Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач домовився з [PERSON] про купівлю у нього житлового будинку, передав останньому грошові кошти в сумі 5\~000,00 грн. в рахунок купівлі у нього житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в с.Чайківка, Радомишльського району, Житомирської області по вул. Радомишльська, 16, а він в свою чергу написав йому розписку та пообіцяв зібрати всі необхідні документи для нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу згаданого будинку, проте свої зобовязання [PERSON] так і не виконав, а тому позивач змушений звернутись до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. В судовому засіданні позивач не з»явився, про дату час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надіслав заяву в якій просив справу розглянути без його участі а позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без\~ його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити. Третя особа без самостійних вимог в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без\~ його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити, претензій майнового характеру не має. \~ \~ \~ Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~Виходячи зі змісту ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~ \~ \~ Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився в с.Чайківка, Радомишльського району, Житомирської області 06.07.1973 року де зареєстрований до даного часу. В 2001 році позивач вирішив придбати у [PERSON], що мешкав у м.Києві, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с.Чайківка, Радомишльського району, Житомирської області, по вул. Радомишльська,16, належний йому на праві власності, який він успадкував після смерті своїх батьків. Позивач домовився з продавцем про продаж вищезгаданого будинку, при умові, що продавець дооформить всі необхідні документи, які дадуть змогу нотаріально посвідчити Договір купівлі-продажу майна. На виконання попередніх домовленостей, позивач [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в сумі 5\~000,00 грн. в рахунок купівлі у нього житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в с.Чайківка, Радомишльського району, Житомирської області по вул. Радомишльська,16, а продавець в свою чергу пообіцяв зібрати всі необхідні документи для нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу згаданого будинку, про що власноручно написав розписку від 06.04.2001 року. Незважаючи на те, що право власності на зазначене нерухоме майно відповідним чином не оформлене і не зареєстроване, позивач вважає, що набув право власності на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, оскільки з моменту вселення в 2001 році в згаданий будинок, добросовісно та з законних підстав заволодів цим майном, продовжує відкрито, безперервно володіти згаданим будинком, що розташований в с.Чайківка, Радомишльського району, Житомирської області по вул. Радомишльська,16, протягом більше десяти років. Ніхто, крім позивача не претендує на даний будинок і не заявляє ніяких претензій на нього. Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із Закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. У відповідності до ч.1 ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за Заповітом і за Законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини,а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved