Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив стягнути з [PERSON] борг за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 49833,15 грн., збитки від інфляції в сумі 8181,31 грн., 3% річних в сумі 1089,72 грн., пеню в сумі 39866,52 грн., що разом складає 98970,80 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та являється споживачем житлово-комунальних послуг, наданих підприємством позивача. Будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі та обслуговуванні ТОВ «Столичний комфорт», що підтверджується актом прийому-передачі на баланс експлуатуючої організації витрат по будівництву житлового будинку у м. Києві. Відповідач по справі користувався житлово-комунальними послугами, наданими позивачем, однак кошти за користування ними сплачував не в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. У зв`язку з порушенням відповідачем своїх обов`язків щодо своєчасної оплати вартості спожитих житлово-комунальних послуг у нього утворилась заборгованість за період з 04.09.2014 року по 01.05.2017 року, яка становить 49833,15 грн. З 01.05.2017 року будинок [ADDRESS] передано на обслуговування ОСББ «Голден Парк». Таким чином, у відповідності до ст. 625 ЦК України та п. 4.1.2 договору №6-160/К від 04.09.2014 року «Про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території», у відповідача станом на 01.05.2017 року існує заборгованість, з урахуванням пені, індексу інфляції та 3% річних в сумі 98970,80 грн. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.01.2018 року справу передано на розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва за підсудністю. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Кізюн Л.І. від 24.04.2018 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Кізюн Л.І. від 05.07.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 30.08.2018 року головуючим у справі визначено Лазаренко В.В. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В. від 08.10.2018 року справу призначено до розгляду. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 27.02.2019 року головуючим у справі визначено Оксюту Т.Г. Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 15.04.2019 року позов задоволено. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20.06.2019 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення скасовано та справу призначено до розгляду. 29.11.2019 року від представника ТОВ «Столичний комфорт» надійшли пояснення та відповідь на відзив. 04.12.2019 року від представника ТОВ «Столичний комфорт» надійшли пояснення. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала посилаючись на те, що строк дії договору №6-160/К від 04.09.2014 року про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, припинено, а тому позивач не має права вимагати оплати послуг за таким договором. Позивачем не зазначено і не надано жодних доказів того, що ним надавались послуги, зокрема, відсутні будь-які акти звірки між сторонами, чи інші документи, які б якимось чином свідчили про те, що житлово-комунальні послуги дійсно надавались та в якому обсязі. Крім того, зазначила, що підлягає застосуванню строк позовної давності до вимог позивача, оскільки позивач просить стягнути заборгованість за період який перевищує три роки. На підставі викладеного просила відмовити у задоволенні позову. Вислухавши думку представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі та обслуговуванні ТОВ «Столичний комфорт», що підтверджується актом прийому-передачі на баланс експлуатуючої організації витрат по будівництву житлового будинку у м. Києві. Відповідач, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01.07.2014 року. ТОВ «Столичний комфорт» є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] та обслуговуючою організацією, яка забезпечує мешканців будинку (споживачів) житлово-комунальними послугами, а власник квартири [ADDRESS] . Факт надання ТОВ «Столичний комфорт» відповідачеві послуг з постачання питної води та водовідведення, підтверджується договором від 13.09.2007 р. №07681/5-08 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі, на умовах якого товариство отримує послугу водопостачання від ПАТ «АК «Київводоканал» та надає послуги відповідачу. Факт надання ТОВ «Столичний комфорт» відповідачу послуг з постачання гарячої води та послуги з опалення, підтверджується договором від 20.03.2013 р. №8242191 про постачання теплової енергії у гарячій воді, на умовах якого товариство отримує теплову енергію від ПАТ «Київенерго» та надає відповідачу послугу з гарячого водопостачання та послугу з опалення. Факт надання ТОВ «Столичний комфорт» відповідачеві послуги з утримання будинку та прибудинкової території, підтверджується: договором від 01.07.2015 р. №206 на обслуговування ліфтів. договором від 15.11.2007 р. №41100 на постачання електричної енергії. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, з метою врегулювання цивільно-правових відносин, між ТОВ «Столичний комфорт» та відповідачем були укладені наступні договори: договір №6-160/К від 04.09.2014 року про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення; договір №6-160/К від 04.09.2014 року про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Встановлено, що позивачем надавались послуги за період з 04.09.2014 року по 01.05.2017 року, однак їх вартість відповідачем сплачена не в повному обсязі. З 01.05.2017 року будинок передано на обслуговування ОСББ «Голден Парк». Згідно розрахунку заборгованості, доданим позивачем до позовної заяви, загальний розмір заборгованості відповідача за житлово-комунальні послуги, з урахуванням індексу інфляції, 3% річних та пені, станом на 01.05.2017 року становить 98970,70 грн., з яких: заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 49833,15 грн., збитки від інфляції в сумі 8181,31 грн., 3% річних в сумі 1089,72 грн., пеня в сумі 39866,52 грн. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до положень ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. За ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Статтею 66 Житлового кодексу України визначено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (ст. 68 ЖК України). Відповідно до п. п. 4, 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених постановою КМУ від 08 жовтня 1992 року № 572, власник житла та наймач квартири зобов`язаний за рахунок власних коштів оплачувати всі витрати, пов`язані з утриманням житлового будинку і закріпленої прибудинкової території. Власники та наймачі квартир зобов`язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, законодавством покладено обов`язок своєчасно вносити квартирну плату саме на наймачів (власників). Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідачем не погашена. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п. 4.1.2 договору №6-160/К від 04.09.2014 року «Про надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території» за несвоєчасну оплату спожитих послуг, відповідач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 98970,70 грн., з яких: заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 49833,15 грн., збитки від інфляції в сумі 8181,31 грн., 3% річних в сумі 1089,72 грн., пеня в сумі 39866,52 грн. Що стосується заперечень представника відповідача стосовно того, що ТОВ «Столичний комфорт» не мав права надавати житлово-комунальні послуги та не надавав їх у повному обсязі, то суд не приймає їх до уваги, з огляду на наступне. При розгляді справи №761/46036/17 за позовом ТОВ «Столичний комфорт» до [PERSON] власника квартири [ADDRESS] про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, Київським апеляційним судом встановлено факт надання ТОВ «Столичний комфорт» послуг з утримання будинку [ADDRESS] (з централізованого опалення, електропостачання, послуги з холодного та гарячого водопостачання та водовідведення. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що ТОВ «Столичний комфорт» з 03.10.2011 року є балансоутримувачем житлового будинку [ADDRESS] , що слідує з акту від 03.10.2011 року. ТОВ «Столичний комфорт» надавало мешканцям житлового будинку [ADDRESS] житлово-комунальні послуги що слідує з договору про постачання теплової енергії, договору про вивіз твердих побутових відходів, договору на технічне обслуговування ліфтів, договору на постачання електричної енергії, договору постачання питної води. Доказів невідповідності здійснених нарахувань відповідач до суду не надав. Доказів надання позивачем послуг неналежної якості відповідач до суду також не надав. З урахуванням викладеного, суд не приймає до уваги вказані заперечення представника відповідача. Що стосується застосування позовної давності слід зазначити наступне. Даний позов заявлено за період з 04 вересня 2014 року по 01 травня 2017 року. Розрахунок заборгованості наведено на а.с. 7-8. У стовпчику 9 (сплачено боржником) зазначено, що відповідач здійснював оплату вартості спожитих послуг нерегулярно довільними платежами. В липні 2016 року відповідачем було сплачено 1783,18 грн., платіжне доручення від 25.07.16 р. не містить призначення платежу (а.с. 72), в жовтні 2016 р. було сплачено 1400,00 грн. платіжне доручення від 07.10.16 р. не містить призначення платежу (а.с. 72). З наведеного слідує, що вказаними діями (оплатами послуг) було здійснено дії які визнають заборгованість та переривають позовну давність, у зв`язку з чим вона не підлягає застосуванню. Пунктом 3.6. Договору №6-160/К від 04.09.14р «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» (а.с. 22) обумовлено, що за порушення відповідачем (споживачем) встановлених договором строків на оплату спожитих комунальних послуг, зі споживача підлягають стягненню інфляційні втрати, 3% річних та пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на день заборгованості, від суми боргу до дня погашення боргу, тобто фактично по дату ухвалення судом рішення. Пунктом 4.1.2. Договору №6-160/У від 04.09.2014 року «Про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території», (а.с. 26) обумовлено, що споживач несе відповідальність за несвоєчасне внесення платежів за спожиті послуги - шляхом сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу з дня виникнення боргу та по день сплати боргу, тобто фактично по дату ухвалення судом рішення. З наведеного слідує, що з відповідача підлягає стягненню пеня за ввесь час наявності у нього заборгованості перед позивачем за спожиті житлово-комунальні послуги. Обставини, на які посилалась представник відповідача у судовому засіданні як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1600,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved