Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 14 057,94 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору від 14.08.2008 року відповідач отримала кредит у розмірі 2 631,78 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 20.02.2014 року має заборгованість у розмірі 14 057,94 грн., яку позивач і просить стягнути. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності відповідача остання до суду не надсилала. Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору від 14.08.2008 року відповідач отримала кредит у розмірі 2631,78 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 20.02.2014 року становить 14 057,94 грн., яка складається з наступного: - 1085,09 грн. - заборгованість за кредитом; - 62,07 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 386,88 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 11 378,28 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 645,62 грн. - штраф (процентна складова); Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У ч. 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відносно вимоги щодо стягнення з відповідача на користь банку пені в розмірі 11 378,28 грн. суд вважає, що має бути задоволено частково враховуючи те, що розмір пені значно перевищує суму заборгованості, та враховуючи складну обстановку на території України, суд вважає, що на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір пені (неустойки) має бути зменшений і має становити 1 000 грн. Отже, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідач не виконувала належним чином зобов'язання за Кредитним договором, а тому в неї перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 3 679,66 грн., в зв'язку із чим позовні вимоги частково знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають частковому задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved