Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», про стягнення інфляційних втрат та 3 (трьох) процентів річних за період невиконання судового рішення, посилаючись на те, що 25 лютого 2014 року Дніпровський районний суд міста Херсона ухвалив рішення про часткове задоволення позовних вимог у справі за позовом [PERSON] до Головного управління юстиції в Херсонській області, в особі Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», Головного управління казначейства України в Херсонській області, ПАТ КБ «Хрещатик», [PERSON], [PERSON] про повернення/стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави, за яким було стягнуто на користь [PERSON] з [PERSON] кошти, сплачені стягувачу на підставі виконавчого листа № 2-5180, виданого 24.01.2005 року Дніпровським районним судом м. Херсона у сумі 29383,90 грн. (заборгованість [PERSON] по аліментах), стягнуто з Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» на користь [PERSON] кошти, сплачені на користь ПП СП «Юстиція» в якості гарантійного внеску в сумі 20674,92 грн. та додаткової винагороди у розмірі 17,08грн., а також 5000 грн. моральної шкоди, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» на користь [PERSON] кошти, сплачені стягувачу на підставі виконавчого листа № 2-3757/07, виданого 14.11.2007 року Дніпровським районним судом м. Херсона в сумі 82 664,63 грн. Рішенням від 26 травня 2014 року у справі № 22-ц/791/1095/2014 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 25 лютого 2014 року в частині стягнення на користь [PERSON] з [PERSON],з Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» зазначених сум -залишила без змін. Оскільки Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» виконало своє грошове зобов`язання, обумовлене рішенням суду, лише через 5 (п`ять) місяців після набрання ним чинності , перерахувавши [PERSON] меморіальним ордером № 14173 від 30 жовтня 2014 року боргову суму 82 664,63 грн., а боржники [PERSON] та Приватне підприємство «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» на сьогодні рішення суду не виконали та, зазначені у рішенні суду, грошові кошти стягувачу [PERSON] не повернули, на підставі чого позивач просить суд стягнути з відповідачів суми інфляційних втрат та 3 (трьох) процентів річних за період невиконання судового рішення. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з»явилась, просила справу розглянути у її відсутність. Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях. Представник відповідача - Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» в судове засідання не з`явився, про розгляд був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, суд встановив, що 25 лютого 2014 року Дніпровським районним судом міста Херсона було ухвалене рішення про часткове задоволення позовних вимог у справі за позовом [PERSON] до Головного управління юстиції в Херсонській області, в особі Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», Головного управління казначейства України в Херсонській області, ПАТ КБ «Хрещатик», [PERSON], [PERSON] про повернення/стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави. Предметом судового спору було витребування від вигодонабувачів/відповідачів у позовному провадженні, коштів, отриманих ними від [PERSON] за придбаний ним з прилюдних торгів житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 75,5 кв. м за адресою місто [ADDRESS], який належав боржнику банку [PERSON]. Позов [PERSON] до Головного управління державного казначейства України у Херсонській області, Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», [PERSON], [PERSON] про стягнення/ повернення коштів, набутих без достатньої правової підстави, стягнення моральної шкоди було задоволено частково, в тому числі: стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти, сплачені стягувачу на підставі виконавчого листа № 2-5180, виданого 24.01.2005 року Дніпровським районним судом м. Херсона у сумі 29383,90 грн. (заборгованість [PERSON] по аліментах), стягнуто з Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» на користь [PERSON] кошти, сплачені на користь ПП СП «Юстиція» в якості гарантійного внеску в сумі 20674,92 грн. та додаткової винагороди у розмірі 17,08грн., а також 5000 грн. моральної шкоди, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» на користь [PERSON] кошти, сплачені стягувачу на підставі виконавчого листа № 2-3757/07, виданого 14.11.2007 року Дніпровським районним судом м. Херсона в сумі 82 664,63 грн. Рішенням від 26 травня 2014 року у справі № 22-ц/791/1095/2014 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 25 лютого 2014 року в частині стягнення на користь [PERSON] з [PERSON], Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» зазначених сум залишила без змін. Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» виконало своє грошове зобов`язання, обумовлене рішенням суду, лише через 5 (п`ять) місяців після набрання чинності цим рішенням, перерахувавши [PERSON] меморіальним ордером № 14173 від 30 жовтня 2014 року боргову суму 82 664,63 грн. Боржники [PERSON] та Приватне підприємство «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» на сьогодні рішення суду не виконали - зазначені у рішенні грошові кошти стягувачу [PERSON] не повернули, що стало підставою для звернення позивача до суду за захистом порушеного права. Вказані обставини справи підтверджуються матеріалами справи та представником відповідача та відповідачем не спростовуються. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно частини 5 зазначеної статті, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Грошовим, за змістом статей 524, 533 - 535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. З урахуванням пункту 30.1 статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою, а згідно з пунктом 8.1 статті 8 цього Закону банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Ці нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, який у справі № 6-113 цс 14 від 01 жовтня 2014 року, предметом розгляду якої був спір про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за період невиконання судового рішення про відшкодування майнової та моральної шкоди, зробив правовий висновок, відповідно до якого будь-яке зобов'язання, яке зводиться до сплати грошей, є грошовим зобов'язанням незалежно від правових підстав його виникнення, і в разі його порушення підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Згідно пункту 5.1. Постанови ВГСУ від 17.12.2013 р. № 14 « Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань Із змінами і доповненнями,внесеними постановою пленуму Вищого господарського суду України від 10 липня 2014 року N 6 », кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї, і як зазначено у вищезгаданій постанові ВГСУ, діюче законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з наявністю судового рішення чи відкриття виконавчого провадження з його примусового виконання. Згідно пункту1.11. зазначеної Постанови ВГСУ, пеня та інші нарахування у зв'язку з порушенням грошових зобов'язань визначаються позивачем у твердій сумі на час подання позову і включаються в ціну останнього, з якої сплачується судовий збір у встановленому законом розмірі. Розрахунок відповідної суми може бути викладений у позовній заяві або доданий до неї; в останньому випадку він підписується особою, яка його склала, або особою, яка підписала позовну заяву. Також, відповідно до положень пункту 7 зазначеної Постанови ВГСУ, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання, які нараховуються на загальних підставах відповідно до частини другої статті 625 названого ЦК України з дня, наступного за днем набрання законної сили відповідним судовим рішенням. Надані позивачем розрахунки, складені для кожного відповідача окремо з відповідним визначенням сум інфляційних втрат та 3(трьох) процентів річних за порушення виконання грошового зобов`язання, відповідають вказаним вимогам закону. Заперечення представника ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» про те, що у суду немає відповідних підстав для врахування наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат і штрафних санкцій як допустимого доказу по справі, судом не приймаються, оскільки конкретні заперечення представника по визначенню сум розрахунку у судовому засіданні не надавалися, сума позовних вимог ним не спростовувалася. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню на законних підставах. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved