Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.12.2011 року між ПАТ «Дочірний банк Сбербанку Росії» та [PERSON] укладено кредитний договір № 383-ФО/2011/72, відповідно до якого банк зобов'язався надати [PERSON] кредитні кошти у розмірі 19 900,00 грн., а [PERSON] зобов'язалася своєчасно та у повному обсязі виплатити банку відсотки за користування кредитом у розмірі 33% на рік та своєчасно повернути кредит банку. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти, проте відповідач всупереч умовам договору та вимогам чинного законодавства України, свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.09.2013 року має заборгованість у розмірі 31 488,21 грн., з яких: 19 999 грн. - сума простроченої заборгованості за основним боргом, 329,98 грн. - сума строкової заборгованості за відсотками, 11 159,23 грн. сума простроченої заборгованості за відсотками. 30.08.2013 року між ПАТ «Дочірний банк Сбербанку Росії» та ТОВ «АНСУ» був укладений договір факторингу № 30/08-13, відповідно до якого відбулося відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 383-ФО/2011/72 від 12.12.2011 року, який було укладено між ПАТ «Дочірний банк Сбербанку Росії» та [PERSON], та ТОВ «АНСУ» набуло право вимоги кредитора до [PERSON] 30.08.2013 року між ТОВ «АНСУ» та ТОВ «Українська боргова компанія» було укладено договір відступлення права вимоги № 3А за яким ТОВ «Українська боргова компанія» набула права кредитора за вищевказаними договорами. Згідно даного договору відбулося відступлення права грошової вимоги за кредитним договором 383-ФО/2011/72 від 12.12.2011 року. Тому ТОВ «Українська боргова компанія» є правонаступником первісного кредитора ПАТ «Дочірний банк Сбербанку Росії». Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд вирішує справу на підставі наявних у нього даних та доказів та ухвалює заочне рішення. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що мають в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представник позивача, прийшов до висновку про необхідність задовольнити позов в повному обсязі з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що 12.12.2011 року між ПАТ «Дочірний банк Сбербанку Росії» та [PERSON] укладено кредитний договір № 383-ФО/2011/72, відповідно до якого банк зобов'язався надати [PERSON] кредитні кошти у розмірі 19 900,00 грн., а [PERSON] зобов'язалася своєчасно та у повному обсязі виплатити банку відсотки за користування кредитом у розмірі 33% на рік та своєчасно повернути кредит банку (а.с. 5-18). Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти, проте відповідач всупереч умовам договору та вимогам чинного законодавства України, свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.09.2013 року має заборгованість у розмірі 31 488,21 грн., з яких: 19 999 грн. - сума простроченої заборгованості за основним боргом, 329,98 грн. - сума строкової заборгованості за відсотками, 11 159,23 грн. сума простроченої заборгованості за відсотками.(а.с. 18). 30.08.2013 року між ПАТ «Дочірний банк Сбербанку Росії» та ТОВ «АНСУ» був укладений договір факторингу № 30/08-13, відповідно до якого відбулося відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 383-ФО/2011/72 від 12.12.2011 року, який було укладено між ПАТ «Дочірний банк Сбербанку Росії» та [PERSON], та ТОВ «АНСУ» набуло право вимоги кредитора до [PERSON] (а.с. 22-26). 30.08.2013 року між ТОВ «АНСУ» та ТОВ «Українська боргова компанія» було укладено договір відступлення права вимоги № 3А за яким ТОВ «Українська боргова компанія» набула права кредитора за вищевказаними договорами. Згідно даного договору відбулося відступлення права грошової вимоги за кредитним договором 383-ФО/2011/72 від 12.12.2011 року (а.с. 27-32) Таким чином, ТОВ «Українська боргова компанія» є правонаступником первісного кредитора ПАТ «Дочірний банк Сбербанку Росії». Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти, проте відповідач всупереч умовам договору та вимогам чинного законодавства України, свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач в однобічному порядку не виконав покладені на нього договором зобов'язання по поверненню кредиту та оплаті за користування грошима, тому позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 314,88 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved