Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього борг за договором позики. Свої позовні вимоги мотивував тим, що в травні 2016 року до нього звернувся відповідач з проханням надати йому в борг 500 доларів США. При цьому зобовязався повернути йому кошти до 10.07.2016 року. До вказаного терміну відповідач вказану суму боргу не повернув. Після неодноразових наполегливих вимог про повернення боргу, відповідач 22.07.2016 року надав йому розписку, в якій зазначив, що отримав від нього 500 доларів США та зобовязався повернути борг до 26.07.2016 року. Однак до зазначеної дати [PERSON], борг не повернув. Крім того, почав свідомо ухилятися від зустрічі та не відповідав на дзвінки. 15.08.2016 року при зустрічі надав іншу розписку в якій зазначив про отримання в борг 500 доларів США та зазначив термін повернення боргу 22.08.2016 року. 24.08.2016 року йому було частково повернуто борг. А саме, повернуто 7980,00 грн., що склало 310 доларів США. Залишок боргу склав 190 доларів США, що складає 5073 грн. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги та просить справу слухати за його відсутності. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, в зв'язку з чим, згідно з ухвалою Знам'янського міськрайонного суду від 31.10.2016 року розгляд цивільної справи проводиться заочно. Відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши правовідносини між сторонами та надавши їм правову оцінку, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з розпискою з особистим підписом [PERSON] від 22.07.2016 року останній отримав грошові кошти в сумі 500 доларів США, та зобовязався повернути до 26.07.2016 року. Згідно з розпискою з особистим підписом [PERSON] від 22.07.2016 року останній отримав грошові кошти в сумі 500 доларів США, та зобовязався повернути до 26.07.2016 року (а.с.5). Згідно з розпискою з особистим підписом [PERSON] від 15.08.2016 року останній отримав грошові кошти від [PERSON] в сумі 500 доларів США, та зобовязався повернути до 22.08.2016 року (а.с.4). Згідно з довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк», станом на 08.09.2016 року за офіційним курсом НБУ, курс долара США складав 26,724306 (а.с.6). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, дослідивши докази по справі приходить до висновку, що оскільки розписки мають особистий підпис [PERSON], даний факт підтверджує укладення договору позики відповідно до ст.1046 ЦК України. Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку саму суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того самого роду і такої самої якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст.1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України Згідно з ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором. Враховуючи, що відповідачем умови договору не виконані, позика до встановленого строку не повернута, сума боргу підлягає стягненню в судовому порядку. Встановлено, що сума боргу відповідача перед позивачем [PERSON] складає 5073 грн., і підлягає стягненню з [PERSON] на його користь в повному обсязі. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved