Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.08.2010 року, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову повністю та наголосила, що банком був пропущений строк позовної давності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд встановив. 05.08.2010 року між позивачем та відповідачем був укладено договір № б/н, згідно якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до наданого розрахунку, станом на 31.12.2015 року має заборгованість - 40219,37 грн., яка складається з наступного: 7409,26 грн. - заборгованість за кредитом; 27768,71 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2650,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1891,40 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач свої обов'язки за договором не виконав. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов'язку в частині сплати заборгованості за тілом кредиту, суд вважає, що позов в цій частині є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає частковому задоволенню. Вимоги позивача про стягнення з відповідача 27768,71 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 2650,00 грн. - заборгованості за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1891,40 грн. - штраф (процентна складова) не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 05.08.2010 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], станом на 31.12.2015 вбачається, що останній платіж за кредитом відбувся 04.09.2013 року, а тому строк позовної, щодо стягнення пені та штрафів сплинув 04.09.2014 року. Позивач звернувся до суду із позовом 03.06.2016 року. Згідно п. 1, ч. 2, ст. 259 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Зважаючи на викладене, беручи до уваги те, що позивачем застосована до відповідача цивільно-правова відповідальність у виді стягнення пені та штрафу, а строк позовної давності в один рік сплинув, тому вимоги Банку про стягнення пені та штрафів не підлягають задоволенню. Суд вважає за необхідне на підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial