Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: відділ ведення та формування реєстру територіальних громад управління реєстраційної служби Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення та зняття з реєстрації. В обґрунтування позову посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 21 квітня 1994 року, виданого Виконавчим комітетом міської ради народних депутатів та підставі розпорядження №4/997-94 від 21 квітня 1994 року позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (вул. Червоного Козацтва) у м.Дніпро (м.Дніпропетровськ). Відповідно до розпорядження №897-р від 26.11.2015 року вулиця Червоного Козацтва була перейменована на вулицю Терещенківську. В зазначеній квартирі зареєстрована відповідачка - [PERSON], яка не є членом сімї позивача. З кінця 2015 року відповідачка в квартирі не проживає, не користується нею, не несе витрат на її утримання. Тому позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] (вул. Червоного Козацтва) у м.Дніпро (м.Дніпропетровськ); зобовязати відділ ведення та формування реєстру територіальних громад управління реєстраційної служби Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради зняти з реєстрації місця проживання відповідачку [PERSON] та стягнути з неї судові витрати. У судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка до судового засідання не зявилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином. Тому суд вважає можливим зі згоди позивача, у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Представник третьої особи відділ ведення та формування реєстру територіальних громад управління реєстраційної служби Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради у судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК України. Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК України). Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 21 квітня 1994 року, виданого Виконавчим комітетом міської ради народних депутатів та підставі розпорядження №4/997-94 від 21 квітня 1994 року позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (вул. Червоного Козацтва) у м.Дніпро (м.Дніпропетровськ). Відповідно до розпорядження №897-р від 26.11.2015 року вулиця Червоного Козацтва була перейменована на вулицю Терещенківську. В зазначеній квартирі зареєстрована відповідачка - [PERSON], яка не є членом сімї позивача. З кінця 2015 року відповідачка в квартирі не проживає, не користується нею, не несе витрат на її утримання. Реєстрація відповідача в спірній квартирі перешкоджає позивачу розпоряджатися своєю власністю, у звязку з чим він звернувся до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; на виконання ч. 1 та ч. 2 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, та на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України. Цивільним процесуальним засобом, яким забезпечується реалізація права на звернення до суду, є позов, тобто матеріально-правова вимога до суду заінтересованої особи (позивача) про здійснення правосуддя в цивільній справі на захист прав, свобод чи інтересів, порушених чи оспорюваних іншою особою (відповідачем). З огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки відповідач втратила право користування спірним житлом. Щодо позовних вимог про зобовязання відділу ведення та формування реєстру територіальних громад управління реєстраційної служби Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, зняти відповідачку з реєстрації, суд зазначає наступне. Відділ ведення та формування реєстру територіальних громад управління реєстраційної служби Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради є у справі третьою особою. Такий процесуальний статус виключає можливість покладення на нього рішенням суду будь-яких обовязків, а тому позовні вимоги в цій частині задоволення не підлягають. З урахуванням результату розгляду справи та у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial