Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, яка була заподіяна йому внаслідок скоєння злочину, посилаючись на те, що вироком Новоселицького районного суду [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована відповідачем, було визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди у звязку із чим позивач поніс матеріальні витрати. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що оскільки до страхової компанії із заявою про відшкодування позивач не звертався, а зверталась його дружина, то він передчасно звернувся із вимогами про відшкодування шкоди його здоровю. Крім того, вимоги про сплату за санаторне лікування можуть бути повернутими тільки після їх оплати позивачем. Щодо матеріальної шкоди завданої пошкодженням автомобіля, то належним позивачем є [PERSON], а не позивач, та вона повинна звертатись із позовом. Третя особа в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що позивач як її чоловік є добросовісним володільцем автомобіля [NUMBER] та вона не претендує на стягнення завданих пошкодженням автомобіля збитків на її користь. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що згідно вироку Новоселицького районного суду від 24.11.2016 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.286 ч.2 КК України по факту ДТП, яке мало місце 14.07.2016 року за участю позивача, в результаті якої автомобіль [NUMBER] під його керуванням отримав механічні пошкодження, та позивачу було завдано матеріальних збитків. Оскільки між відповідачем та [PERSON] 17.07.2015 року було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів А/4559753, за яким транспортний засіб ЗАЗ-TF699Р був застрахований на один рік, то відповідно страхова компанія відповідає за заподіяні збитки в межах страхової суми. Відповідно до висновку експерта №600-а від 05.09.2016 року ринкова вартість транспортного засобу «ВАЗ 11173-10-34» державний номерний знак [NUMBER] станом на 14.07.2016 року становила 89769,59 гривень, а вартість відновлювального ремонту 37781,18 гривень. В свою чергу під час визначення вартості відновлювального ремонту експертом вартість запчастин в сумі 57565,28 гривень була вказана з ПДВ, однак зі слів позивача докази оплати вказаного податку в нього відсутні, а тому слід врахувати вказану суму з вирахуванням зазначеного податку, що становить 46052,22 гривні, а тому матеріальна шкода рахується рівною 22289,94 гривень, як сума вартості ремонтних робіт, вартості матеріалів, вартості складових, що підлягають заміні помножених на коефіцієнт фізичного зносу (12345,65+5287,68+46052,22)*0,35. Враховуючи те, що розмір франшизи в договорі вказаний 510 гривень, то з відповідача слід стягнути вищевказану шкоду за мінусом франшизи, що становить 21779,94 гривні. Щодо стягнення з відповідача витрат на лікування в розмірі 2684,18 гривень, то вони підлягають задоволенню, оскільки підтверджуються оригіналами фіскальних чеків на вказану суму. Посилання відповідача на те, що [PERSON] із заявою про виплату вказаного відшкодування до них не звертався, не є підставою для відмови в позові, оскільки впродовж розгляду справи відповідач мав можливість сплатити позивачу вказану суму. Заперечення представника відповідача щодо задоволення вимог про оплату вартості матеріального збитку автомобіля у звязку з тим, що страховій компанії не було повідомлено про час та місце огляду пошкодженого автомобіля не відповідає дійсності. Згідно ст.33.3. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Згідно ст.33.4. цього Закону у разі оформлення працівниками відповідного підрозділу Національної поліції відповідних документів про дорожньо-транспортну пригоду вони також встановлюють та фіксують необхідні відомості щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності учасників цієї пригоди і сприяють представникам страховиків (МТСБУ) у проведенні огляду місця дорожньо-транспортної пригоди і транспортних засобів, причетних до неї. Відповідно ст.33-1.2. Закону на підставі письмового запиту страховика або МТСБУ відповідний підрозділ Національної поліції зобов'язаний надати йому довідку про дорожньо-транспортну пригоду, форма та порядок видачі якої встановлюється Міністерством внутрішніх справ України; заклад охорони здоров'я - довідку про тимчасову втрату працездатності (лікування), форма та порядок видачі якої встановлюється Міністерством охорони здоров'я України, відомості про діагноз, лікування та прогноз хвороби потерпілого, висновки судово-медичної експертизи, а також іншу інформацію, необхідну для вирішення питання щодо здійснення страхового відшкодування або регламентної виплати; медико-соціальна експертна комісія - документи, що підтверджують ступінь втрати професійної чи загальної працездатності потерпілого; суди та правоохоронні органи - копії наявних документів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, розміру заподіяної та відшкодованої шкоди. На підставі ст.34 Закону страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до відповідача із повідомленням про ДТП та представник останнього був на місці події та йому було відомо про місце розташування пошкодженого автомобіля у звязку з проведенням досудового розслідування, що визнав в судовому засіданні представник відповідача та підтверджено повідомленням про ДТП від 14.07.2016 року. Таким чином, суд вважає безпідставне посилання на ст.37.1.3 Закону як підставу для відмови у виплаті страхового відшкодування, оскільки з боку позивача та третьої особи не вбачається невиконання своїх обовязків як потерпілих, які призвели до неможливості страховика встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Зокрема, на місці події представник СК «Універсальна» мав всі можливості встановити як факт ДТП так і причини та обставини її настання. Щодо можливості встановлення розміру шкоди, то жодним чином не було підтверджено того, що представники відповідача вживали заходів щодо огляду автомобіля, який перебував на території Новоселицького ВП ГУНП в Чернівецькій області та їм чинили в цьому перешкоди. Крім того, у випадку непогодження із висновком експертизи, яка була проведена в рамках кримінального провадження відповідач мав право на підставі ремонтної калькуляції визначити розмір відновлювального ремонту самостійно. В задоволенні вимог про стягнення витрат позивача на санаторно-курортне лікування в санаторії «Медобори» в сумі 10290 гривень, слід відмовити, оскільки вони не підтвердженні документально. На підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.22,\~1166,\~1187, 1194 ЦК України, суд

Outcome: partial