреність, з метою забезпечення виконання умов договору він передав відповідачу 46 000 грн, про що була написана розписка. Однак 18.02.2014 року, автомобіль було вилучено працівниками ДАІ, у зв»язку з накладенням арешту на майно відповідача. Оскільки до цього часу відповідач не знімає автомобіль з реєстраціного обліку і не укладає з ним договір купівлі-продажу, а також не повертає отримані ним кошти, тому він просить стягнути їх у примусовому порядку. В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на вищевикладені обставини. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що надаючи позивачу генеральне доручення, у них була домовленість про те, що він сам зніме автомобіль з обліку в органах МРЕВ ДАІ, для подальшої реєстрації на себе, а оскільки [PERSON] цього не зробив, то сам винен в тому, що сталось. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та правовідносини сторін. Як вбачається з договору купівлі-продажу автомобіля від 16.06.2012 року (а.с.10), який визнаний рішенням суду від 25.06.2014 року дійсним, відповідач зобов'язався передати у власність позивача - автомобіль марки CITROEN BERLINGO СП4С 2003 року випуску, зеленого кольору, реєстраційний [NUMBER], що належить [PERSON] на праві власності. За належний відповідачу автомобіль позивач згідно умов договору зобов'язався сплатити йому 46000 гривень. Як свідчить наявна в матеріалах справи розписка відповідача від 16.06.2012 року (а.с.7 позивач 16.06.2012 року в рахунок оплати придбаного у відповідача автомобіля CITROEN BERLINGO передав відповідачу грошові кошти у сумі 46000 гривень. Разом з тим, відповідно до довіреності від 16.06.2012 року (а.с.9), виданої строком на п»ять років, [PERSON] уповноважив [PERSON] управляти та розпоряджатися належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ, виданого Фастівським РЕВ при УДАІ ГУМВС України в Київській області від 17.10.2008 р. Крім того, автомобіль CITROEN, зеленого кольору, реєстраційний [NUMBER], було затримано працівниками ДПС 18 лютого 2014 року та вилучено у позивача, відповідно до акту №42 ( а.с.8). Відповідач як власник вказаного транспортного засобу, в порушення вимог абз.11. п.8. Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок (далі-Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 7 вересня 1998 року, з обліку автомобіль не зняв, а тому, і не міг поставитися на облік позивачем. В зв'язку з цим, суд вважає, що відповідач порушив свої зобов'язання, які він мав виконати відповідно до укладеного ним з позивачем договору купівлі-продажу від 16.06.2012 року, який визнаний судом дійсним та не здійснив всі передбачені законом дії, які мають бути вчинені у зв'язку з відчуженням транспортного засобу, і тим самим не виконав свої зобов'язання стосовно передачі у власність позивача предмета купівлі-продажу у встановленому законом порядку, в зв'язку з чим, позивач в порушення вимог Пункту 7. Правил не здійснив державну реєстрацію спірного транспортного засобу у встановлений законом строк, що стало причиною накладення арешту та вилучення зазначеного транспортного засобу у позивача, як на підставу забезпечення виконання зобов»язання [PERSON] перед третіми особами. Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Дійшовши такого висновку, суд вважає дану вимогу про повернення коштів, сплачених за автомобіль, прамовірними і такими, що відповідають закону. Що стосується моральної шкоди то в судовому засідання позивач не надав доказів, спричинення йому такої шкоди. Під моральною шкодою, суд розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань позивача, які повинні були б заподіяними умисними незаконними, протиправними діями відповідача, яких з боку [PERSON] судом не вбачається. На підставі викладеного,

Outcome: partial