overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] (Польовик) про розірвання шлюбу. Обгрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що 14 серпня 2001 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції Житомирської області зареєстровано його шлюб з відповідачем. Під час шлюбу 26 листопада 2001 року в подружжя народився син [PERSON]. Разом з тим сімейне життя не склалося, через постійні сварки подружжя перестало вести спільне господарство, та стало мешкати окремо один від одного. На даний час у кожного з подружжя своє особисте життя. За таких обставин позивач просив суд розірвати шлюб з відповідачем, термін на примирення просив не надавати, оскільки це є недоцільним. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, пояснення надав аналогічні позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявилась, до суду надала заперечення на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення позивача, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 14 серпня 2001 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції Житомирської області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що свідчить актовий запис № 1182. 26 листопада 2001 року у сторін народився син Руслан, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ТП №110016, в якому сторони зазначені батьками дитини Також судом встановлено, що подружжя проживає окремо та спільного господарства не веде. За ухвалою суду від 05.10.2016 року сторонам надано термін для примирення строком шість місяців. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб\~\~припиняється\~\~внаслідок\~\~його\~\~розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду,\~\~відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з наведеного, судом встановлено, що продовжувати спільне життя сторони не бажають, застосовані судом заходи щодо примирення позитивного результату не мали, тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 30 червня 2006 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою, проте спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, тому шлюб просить розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідачка позов визнала. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 червня 2006 року. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинилися з квітня місяця 2013 року та з цього часу шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо, тому не застосовує заходів, спрямованих на примирення сторін. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідачка позов визнала, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.08.2008 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого юанком та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 17.12.2014 року має заборгованість - 25 936 грн., яка складається з наступного: 3 000 грн. - заборгованість за кредитом; 13 139, 76 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 8 085 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом; 500 грн - штраф (фіксована частина); 1 211, 24 грн - штраф (процентна складова). А також ПАТ «Акцент банк» просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у сумі 259, 36 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач по справі в судові засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Таким чином, суд вважає за можливе,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що між ними 02.11.2004 року був укладений безстроковий трудовий договір, який зареєстровано у Нікопольському міськрайонному центрі зайнятості з влаштуванням позивача на посаду майстром з ремонту мобільних телефонів. Починаючи з 02.11.2004 року працював на зазначеній посаді, але відповідач з квітня 2011 року припинив виплачувати заробітну плату та припинив підприємницьку діяльність. Просить суд розірвати вищезазначений трудовий договір. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Третя особа про час розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду не зявилась, причини неявки суду не відомі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірванні власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною… Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони 02.11.2004 року уклали безстроковий трудовий договір який зареєстровано у Нікопольському міськрайонному центрі зайнятості за № 6084 від 02.11.2004 року з влаштуванням позивача на посаду майстром з ремонту мобільних телефонів (а.с. 5,6,9). Починаючи з 02.11.2004 року працював на зазначеній посаді, але відповідач з квітня 2011 року припинив виплачувати заробітну плату та припинив підприємницьку діяльність (а.с.16-17). При зверненні позивача до Нікопольського міськрайонного центру зайнятості з заявою про розірвання договору було надано відповідь, згідно якої розірвання договору між ПП та найманим робітником не можливе, так як [PERSON] з 2017 року не є підприємцем та запропоновано звернутись до суду (а.с.5). Оскільки своїми діями відповідач порушував договірні зобовязання та з 2017 року не є підприємцем, а тому договір може бути розірвано. Враховуючи вище викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що перебуває з відповідачкою у шлюбі з 19 вересня 2009 року, зареєстрованому Личаківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №274. Спільних дітей від шлюбу у них немає. Зазначив, що подружнє життя у них не склалось, відносини між ним та дружиною погіршились. З квітня 2013 року вони не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства та спільного бюджету, проживають окремо. Сім*я фактично розпалась, існує формально. Шлюб існує формально, примирення між ними не можливе. Просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, та стягнути з відповідачки на його користь понесені ним судові витрати. В судове засідання позивач не з*явився, подав заяву в якій підтримав позовні вимоги, просить проводити розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з*явилася, про час та місце розгляду справи належно повідомлявся, заяв про розгляд справи у її відсутність не надходило, тому згідно ст.ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд вважає можливим заочно розглядати справу у її відсутності. Дослідивши та перевіривши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 19 вересня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого 19 вересня 2009 року серії [NUMBER] Личаківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 274. Дітей від шлюбу у сторін нема. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час шлюбу між сторонами виникали часті сварки та непорозуміння на побутовому грунті, що призвело до розпаду їх сім*ї. Вони припинили шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Між ними втрачене почуття любові і поваги одне до одного, а відтак збереження шлюбу і примирення між ними неможливе та суперечитиме їх інтересам. За таких обставин вимоги щодо розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України,сторона на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої строни понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що перебуває з відповідачкою у шлюбі з 19 червня 2008 року, зареєстрованому міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1086. