Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що внаслідок дорожньо - транспортної пригоди (далі - ДТП), яка сталась з вини відповідача, автомобілю іншого водія, який був учасником ДТП були спричинені механічні пошкодження. Оскільки відповідачем у справі, шкода потерпілому відшкодована не була, обов`язкова цивільна відповідальність відповідача, як власника наземних транспортних засобів на час скоєння ДТП забезпечена не була, потерпіла особа, з метою отримання відшкодування звернувся до позивача з відповідною заявою. Позивач здійснив виплату потерпілій особі в розмірі 63 068, 60 грн., у зв`язку з чим, після проведення виплат потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. В добровільному порядку на вимогу позивача відповідач грошові кошти не повернув, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву, про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення /а.с. 41/. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 27 грудня 2018 року о 20 год. 15 хв. в с. Красилівка Броварського району на 173 км а/д Київ-Суми сталася дорожньо-транспортна за участю автомобіля «VOLVO» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «TOYOTA» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 05.02.2019, відповідача визнано винним, в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди /а.с. 9/. У відповідності з ч. 4 та ч.6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. На час ДТП, відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідачем не було відшкодовано потерпілій особі збитки за пошкоджений автомобіль, тому останній звернувся до позивача з заявою, до якої було додано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/7702909 /а.с. 12/. Згідно п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду, МТСБУ здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата та розмір заподіяної внаслідок них шкоди. Згідно Звіту №009/М/2018 від 17.01.2019, про оцінку транспортного засобу, складеного ТОВ «Незалежна експертна компанія», вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «VOLVO» становить 62 220 грн. 36 коп. /а.с. 14-20/. У зв`язку з настанням події, передбаченої п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем було прийнято Наказ №2568 від 15.03.2019 року, про відшкодування шкоди в розмірі 62 220 грн. 36 коп. /а.с. 22/, що підтверджується платіжним дорученням №936155 від 18.03.2019 року /а.с.23/. Крім того, позивачем було сплачено ТОВ «Незалежна експертна компанія» за послуги експерта у розмірі 848 грн. 60 коп., що підтверджується платіжним дорученням №935753 від 06.03.2019 року /а.с.23/. Згідно ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1, п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Отже, після проведення виплати потерпілій особі у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача. Позивач звернувся до відповідача з претензією про регресну вимогу та виплату компенсації в добровільному порядку /а.с. 24/, проте відповідач в добровільному порядку витрати не компенсував. Оцінюючи належність та допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved