Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 05 червня 2013 року ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» уклав з [PERSON] кредитний договір № ICKGMCUI.128981.004, згідно з яким Банк надав відповідачці кредит у розмірі 2 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних за користування кредитом строком на 36 місяців. Проте станом на 26 лютого 2015 року [PERSON] не виконала належним чином зобов'язання за вищевказаним кредитним договором, в результаті чого в неї виникла прострочена заборгованість на загальну суму 8 619, 17 грн., яка складається з: поточної заборгованості по тілу кредиту у розмірі 3 867, 83 грн.; простроченої заборгованості по тілу кредиту у розмірі 2 103, 78 грн.; поточної заборгованості за процентами у розмірі 129, 03 грн., простроченої заборгованості за процентами за період з 26 червня 2014 року по 26 лютого 2015 року у розмірі 1 681, 19 грн.; суми пені за період з 26 червня 2014 року по 26 лютого 2015 року у розмірі 837, 34 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, згідно вимог ст. 74 ЦПК України, заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала та про причини неявки суд не повідомляла. У відповідності до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. До суду повернувся конверт з поштовим повідомленням з відміткою «за вказаною адресою не проживає». Однак, згідно відповіді Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], куди їй і направлялась судова повістка у відповідності до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Зважаючи на викладене, вважається, що судовий виклик на 06 травня 2015 року [PERSON] вручено належним чином. У зв'язку з чим, суд вважає за можливе, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, та зі згоди представника позивача, провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що 05 червня 2013 року ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» уклав з [PERSON] кредитний договір № ICKGMCUI.128981.004, згідно з яким Банк надав відповідачці кредит у розмірі 2 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних за користування кредитом строком на 36 місяців. Згідно п. 2.5 кредитного договору щомісячний мінімальний платіж складає 10% від суми заборгованості, підлягає сплаті позичальником щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. Заборгованість, що підлягає сплаті, не сплачена у встановлений строк, вважається простроченою. Відповідно до п. 5.2 кредитного договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом, Банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0, 5 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Проте станом на 26 лютого 2015 року [PERSON] не виконала належним чином зобов'язання за вищевказаним кредитним договором, в результаті чого в неї виникла прострочена заборгованість на загальну суму 8 619, 17 грн., яка складається з: поточної заборгованості по тілу кредиту у розмірі 3 867, 83 грн.; простроченої заборгованості по тілу кредиту у розмірі 2 103, 78 грн.; поточної заборгованості за процентами у розмірі 129, 03 грн., простроченої заборгованості за процентами за період з 26 червня 2014 року по 26 лютого 2015 року у розмірі 1 681, 19 грн.; суми пені за період з 26 червня 2014 року по 26 лютого 2015 року у розмірі 837, 34 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості за кредитним договорами. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У зв'язку з несплатою позивачем судового збору на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України вирішив стягнути з відповідачки в дохід держави судовий збір у розмірі 243, 60 грн. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved