Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], про визнання права власності на частку у спільному майні, посилаючись на те, що у 1988 році між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Однак, стосунки між [PERSON] та [PERSON]А розладились, постійно почали виникати побутові конфлікти, які зумовили подальшу неможливість спільного проживання. 30.07.2012 року рішенням Полтавського районного суду шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Спільне проживання стало неможливим у звязку з тим, що відповідач почав зловживати спиртними напоями, залишився без роботи у звязку із цим, та без засобів для існування, почав вести антисоціальний спосіб життя. Крім того, відповідач перебуваючи в стані алкогольного спяніння постійно погрожував застосуванням сили позивачу та їх спільній дочці, зокрема намагався завдати їм тілесних пошкоджень та погрожував застосуванням сокири. Рішенням Полтавського районного суду від 06 квітня 2015 року, позов [PERSON] до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 3/4 житлового будинку, що розташований за адресою: Полтавський район, с. Мильці, вул. І.Франка, 19 та права користування 3\\4 частинами земельної ділянки, що розташована за адресою: Полтавський район, с. Мильці, вул. І.Франка 19,було задоволено повністю, і відповідно визнано за позивачем право власності на 3/4 частини вказаного будинку. Право власності на вищевказану частину житлового будинку було зареєстровано у встановлений законом порядку. Згідно звіту визначення оціночної (ринкової) вартості житлового будинку за адресою: с. Мильці, вул. Івана Франка, 19, вартість ? частини будинку становить 29 238 грн. Спільне користування позивачем та відповідачем житловим будинком, що розташований за адресою: Полтавський район, с. Мильці, вул. І. Франка 19 є неможливим, та таким, що може завдати шкоди життю Позивача. [PERSON] фактично позбавлена права користуватися своєю власністю та не має змоги проживати у зазначеному будинку, доказом цього є договори тимчасового користування житлом у гуртожитку (копії договорів додаються), в якому вона змушена проживати по сьогоднішній день. Вказаний житловий будинок у розумінні ст. 183 Цивільного кодексу України є неподільною річчю, так як має один вхід до будинку, єдині мережі комунікацій (електро-, водо-тепло-постачання), спільні приміщення спеціального призначення (кухня, ванна, санвузол), а тому відповідає вимогам ст. 364 Цивільного кодексу України - припинення права спільної часткової власності може мати місце, коли річ є неподільною. 1/4 частина житлового будинку, що розташований за адресою: Полтавський район, с. Мильці, вул. І. Франка 19, що є незначною часткою, та не може бути виділена Відповідачу в натурі, так як уже було зазначено вище вказаний житловий будинок містить лише один вхід. Отже, частка відповідача є незначною і не може бути виділена в натурі, що є необхідною вимогою для припинення права власності у спільній частковій власності. Крім того, відповідач після розірвання шлюбу жодним чином не підтримує відносин із їх спільною дочкою, а також має заборгованість із сплати аліментів, що негативно впливає на Позивача. Отже, відповідач веде антисоціальний та аморальний спосіб життя, який завдає значних моральних та душевних страждань Позивачеві, і відповідно спільне користування частка житловим будинком, що розташований за адресою: Полтавський район, с. Мильці, вул. І. Франка 19, відповідачем та позивачем є неможливим та таким, що протирічить їх інтересам. Житловий будинок, що розташований за адресою: Полтавський район, с. Мильці, вул. І. Франка 19, було побудовано у 1988 році, а отже право власності на 1/4 вказаного житлового будинку у Позивача виникло із моменту створення цього майна, адже чинне на той момент законодавство - Цивільний кодекс УРСР не повязував набуття права власності на нерухоме майно із обовязком вчинити певні дії, як то зареєструвати право власності у встановлений законом порядок. На даний час відповідач жодним чином не дбає про належне йому майно, не вчиняє необхідних дій для його утримання та поточного ремонту. Так, зокрема ним було знищено опалювальну систему будинку, і таким чином будинок на разі опалюється за допомогою газових конфорок (копії фото додаються). Також, позивач на даний момент не проживає у вказаному житловому будинку із причин, що буди вказані вище, а тому також не може виконувати свої обовязки, як власник житлового будинку, що негативно впливає на загальну стан будинку та стан його інженерних мереж. Таким чином, дії відповідача мають деструктивний характер та направлені на знищення майна Позивача шляхом самоусунення від його утримання, а також недопущення Позивача до належного їй майна. [PERSON] готова компенсувати 1/4 частину житлового будинку, що розташований за адресою: Полтавський район, с. Мильці, вул. І. Франка 19, цілим житловим будинком. З 16.09.2016 року, [PERSON] має у приватній власності житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в селі Кованчик, Полтавського району та області, вулиця Польова, будинок 12-а, який знаходиться на приватизованій земляній ділянці (копія договору купівлі-продажу додається). Будинок складається з житлового будинку А-1, а, а1, загальною площею 47,4 кв.м, житловою площею 16,6 кв.м. Оціночна вартість цього будинку станом на 03.08.2016 року складає 45 636 грн., що значно перевищує 1/4 частину спірного будинку. В судове засідання позивач та її представник не зявились, надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали та прохали задовольнити. Відповідач в судове засідання двічі не зявився, однак повідомлявся належним чином, про що є докази у справі. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. 169, 224 ЦПК України. Суд,\~ дослідивши\~ докази, якими\~ обґрунтовується\~ позов, вважає,\~ що\~ позов\~ підлягає\~ до задоволення. Судом встановлено, що у 1988 році між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Однак, стосунки між [PERSON] та [PERSON]А розладились, постійно почали виникати побутові конфлікти, які зумовили подальшу неможливість спільного проживання. 30.07.2012 року рішенням Полтавського районного суду шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Спільне проживання стало неможливим у звязку з тим, що відповідач почав зловживати спиртними напоями, залишився без роботи у звязку із цим, та без засобів для існування, почав вести антисоціальний спосіб життя. Крім того, відповідач перебуваючи в стані алкогольного спяніння постійно погрожував застосуванням сили позивачу та їх спільній дочці, зокрема намагався завдати їм тілесних пошкоджень та погрожував застосуванням сокири. Рішенням Полтавського районного суду від 06 квітня 2015 року, позов [PERSON] до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 3/4 житлового будинку, що розташований за адресою: Полтавський район, с. Мильці, вул. І.Франка, 19 та права користування 3\\4 частинами земельної ділянки, що розташована за адресою: Полтавський район, с. Мильці, вул. І.Франка 19,було задоволено повністю, і відповідно визнано за позивачем право власності на 3/4 частини вказаного будинку. Право власності на вищевказану частину житлового будинку було зареєстровано у встановлений законом порядку. Згідно звіту визначення оціночної (ринкової) вартості житлового будинку за адресою: с. Мильці, вул. Івана Франка, 19, вартість ? частини будинку становить 29 238 грн. Спільне користування позивачем та відповідачем житловим будинком, що розташований за адресою: Полтавський район, с. Мильці, вул. І. Франка 19 є неможливим, та таким, що може завдати шкоди життю Позивача. [PERSON] фактично позбавлена права користуватися своєю власністю та не має змоги проживати у зазначеному будинку, доказом цього є договори тимчасового користування житлом у гуртожитку (копії договорів додаються), в якому вона змушена проживати по сьогоднішній день. Вказаний житловий будинок у розумінні ст. 183 Цивільного кодексу України є неподільною річчю, так як має один вхід до будинку, єдині мережі комунікацій (електро-, водо-тепло-постачання), спільні приміщення спеціального призначення (кухня, ванна, санвузол), а тому відповідає вимогам ст. 364 Цивільного кодексу України - припинення права спільної часткової власності може мати місце, коли річ є неподільною. 1/4 частина житлового будинку, що розташований за адресою: Полтавський район, с. Мильці, вул. І. Франка 19, що є незначною часткою, та не може бути виділена Відповідачу в натурі, так як уже було зазначено вище вказаний житловий будинок містить лише один вхід. Отже, частка відповідача є незначною і не може бути виділена в натурі, що є необхідною вимогою для припинення права власності у спільній частковій власності. Крім того, відповідач після розірвання шлюбу жодним чином не підтримує відносин із їх спільною дочкою, а також має заборгованість із сплати аліментів, що негативно впливає на Позивача. Отже, відповідач веде антисоціальний та аморальний спосіб життя, який завдає значних моральних та душевних страждань Позивачеві, і відповідно спільне користування частка житловим будинком, що розташований за адресою: Полтавський район, с. Мильці, вул. І. Франка 19, відповідачем та позивачем є неможливим та таким, що протирічить їх інтересам. Житловий будинок, що розташований за адресою: Полтавський район, с. Мильці, вул. І. Франка 19, було побудовано у 1988 році, а отже право власності на 1/4 вказаного житлового будинку у Позивача виникло із моменту створення цього майна, адже чинне на той момент законодавство - Цивільний кодекс УРСР не повязував набуття права власності на нерухоме майно із обовязком вчинити певні дії, як то зареєструвати право власності у встановлений законом порядок. На даний час відповідач жодним чином не дбає про належне йому майно, не вчиняє необхідних дій для його утримання та поточного ремонту. Так, зокрема ним було знищено опалювальну систему будинку, і таким чином будинок на разі опалюється за допомогою газових конфорок (копії фото додаються). Також, позивач на даний момент не проживає у вказаному житловому будинку із причин, що буди вказані вище, а тому також не може виконувати свої обовязки, як власник житлового будинку, що негативно впливає на загальну стан будинку та стан його інженерних мереж. Таким чином, дії відповідача мають деструктивний характер та направлені на знищення майна Позивача шляхом самоусунення від його утримання, а також недопущення Позивача до належного їй майна. [PERSON] готова компенсувати 1/4 частину житлового будинку, що розташований за адресою: Полтавський район, с. Мильці, вул. І. Франка 19, цілим житловим будинком. З 16.09.2016 року, [PERSON] має у приватній власності житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в селі Кованчик, Полтавського району та області, вулиця Польова, будинок 12-а, який знаходиться на приватизованій земляній ділянці (копія договору купівлі-продажу додається). Будинок складається з житлового будинку А-1, а, а1, загальною площею 47,4 кв.м, житловою площею 16,6 кв.м. Оціночна вартість цього будинку станом на 03.08.2016 року складає 45 636 грн., що значно перевищує 1/4 частину спірного будинку. Згідно до ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою стороною, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними в судовому засіданні \~\~та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved