Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за несвоєчасне виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 червня 2009 року в частині задоволення її цивільного позову про стягнення матеріальних збитків - 15 081 грн. та відшкодування моральної шкоди - 2 000 грн., судових витрат - 1 996 грн. 50 коп., всього - 19 077 грн. 50 коп. Оскільки відповідачем (боржником) не належним чином виконується вказане рішення суду, позивачем на суму невиконаних зобов»язань (заборгованості), що складає станом на вересень 2015 року 15 622 грн. 50 коп., нараховані інфляційні втрати - 9 567 грн. 63 коп. та три відсотки річних - 1 287 грн. 77 коп., всього - 10 864 грн. 40 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діюча на підставі договору про надання правової допомоги від 20 травня 2015 року (а.с.72-75), позовні вимоги підтримала з тих же підстав та просила їх задовольнити: стягнути з відповідача на користь позивача нараховані на суму боргу - 15 622 грн. 50 коп. за період з 01 січня 2013 року по 30 вересня 2015 року - інфляційні втрати - 9 567 грн. 63 коп. та три відсотки річних - 1 287 грн. 77 коп., всього - 10 864 грн. 40 коп. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON],., діючий на підставі довіреності від 31 березня 2015 року (а.с.70), позовні вимоги не визнав вцілому та просив відмовити у їх задоволенні за недоведеністю та безпідставністю вимог. Вважаючи, що боржницею борг поетапно погашається по 150 грн., оскільки остання має складний фінансовий стан, й не взмозі наразі вцілому погасити кошти. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи, у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09 червня 2009 року задоволенно позовні вимоги позивачки до відповідача в частині стягнення матеріальних збитків - 15 081 грн. та відшкодування моральної шкоди - 2 000 грн.; стягнуто судові витрати - 1 996 грн. 50 коп., всього - 19 077 грн. 50 коп. (а.с.10, 11-12), проте останнє вцілому відповідачкою не виконується, що нею визнається. Таке зобов'язання зводиться до сплати грошей, відтак, є грошовим зобов'язанням. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Таку позицію сформував Верховний Суд України при розгляді справи про стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасне виконання рішення суду в постанові від 01 жовтня 2014 року № 113 цс 14. Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України (ч.1 ст. 3607 ЦПК України). Оскільки відповідачем (боржником) не належним чином виконується вказане рішення суду, на суму невиконаних зобов»язань (заборгованості), що складає станом на вересень 2015 року 15 622 грн. 50 коп., нараховуються інфляційні втрати - 9 567 грн. 63 коп. та три відсотки річних - 1 287 грн. 77 коп., всього - 10 864 грн. 40 коп. (а.с. 97), що відповідає чинному законодавству. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини першої статті 88 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 625 ЦК України,

Outcome: approved