Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

\~Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати недійсним договір оренди землі, укладений 30.04.2017 року між [PERSON], [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Ніка», речове право оренди по якому зареєстровано приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу [PERSON] за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Ніка» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.07.2017 року за № 21582280. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в липні 2017 року позивачеві стало відомо про те, що між ТОВ «Агропромислова компанія «НІКА», [PERSON], [PERSON] укладено договір оренди землі № 0183 від 30.04.2017 р., речове право оренди по якому зареєстровано за ТОВ «Агропромислова компанія «НІКА» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.07.2017 року за № 21582280. Як слідує з Інформації, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, згідно даного договору оренди землі, [PERSON], [PERSON] передали ТОВ «Агропромислова компанія «НІКА» в тимчасове користування за плату належну їм на праві часткової власності земельну ділянку, що розташована на території Обознівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, кадастровий номер земельної ділянки 3522585800:02:000:0183, строком на 13 років. Тобто, між Відповідачами укладений договір оренди землі щодо тієї самої земельної ділянки, яка попередньо передана в оренду позивачеві на строк до 13.12.2025 року. Таким чином, укладений між ТОВ «Агропромислова компанія «НІКА», [PERSON], [PERSON] договір оренди землі суперечить змісту вказаних правових норм, оскільки укладений без попереднього припинення, розірвання договору оренди землі від 10 листопада 2005 року, укладеного між Позивачем та [PERSON], попереднім власником земельної ділянки, що є підставою для визнання його недійсним. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з'явився, просив розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час, місце та дату розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Судом встановлено, що 10 листопада 2005 року між ПП «Наукова селекційно-насінницька фірма «СОЄВИЙ ВІК» та [PERSON] укладено договір оренди землі, який зареєстрований у Кіровоградському районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис № 89 від 13.12.2005 року. Згідно даного договору оренди землі, [PERSON] передала позивачеві в тимчасове користування за плату терміном на 20 років (до 13 грудня 2025 року) належну їй на праві власності земельну ділянку, що розташована на території Обознівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, кадастровий номер земельної ділянки 3522585800:02:000:0183. Відомості щодо права оренди були також внесені до Державного земельного кадастру. 28 жовтня 2014 року [PERSON] померла. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 53/2015 від 26.04.2017 року, та до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 85865115 від 26.04.2017 р. встановлено, що спадкоємцями [PERSON] та власниками вказаної земельної ділянки по 1/2 частин кожен являються [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до інформаціної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за № 93031622 від 27.07.2017 року встановлено, що між ТОВ «Агропромислова компанія «НІКА», [PERSON], [PERSON] укладено договір оренди землі № 0183 від 30.04.2017 р., речове право оренди по якому зареєстровано за ТОВ «Агропромислова компанія «НІКА» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.07.2017 року за № 21582280. Як слідує з Інформації, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, згідно даного договору оренди землі, [PERSON], [PERSON] передали ТОВ «Агропромислова компанія «НІКА» в тимчасове користування за плату належну їм на праві часткової власності земельну ділянку, що розташована на території Обознівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, кадастровий номер земельної ділянки 3522585800:02:000:0183, строком на 13 років. Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 29 листопада 2017 року, у задоволенні позову\~[PERSON], [PERSON] до приватного підприємства «Наукова селекційно-насінницька фірма «Соєвий вік» про визнання недійсним договору оренди землі від 10 листопада 2005 року укладеного між ПП «Наукова селекційно-насінницька фірма «СОЄВИЙ ВІК» та [PERSON] укладено, кадастровий номер земельної ділянки 3522585800:02:000:0183, відмовлено. Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 08 лютого 2018 року, рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 29 листопада 2017 року залишено без змін. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно вимог ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Частиною першою статті 203 Цивільного кодексу України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до ч. 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Договір оренди землі може бути припинений також шляхом його розірвання у випадках передбачених ст. 32 Закону України «Про оренду землі». Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його прав на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання угоди недійсною. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачі не спростували обставини викладені в позовній заяві, оскільки матеріалами справи підтверджується той факт, що відповідачами укладений договір оренди землі щодо тієї самої земельної ділянки, яка попередньо передана в оренду позивачеві на строк до 13.12.2025 року. Крім того, відповідно до умовами пункту 12.5. договору оренди землі від 10.11.2005 р. укладеного між ПП «Наукова селекційно-насінницька фірма «СОЄВИЙ ВІК» та [PERSON], перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, не є підставою для зміни умов або розірвання договору. В свою чергу, рішенням суду від 29 листопада 2017 року, у задоволенні позову [PERSON], [PERSON] до приватного підприємства «Наукова селекційно-насінницька фірма «Соєвий вік» про визнання недійсним договору оренди землі від 10 листопада 2005 року укладеного між ПП «Наукова селекційно-насінницька фірма «СОЄВИЙ ВІК» та [PERSON] укладено, кадастровий номер земельної ділянки 3522585800:02:000:0183, відмовлено, а постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 08 лютого 2018 року, рішення суду від 29 листопада 2017 року залишено без змін. Таким чином, укладений між [PERSON], [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Ніка» договір оренди землі укладений без попереднього припинення, розірвання договору оренди землі від 10 листопада 2005 року, укладеного між Приватним підприємством «Наукова селекційно-насінницька фірма «СОЄВИЙ ВІК» та [PERSON], попереднім власником земельної ділянки, а тому договір оренди землі, укладений 30.04.2017 року між [PERSON], [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Ніка», слід визнати недійсним, оскільки одночасне існування двох договорів оренди та їх державної реєстрації суперечить вимогам Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, с створення умов для функціонування ринку нерухомого майна. За таких обставин, зваживши у сукупності надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовну заяву Приватного підприємства «Наукова селекційно-насінницька фірма «СОЄВИЙ ВІК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «НІКА», [PERSON], [PERSON], про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1684,00 грн.

Outcome: approved