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO] Зазначив, що подружнє життя у них не склалось. Через протилежні погляди на шлюб та сім*ю, нехтування відповідачкою сімейними цінностями, між ними часто виникали сварки та непорозуміння, що призвели до розпаду сім*ї та припинення шлюбних відносин. Протягом тривалого часу не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Він втратив до відповідачки почуття любові та поваги, без яких повноцінна сім*я існувати не може, сім*я існує формально, подальше збереження шлюбу вважає неможливим, просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач не з*явився, представник позивача подала заяву в якій підтримала позовні вимоги, просить проводити розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з*явилась, подала заяву в якій визнала позов, заперечила примирення, просить проводити розгляд справи у її відсутність. Дослідивши та перевіривши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 19 червня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого 19 червня 2008 року серії [NUMBER] виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 1086. Від шлюбу у сторін є донька [PERSON], [INFO] Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час шлюбу між сторонами виникали часті сварки та непорозуміння, що призвело до розпаду їх сім*ї. Вони припинили шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Між ними втрачене почуття любові і поваги одне до одного, а відтак збереження шлюбу і примирення між ними неможливе та суперечитиме їх інтересам. За таких обставин вимоги щодо розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 1984 року, шлюб зареєстрований міським відділом РАЦС м. Нова Каховка Херсонської області, актовий запис № 577, про що видано свідоцтво серії 1-кг № 449848. Від шлюбу дітей неповнолітніх не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося, у звязку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, не проживають разом та спільне господарство не ведуть з 2005 року, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя не має. Позивач в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив справу розглядати у його відсутність, на розірванні шлюбу наполягав. Відповідачка в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 1984 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть з 2005 року. Спір про поділ майна подружжя відсутній. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам, шлюб носить формальний характер. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що шлюб між ними зареєстрований 02 жовтня 1993 року в Рівнянській сільській раді Новоукраїнського району Кіровоградської області. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка на данний час повнолітня. Подружнє життя з відповідачкою не склалося в зв»язку з тим, що вони мають різні погляди на життя та протилежні характери. Подальше спільне життя не можливе, тому позивач був змушений звернутись до суду і просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання сторони не з»явилися, але надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечують, підтримують їх. Отже суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних обставин. Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а тому, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сім'ї стали неможливими і суперечить інтересам сторін. Приймаючи до уваги, що від позивача до суду надійшла заява в якій він просить судові витрати по справі покласти на нього, з позивача підлягає стягненню в дохід держави держмито за реєстрацію розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги, що шлюб зареєстровано сторонами вперше з позивача підлягає стягненню в дохід держави держмито за реєстрацію розірвання шлюбу. Отже, позовні вимоги, щодо розірвання шлюбу є обґрунтованими та доведеними, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Буковина» про визнання недійсним договору. Свої вимоги обгрунтовує наступним, а саме ПАТ «Укргазпромбанк», що не є стороною оспорюваного правочину (договору передачі (відступлення) [PERSON] - ПрАТ «Авіакомпанія «Буковина» права вимоги від 02,03.2015р. № 2/П на поточних рахунках в сумі 48728 дол. США за Договором банківського рахунку від 14.08.2012 року [NUMBER]) звертається із позовом до Оболонського районного суду м. Києва, як заінтересована сторона

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виділення в натурі частки із спільної власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору дарування, укладеного 21.11.2008р. між ним та його матір'ю [PERSON], що посвідчений нотаріусом Першої Краматорської нотаріальної контори. Відповідно до даного договору він став власником 3/5 квартири розташованої за адресою: [ADDRESS], зареєстрованого БТІ м. Краматорська 26.11.2008р. Співвласником іншої частини цієї квартири є відповідач по справі. Відповідач чинить йому перешкоди в користуванні його власністю. На його пропозицію відповідач відмовився укласти договір розподілу майна. Просив встановити порядок користування квартирою, визначивши за ним право користування жилою кімнатою площею 14,50кв.м., коморою площею 0,90кв.м., а за відповідачем право користування кімнатою площею 10,90кв.м., коморою площею 0,40кв.м. Інші підсобні приміщення: коридор, туалет, ванну кімнату, кухню залишити в спільному користуванні. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та попросив суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, по невідомій суд причині, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Представник позивачів не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.356 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Судом встановлено, що, позивачу на праві власності належать 3/5 частки квартири [ADDRESS], згідно договору дарування від 21.11.2008р., виданого нотаріусом Першої ДНК, та зареєстрованого в БТІ м. Краматорська 26.11.2008р., загальна корисна площа якої складає 42,3кв.м., житлова площа 25,4кв.м., що складається з двох ізольованих кімнат площами 14,50кв.м. та 10,90кв.м., кухні 05,90кв.м., туалету 0,80кв.м., ванної кімнати 01,80кв.м., коридору 07,10кв.м., комори 0,40кв.м. та 0,90кв.м. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. З огляду на викладене, суд вважає доведеними доводи позивача й позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позивач вказуює, що йому на праві власності належить квартира за адресою [ADDRESS]. Позивач вказуює, що відповідач [PERSON] це син позивача. Позивач вказує, що в 2013 році відповідач виїхав на постійне місце проживання до іншого міста, зв'язок з родиною не підтримує. Позивач просив справу розглянути у його відсутності, вимоги підтримав. Відповідач до суду не з'явився, позивач згідний на заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачам згідно свідоцтва на право власності на житло належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Судом досліджено довідки САДР УДМС в Миколаївській області згідно яких відповідач [PERSON] зареєстрований в спірній квартирі. Судом встановлено, що згідно акту про непроживання від 01.07.2014р., відповідач не проживає в спірній квартирі з червня 2013 року. Отже, судом встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS], відповідач в даній квартирі не проживає з червня 2013 року, тобто більше одного року. Суд приходить до висновку, що відповідач, залишившись зареєстрованим на даній жилій площі, мав право на користування даним жилим приміщенням, проте, не проживаючи в даній квартирі більше року, відповідач втратив право користування даним жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved