Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] 17.10.2013 року укладено кредитний договір №GP-5254702, на підставі якого видано кредитні кошти в сумі 51261грн. 76коп. 19.07.2016 року ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», який є правонаступником усіх прав та зобов`язань. Зазначає, що відповідач протягом дії кредитного договору систематично порушував його умови, в наслідок чого станом на 17.10.2019 року утворилась заборгованість перед банком в сумі 128060грн.: в тому числі: заборгованість за кредитом 24541грн. 75коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 4718рн. 76коп., 26225грн. 52коп. заборгованість за комісією та 72573грн. 97коп. штрафні санкції. У зв`язку з вищевикладеним просить суд стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, від них до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги не визнають. Просять суд застосувати позовну давність та відмовити в задоволенні позовних вимог. Судом встановлено, що між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] 17.10.2013 року укладено кредитний договір №GP-5254702, на підставі якого відповідачу видано кредитні кошти в сумі 51261грн. 76коп. /а.с.5-8/. 19.07.2016 року ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», який є правонаступником усіх прав та зобов`язань. Суд частково задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, виходить з наступного. Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановлених статтями 253 - 255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). За правилами, встановленими частинами 3 та 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Під час розгляду справи відповідач [PERSON] подала заяву про застосування позовної давності щодо вимог позивача про стягнення з неї заборгованості. Правовими позиціями, висловленими у Постановах Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року (справа №6-116цс13) та 03 червня 2015 року (справа №6-31 цс.15) встановлено, що відповідно до ст.261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Оскільки умовами кредитного договору, а саме згідно графіку платежів передбачено погашення по 1979грн. 33коп., щомісячно до 17 числа кожного місяця в строк до 17 жовтня 2017 року, позивач звернувся до суду з позовом, згідно відмітки працівників Укрпошти 29.10.2019 року, то повинно підлягати стягненню з відповідача заборгованість за кредитом починаючи з листопада 2016 року, що становить 23751грн. 77коп. ( 11 місяців # 1979,33 + 1979,14). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин суд, з урахуванням принципу диспозитивності, на підставі встановлених обставин справи, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, а саме необхідно стягнути з відповідача на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» 23751грн. 77коп., що включає в себе заборгованість за тілом кредиту, відсотки та заборгованість по комісії. Щодо позовної вимоги ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] про стягнення штрафних санкцій в сумі 72573грн. 97коп. то суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Цивільним кодексом України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (частина перша статті 546). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Кодексу). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина друга статті 546). Як видно з матеріалів справи за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань [PERSON] були нараховані штрафні санкції в сумі 72573грн. 97коп. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ч.1 та п.1 ч.2 ст.258 ЦК України. Відповідно до ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановлених статтями 253 - 255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). За правилами, встановленими частинами 3 та 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки умовами кредитного договору, а саме згідно графіку платежів передбачено останній платіж 17 жовтня 2017 року, позивач звернувся до суду з позовом, згідно відмітки працівників Укрпошти 29.10.2019 року, внаслідок чого позивач пропустив однорічний строк звернення до суду про стягнення штрафних санкцій. Суд дослідивши матеріали справив судовому засіданні, вважає, що в позовній вимозі про стягнення штрафних санкцій слід відмовити, у зв`язку з спливом позовної давності. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено частково, тому підлягають стягненню з відповідача витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (18,55% від ціни позову), що становить 365грн. 34коп. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. На підставі наведеного та

Outcome: partial