Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, розпискою, в якому зазначає, що 19 листопада 2013 року він надав відповідачці у позику гроші в розмірі 8000,00 грн., про що було складено розписку. Згідно розписки відповідач повинен був повернути всю суму боргу до 19 січня 2014 року, однак до теперішнього часу [PERSON] нічого не сплатила. У зв'язку з несплатою боргу у встановлений в розписці термін, позивач звернувся до суду про стягнення суми боргу, а саме 8000,00 грн. та понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 250,00 грн.. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та день судового засідання повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд визнає, що відповідачка [PERSON] повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши надані письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 19.11.2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики відповідно до якого [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла грошові кошти в сумі 8000,00 грн., взявши на себе обов'язок повернути гроші в строк до 19.01.2014 року. На підтвердження укладання договору позики та умов [PERSON] надав позивачу розписку написану власноручно ( а. с. 3). Відповідно до ст.. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно до ч. 2 ст. 1047 на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Враховуючи те, що зобов'язання відповідно до ст.. 526 ЦК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а відповідач своє зобов'язання не виконав і борг не повернув, то за таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики у сумі 8000 грн. 00 коп. Оскільки, [PERSON] прострочила виконання зобов'язання за договором позики, суд вважає за необхідне стягнути з неї на користь позивача суму боргу у розмірі 8000 грн. 00 коп. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved