Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому зазначив, що 01.12.2016 року на перехресті вул. Волинська - вул. Мартиросяна в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «Ніссан» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Внаслідок зазначеної ДТП автомобілю «Ніссан» д.н.з. [NUMBER], було завдано механічних пошкоджень. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 05.01.2017 року відповідача визнано винним у вчиненні вказаної ДТП та порушенні ст.124 КУпАП. Згідно звіту ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» про визначення вартості матеріального збитку від 20.12.2016 року, розмір матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Ніссан» д.н.з. [NUMBER] становить 51961,55 грн. Крім того, позивач вказує, що ним було сплачено за проведення експертного автотоварознавчого дослідження 800 грн. Посилаючись на зазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача 51961,55 грн. в рахунок відшкодування завданої шкоди та 800 грн. за проведення експертного автотоварознавчого дослідження. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01.12.2016 року на перехресті вул. Волинська - вул. Мартиросяна в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «Ніссан» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Внаслідок зазначеної ДТП автомобілю «Ніссан» д.н.з. [NUMBER], було завдано механічних пошкоджень. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 05.01.2017 року відповідача визнано винним у вчиненні вказаної ДТП та порушенні ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340,00 грн. (а.с.15). На момент розгляду справи зазначена вище постанова суду від 05.01.2017 року набрала законної сили. Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до звіту ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» про визначення вартості матеріального збитку №С16-440 від 20.12.2016 року, розмір матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Ніссан» д.н.з. [NUMBER] становить 51961,55 грн. Крім того, згідно квитанції до прибуткового касового ордера №22 від 23.12.2016 року [PERSON] сплачено 800 грн. за проведення експертного автотоварознавчого дослідження (а.с.16). Як вбачається зі свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] від 10.08.2016 року, виданого Солом'янським РВ ДРАЦС у м. Києві ГТУЮ у м. Києві, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.11). Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» (який діяв на момент звернення позивача до суду) розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до п.48 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 року витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Згідно договору про надання правової допомоги від 12.07.2017 року, укладеного між позивачем та адвокатом Гавриленко В.О., ордеру серія [NUMBER] від 12.07.2017 року на надання правової допомоги позивачу адвокатом Гавриленко В.О. та квитанції до прибуткового касового ордера №8 від 12.07.2017 року, позивачем було сплачено за надання правової допомоги 5000 грн., які також підлягають стягненню з відповідача на її користь у відповідності до ст. 137 ЦПК України. За змістом ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач є інвалідом ІІ групи за загальним захворюванням (а.с.9-10), яка у відповідності до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved