Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, по якому просить суд стягнути з відповідача на корсить позивача суму авансу в розмірі 12 000 грн., моральну шкоду в розмірі 8 000 грн.; судові витрати покласти на відповідача. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він звернувся до Фірми « Капітал» у формі ТОВ, з метою придбання двокімнатної квартири був укладений відповідний договір про надання послуг, маючи намір укласти договір купівлі-продажу квартири у майбутньому 02.06.2014 року позивачем було укладено договір, відповідно до якого він передав відповідачу грошову суму у розмірі 12 000 грн., що на момент укладання договору було еквівалентно 1 000 дол. США. 02.07.2014 року між позивачем та відповідачем повинен був відбутись розрахунок і укласти угоду по відчуженню об'єкта нерухомості, але оскільки продавцем квартири не були виконані обов'язки за попередньою домовленістю позивач був змушений відмовитись від купівлі квартири. Підставою для звернення до суду з даним позов є те, що договір купівлі-продажу не був укладений з вини відповідача, таким чином позивач вважає, що [PERSON] повинен повернути йому суму сплаченого авансу в розмірі 12 000 грн. та сплатити суму моральної шкоди. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Вважаючи свої права порушеними, позивач просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечував з приводу його задоволення. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення якого повідомлений належним ичном. Суд, вислухавши сторони по справі, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги позивача підлягаючими частковому задоволенню. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Позивач [PERSON], звернувся до Фірми « Капітал» у формі товариства з обмеженою відповідальністю з метою придбання двохкімнатної квартири в м. Одесі. Працівником Фірми « Капітал» було показано позивачу двохкімнатну кв. [ADDRESS], як зазначає позивач, не в повному обсязі, пообіцявши повторно провести огляд об'єкта нерухомого майна, з приводу якого в майбутньому мала укладатись угода. 02.06.2014 року між позивачем а відповідачем укладено договір між [PERSON] та [PERSON] про намір укласти угоду у майбутньому, предметом якої є двохкімнатна квартира [ADDRESS], відповідно до якого позивач передав відповідачу грошову суму в розмірі 12 000 грн., що на момент укладання договору було еквівалентно 1 000 дол. США, копія якого наявна в матеріалах справи ( а.с. 3). Згідно п.1.2 вищезазначеного договору вартість об'єкта нерухомості становить 48 600 грн., замість 486 000 грн., що еквівалентно 40 500 дол. США, по курсу НБУ на день укладання договору. Відповідно до п.1.5 договору розрахунок між сторонами та укладення угоди мало відбутись 02.07.2014 року. Позивач зазначає, що продавцем квартири не були виконані обов'язки за попередньою домовленістю, тому він був змушений відмовитись від її укладання, зазначає, що договір купівлі-продажу не відбувся з вини продавця. Також позивач посилається на те, що він неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути йому суму авансу, на що йому було відмовлено. На підставі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захистсвого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судовий захист цивільних прав та інтересів, шляхом визнання відповідного права, гарантується ст. 16 ЦК України, з якої вбачається, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ЦК України , а саме ст.. 570 ЦК України, задаток - це грошова сума, видавана однієї з договірних сторін у рахунок належних з неї за договором платежів іншій стороні на доказ укладання договору й у забезпечення його виконання, при цьому укладання договору про задаток у формі попереднього договору припускає його нотаріальну форму. Аванс же - це грошова сума, що покупець передає продавцеві за рахунок за об'єкт. Аванс не покликаний забезпечувати виконання узятих зобов'язань, тому якщо покупець або продавець відмовилися від участі в договорі купівлі-продажу, то аванс повинний бути повернутий у будь-якому випадку. Тому суд вважає не заснованим на вимогах ЦК України відмову відповідача від повернення суми отриманого їм авансу від позивача. Позивач також просить суд стягнути з відповідача суму моральної шкоди в розмірі 8 000 грн. Відповідно до положень Конституції України, зокрема ст. 32, 56, 62 та чинного законодавства України, фізичні особи мають право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів, що є важливою гарантією захисту. Згідно п.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст. 11 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Як зазначено в п.3 Постанови від 31.03. 1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди) із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Цивільна - правова відповідальність за завдану моральну шкоду настає при наявності протиправної поведінки заподіювача шкоди, встановлення причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою, вини заподіювача. Як зазначено в п. 9 Постанови від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості,можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди не зазначено, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, не надав ніяких доказів причино- наслідкового зв'язку між поведінкою відповідача та його моральними стражданнями. Таким чином, позивач не надав доказів на підтвердження факту заподіяння йому відповідачем моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, не обгрунтував, з чого він виходив, визначаючи розмір заподіяної йому шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві- пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позивач по справі звільнений від сплати судового збору, як інвалід ІІ групи, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Таким чином, з урахуванням тієї обставини, що відповідачем не були виконані зобов'язання по поверненню коштів, суд вважає, що позов є законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим підлягає частковому задоволенню , у частині стягнення моральної шкоди суд вважає за необхідне відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial