Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги в сумі 6 750,00 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 1 378,00 грн., посилаючись на те, що 12 січня 2009 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 078/120 на охорону майна. Згідно умов договору позивач (виконавець за договором) зобов'язався надавати послуги із зберігання автотранспорту після в'їзду на майданчик для зберігання автотранспорту будинку по [ADDRESS], а відповідач (власник за договором), в свою чергу, зобов'язався сплачувати надані послуги. Позивач посилається на те, що починаючи з 01 травня 2011 року відповідач за надані послуги розраховувався несвоєчасно і не в повному обсязі. Починаючи з 01 травня 2011 року по 01 серпня 2016 року відповідач за надані послуги повинен був здійснити оплату у розмірі 9 450,00 грн. Разом з тим, відповідачем за вказаний період за надані послуги було перераховано 2 700,00 грн. Таким чином заборгованість по зазначеному договору складає 6 750,00 грн. Також позивач вказує, що 28 серпня 2015 року між ним та відповідачем був підписаний акт реструктуризації загального боргу за житлово-комунальні послуги та послуги «охорони» за діючим договором № 78/120 від 12.01.2009 року, який станом на 01.08.2015 року становив 11 667,91 грн. з помісячною виплатою до 31.12.2015 року. 20 липня 2016 року відповідачу було направлено попередження, що, у зв'язку з невиконанням відповідачем обов'язку по сплаті послуг за договором, договір буде розірвано з 01.08.2016 року, на підставі п. 5.2 ст. 5 договору, яке було отримано відповідачем 25.08.2016 року. Проте, відповідач порушив умови договору, що змусило позивача звернутися до суду. Представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала, просила розглядати справу за її відсутності, про що надала відповідне клопотання, яке міститься в матеріалах справи (а.с. 50). Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, врахувавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 12 січня 2009 року між ОСББ «Протасів Яр» та [PERSON] був укладений договір № 078/120 на охорону майна (а.с. 7). Згідно умов договору позивач (виконавець за договором) зобов'язався надавати послуги із зберігання автотранспорту після в'їзду на майданчик для зберігання автотранспорту будинку по [ADDRESS], а відповідач (власник за договором), в свою чергу, зобов'язався сплачувати надані послуги. Відповідно до п. 1.1 ст. 1 Договору майно ідентифікується ознаками: Автомобіль MAZDA, рік випуску 2008, номерний знак [NUMBER]. Відповідно до п.п. 2.2, 2.3 ст. 2 Договору, оплата послуг починається з дня укладання Виконавцем договору з Власником. Оплата за надані послуги здійснюється наперед Власником щомісячно, не пізніше 3-го числа поточного місяця, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця. Вартість однієї доби надання послуг, згідно п. 2.1 ст. 2 договору становить 5,00 грн., в т.ч. ПДВ-20%. Термін дії зазначеного Договору згідно з п. 5.1 ст. 5 складає один рік. Згідно п. 7.2 ст. 7 Договору, у разі відсутності заяви жодної із сторін про припинення договору, він вважається пролонгованим на кожний наступний рік на тих самих умовах. З матеріалів справи судом також встановлено, що відповідач, [PERSON], згідно свідоцтва про право власності від 14.10.20004 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), є власником квартири [ADDRESS] Як вбачається з довідки (форми №3) № 74 від 02.12.2016 року, в квартирі [ADDRESS] 28 серпня 2015 року між ОСББ «Протасів Яр» та [PERSON] був підписаний акт реструктуризації загального боргу за житлово-комунальні послуги та послуги «охорони» за діючим договором № 78/120 від 12.01.2009 року, який станом на 01.08.2015 року становив 11 667,91 грн. з помісячною виплатою до 31.12.2015 року (а.с. 26). Позивач свої зобов'язання за договором виконав. Разом з тим, [PERSON] порушив умови договору щодо оплати послуг. 20 липня 2016 року відповідачу було направлено попередження, що, у зв'язку з невиконанням відповідачем обов'язку по сплаті послуг за договором, договір буде розірвано з 01.08.2016 року, на підставі п. 5.2 ст. 5 договору, яке було отримано відповідачем 25.08.2016 року (а.с. 27, 28), яке залишило поза увагою відповідача. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови договору про надання послуг охорони майна не виконуються. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк грошову суму, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Заборгованість [PERSON] за договором № 078/120 від 12 січня 2009 року становить 6 750,00 гривень, що підтверджується даними розрахунку заборгованості, наданого позивачем (а.с.а.с. 8-23). Розрахунок суми заборгованості позивачем наданий суду, відповідає вимогам закону та умовам укладеного між сторонами договору. Виходячи з того, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 1 378,00 підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved