Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення частки в земельній ділянці. Позов мотивований тим, що 10.12.2004 року Каховським міським відділом земельних ресурсів Каховської міської ради, йому та його померлому батькові [PERSON] , на праві спільної сумісної власності видано державний акт на право власності на земельну ділянку, розміром 760 кв.м., розташованої у [ADDRESS] , наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку. При зверненні позивачем до нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини на частку земельної ділянки, належної померлому батькові, йому було відмовлено, оскільки земельна ділянка належала батькові та належить йому на праві сумісної спільної власності, без визначення розміру часток. Просить суд заявлені вимоги задовольнити та визнати, що йому та його померлому батькові належить по Ѕ частки земельної ділянки, площею 760 кв.м., розташованої у [ADDRESS] . В судове засідання сторони не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позивач на задоволенні позовних вимог наполягає, представник відповідача з позовними вимогами згодний. Відповідно до\~ст.\~247\~ч.\~2\~ЦПК України\~у\~ разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачу та його батькові [PERSON] , померлому [INFO] на праві спільної сумісної власності видано державний акт на право власності на земельну ділянку, розміром 760 кв.м., розташованої у [ADDRESS] , наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с. 3-7). При зверненні позивачем до нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини на частку земельної ділянки, належної померлому батькові, йому було відмовлено, оскільки земельна ділянка належала батькові та належить йому на праві сумісної спільної власності, без визначення розміру часток (а.с. 8). Ст.\~321\~ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбаченийст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Відповідно дост. 356 ч. 1 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням частко кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності (ст. 361 ЦК України). Відповідно дост.\~364\~ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідност.\~367\~ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене у натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1, ч. 3ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню, оскільки нотаріус не має можливості визначити частки земельної ділянки, а позивач є спадкоємцем за законом, про відмову від спадщини не заявляв та іншим чином визначити частки земельної ділянки, не має змоги.

Outcome: approved