Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за наступними підставами. Позивач на підставі договору купівлі-продажу є власником житлового будинку [ADDRESS] . В належному йому на праві власності житловому будинку він зареєстрував відповідача, який фактично за місцем проживання ніколи не проживав. Фактичне місце проживання відповідача позиву не відоме. До членів сім`ї позивача відповідач не відноситься. Продовжуючи бути зареєстрованим за адресою будинку, відповідач перешкоджає позивачу користуватись своєю власністю, оскільки позивачу нараховують комунальні платежі відповідно до зареєстрованих осіб, не можливо оформити житлову субсидію, отримати певні пільги. Будь-які договірні відносини щодо користування житловим приміщенням між позивачем та відповідачем відсутні. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надав на адресу суду заяву з проханям розглядати справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і на їх задоволенні наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових викликів за адресою його реєстрації та шляхом розміщення судового виклику на офіційному веб-сайті суду, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. За наявними у справі матеріалами судом було встановлено наступне. 12 липня 2001 року позивач [PERSON] отримав у власність житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується наданою копією договору купівлі-продажу від 12 липня 2001 року (а.с. 9). В належному позивачу на праві власності житловому будинку він зареєстрував відповідача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наданою копією домової книги (а.с. 10-11). Як вбачається із тексту позовної заяви та підтверджується наданою довідкою (а.с. 12), відповідач [PERSON] за місцем своєї реєстрації ніколи не проживав та на теперішній час також не проживає. Однак, продовжуючи бути зареєстрованим за адресою знаходження житлового будинку, відповідач [PERSON] перешкоджає позивачу [PERSON] користуватись своєю власністю оскільки витрати за комунальні платежі нараховуються за кількістю зареєстрованих осіб. Будь-які договірні відносини щодо користування житловим приміщенням між позивачем та відповідачем відсутні. До членів сім`ї позивача відповідач [PERSON] не відноситься. Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як зазначає позивач, зняти з реєстраційного обліку відповідача позасудовим порядком він не має можливості, так як у відповідності з ч.1 ст. 71 Житлового кодексу України, «При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців». Відповідно до ст. 72 ЖК України: Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved