Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 березня 2010 року між ними було зареєстровано шлюб. С свідоцтві про шлюб було зазначено, що після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка буде змінено на «[PERSON]», проте позивач не переоформив паспорт та інші документи на нове прізвище. Позивач зазначає, що життя з відповідачкою у них не склалося, відповідач на даний час перебуває в колонії, де відбуває покарання за вчинення злочину. Від подружнього життя спільних дітей у них не має. Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у ньому, просив розірвати шлюб, залишити йому прізвище «[PERSON]» та стягнути з відповідача сплачений ним судовий збір в сумі 229,41 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 200 грн. Відповідачу за місцем відбування покарання було направлено копію позовної заяви з додатками. 13 лютого 2014 року з Орджонікідзевського виправного центру управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області до суду надійшла розписка про отримання відповідачем копії позовної заяви з додатками та заява в якій відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Що стосується стягнення з неї судового збору та витрат на правову допомогу, відповідач просить не стягувати з неї зазначені кошти, вказуючи на неможливість їх сплати у зв'язку з перебуванням в виправному центрі. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] Микитівським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області зареєстровано 20 березня 2010 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 40. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень позивача та заяви відповідача, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову в цій частині. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Витрати на правову допомогу стягненню не підлягають, оскільки позивачем не надано належних документальних підтверджень здійснення позивачем таких витрат. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial