Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.02.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1800.00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 30.06.2015 року має заборгованість - 6830,27 грн., що складається з заборгованості за кредитом - 1796,60 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 2662,23грн., заборгованість за пенею та комісією - 1570,00 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 301,44 грн. Просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 6830,27 грн. та судові витрати у справі у сумі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву у якій просив справу слухати у його відсутність, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання неодноразово не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, судовими повістками повідомленнями, через оголошення у газеті «Урядовий курєр» (а.с.63-68). Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, та постановити заочне рішення. 02 листопада 2015 р. постановлено ухвалу про заочний розгляд справ. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір № б/н від 23.02.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1800.00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 23.02.2012р. відповідачем [PERSON] було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приват Банк», з якими він ознайомився та погодився. (а.с.8). Відповідач не виконав умови договору, тому станом на 30.06.2015 року має заборгованість - 6830,27 грн., що складається з заборгованості за кредитом - 1796,60 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 2662,23грн., заборгованість за пенею та комісією - 1570,00 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 301,44 грн., що підтверджується розрахунком (а.с.6-7). Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України,\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1\~ст. 1049 ЦК України,\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем зобовязання за кредитним договором виконуються неналежним чином, оскільки щомісячні платежі він вносив несвоєчасно та не у повному обсязі, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 6-7). Суд вважає, що позовні вимоги у частині стягнення заборгованості за кредитом - 1796,60 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 2662,23 грн. обґрунтовані, підтверджені розрахунком заборгованості і підлягають задоволенню. Згідно з ст.549 ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до положення ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року № 1669-VІІ, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що відповідач проживає за адресою: [INFO], яке розташоване у зоні де проводилася антитерористична операція. Позовні вимоги у частині стягнення заборгованості за пенею та комісією - 1570,00 грн. підлягають частковому задоволенню, вказана сума є саме пенею, оскільки умовами кредитування передбачений розмір та порядок нарахування саме пені. Позовні вимоги у частині стягнення пені слід задовольнити частково, оскільки з розрахунку заборгованості вбачається, що вона нарахована станом на 14.04.2014 року у розмірі 870 гривень. Штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 301,44 грн. суд вважає підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, стягненню підлягає штраф у розмірі 500 грн., та штраф у розмірі 5%, оскільки вони нараховані за невиконання відповідачем зобовязань до 14.04.2014 року. Штраф у розмірі 5% підлягає стягненню з урахуванням вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який станом на 14.04.2014 року буде складати 1696,60 сума заборгованості за кредитом +997,82 сума нарахованих процентів = 2694,42 х 5% = 134,72грн. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у сумі 5963 грн.55коп., яка складається з заборгованості за кредитом 1796 грн. 60 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 2662 грн.23коп., заборгованості за пенею та комісією у сумі 870грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) - 134грн.72коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовити за необґрунтованістю. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог, тому відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути пропорційно до розміру задоволення вимог та буде складати 212 грн.69коп. Суд стягує також відповідно до ст. 79 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на публікацію у пресі оголошення про виклик відповідача до суду у газеті «Урядовий курєр» у розмірі 420 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial