Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 09 листопада 2002 року перебуває з відповідачем в шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Василівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис №1775377, в період якого у них народилася спільна неповнолітня дитина - донька, [INFO]. Спільне сімейне життя не склалося, оскільки під час спільного проживання відповідач зловживав спиртними напоями і вчиняв сварки. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинено близько п'яти років назад, вони проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Вважає, що збереження сім'ї, примирення з відповідачем є неможливим, а подальше формальне перебування у шлюбі суперечить її інтересам та інтересам їхньої доньки. Спору щодо спільного майна, місця проживання дитини, яка на даний за спільним рішенням з відповідачем час проживає з нею, між ними не має, а в подальшому вона має намір стягувати аліменти з відповідача в примусовому порядку. Позивач, яка повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, надавши суду письмову заяву (а.с.16), за якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, прохала розірвати шлюб, оскільки сімейно-шлюбні відносини між ними припинено з 2009 року, а справу розглядати у її відсутність. Спору щодо спільного майна, місця проживання дитини не має, а питання стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини буде вирішувати за окремим позовом. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, за якою прохав розглядати справу у його відсутність, позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, оскільки між ними сімейно-шлюбні відносини припинено з 2009 року, вони проживають окремо, в зв'язку з чим примирення з позивачкою та відновлення сім'ї є не можливим. Спору щодо майна, місця проживання дитини та її утримання не має (а.с.17). В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 09 листопада 2002 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Василівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис №07 (а.с.6), в період якого у них народилися спільна неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO] (а.с.5), яка після фактичного припинення сторонами сімейно-шлюбних відносин проживає з позивачкою. Спільне життя в сім'ї не склалося через зловживання відповідачем спиртними напоями, внаслідок часто виникали сварки, в зв'язку з чим сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинено з 2009 року, вони не проживають однією сім'єю та не ведуть спільне господарство, що підтвердили своїми письмовими заявами до суду (а.с.16,17). На день розгляду справи судом сторони мір до збереження сім'ї не приймали і зберігати сім'ю не бажають, про що свідчать подані до суду як позивачкою, так і відповідачем письмові заяви щодо вирішення питання про розірвання шлюбу (а.с.16,17). Спору з приводу спільного майна подружжя та місця проживання дитини, яка проживає з позивачкою, на день розгляду справи судом між сторонами не має, а питання стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини буде вирішувати за окремим позовом. За таких підстав суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивачки, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved