Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розрив договору про сплату аліментів від 20 травня 2014 року,\~\~посилаючись на те, що 20 травня 2014 року було укладено між Позивачем та Відповідачем договір про сплату аліментів на утримання спільної дитини [PERSON] [INFO] . Згідно п.3 вказаного договору встановлюється, що мати дитини не буде перешкоджати батькові дитини спілкуватися з ним, брати участь у його вихованні, а саме батько дитини має право безперешкодно відвідувати дитину не менше двох разів на тиждень. Згідно п.11 договору Одержувачу аліментів нотаріусом роз`яснено, що у разі нецільового витрачання аліментів, а саме не на утримання дитини, Платник вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у будь-якому банку України. Відповідно до п.12 контроль за виконанням цього договору може здійснюватися за власною ініціативою або за заявою платника до органу опіки та піклування. Вважає, що аліменти, які отримує Відповідачка, використовуються нею не за призначенням. Тому звернувся з даним позовом до суду та просить розірвати договір про сплату аліментів від 20 травня 2014 року на утримання спільної дитини [PERSON] [INFO] . В судовому засіданні представник позивача, позивач позовні вимоги підтримали повністю та просив суд їх задовольнити.\~\~ Представник Відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, мотивуючи тим, що аліменти використовує за призначенням. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні заперечувала проти позову посилаючись на те, що за заявою позивача було проведено перевірку та встановлено, що відповідач кошти, які отримує в рахунок аліментів використовує за цільовим призначенням. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами Цивильного та Сімейного Кодексів України. Суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку. У відповідності до ст. ст.\~13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні \~ За змістом\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати. Статтями\~12,\~13,\~77 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно\~ст. 10-13 ЦПК України\~- суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені\~Конституцією\~та законами України. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до нотаріального договору про сплату аліментів від 20 травня 2014 року сплачуються аліменти на користь Відповідачки [PERSON] на утримання спільної дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу. У відповідності до п. 1 ст.\~179\~СК України аліменти одержані на дитину є власністю того з батьків, на імя кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням, тобто лише на утримання дитини. Досліджені докази, а саме відповіді Служби у справах дітей Шевченківського району № 01-42/942-17 від 09.08.17 та № 02-26/317-18 від 28.02.2108 року на звернення Позивача щодо контролю витрачання аліментів та інформацію актів обстеження умов проживання малолітньої дитини [PERSON] від 16.02.2018 та 15.04.2019 року. Від Служби у справах дітей по Шевченківському району Харківської міської ради наявна заява про розгляд справи за їх відсутності. Так, 24.07.17 року Позивач надав заяву до Служби у ділах дітей по Шевченківському району Харківської міської ради щодо контролю витрачання аліментів га отримання сина. 09.08.17 року Позивач отримав відповідь № 01-42/942-17 від 09.08.17 р.. Зазначено про відсутність порушень прав [PERSON] з боку матері [PERSON] щодо забезпечення основних потреб дитини та нецільового витрачення аліментів не встановлено. У відповіді за звернення Позивача Служби у справах дітей Шевченківського району № 01-42/942-17 від 09.08.17 року зазначено, що у ході вивчення питання щодо основних потреб дитини малолітнього [PERSON] , [INFO] , були вивчені умови проживання, було встановлено, що дитина проживає в однокімнатній квартирі разом з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] , загальною площею 33,5 кв.м, житловою 16,7 кв.м. на 7 поверсі 9-ти поверхового будинку. На час перевірки квартира була у гарному санітарному стані. Для малолітнього виділене місце для сну, занять, ігор та зберігання одягу. Зазначено, що квартира на праві власності належіть матері дитини [PERSON] . Також у відповіді зазначено, що Відповідачка планує придбати трикімнатну квартиру, щоб поліпшити умови проживання дитини та щоб у дитини була власна кімната. Зазначено, що дитина забезпечена одягом та взуттям, навчається у приватній школі «Очаг», оплата за навчання, харчування, додаткові заняття(гуртки, секції, захоплення) здійснюється з коштів аліментів. [PERSON] перебуває на Медичному спостереженні в приватному медичному центрі «Терра Медіка», стоматологічний огляд та лікування дитини здійснюється в Медичному центрі «Острів», щеплення проводяться в клініці «Your baby».Все медичне обстеження дитини здійснюється за кошти аліментів. Багато часу мати приділяє розвитку інтелектуальному та фізичному, дитина має багато захоплень, приймає участь у різноманітних заходах, зустрічається з родичами та друзями, про що свідчать пред`явлені спеціалісту служби фотознімки. Крім того, дитина разом з матір`ю подорожує, наприклад, за 2017 рік на зимових канікулах був у Карпатах та різних регіонах України, був на морі в літку, в дитячому таборі. Практично все літо [PERSON] був охоплений оздоровленням та відпочинком, відвідував екскурсії. Таким чином, порушень прав [PERSON] з боку матері [PERSON] щодо забезпечення основних потреб дитини, в тому числі в частині нецільового витрачення аліментів не встановлено. Відповідно відповіді за звернення Позивача від 23.01.18 року Служби у справах дітей Шевченківського району № 02-26/317-18 від 28.02.18 року встановлено, що з моменту останньої перевірки у 2017 році для малолітнього поліпшені умови проживання, а саме мати малолітнього [PERSON] розширила житлову площу шляхом придбання трикімнатної ізольованої квартири за адресою [ADDRESS] , та відповідно до відомостей Департаменту ХМР 14.11.2017 року зареєструвала місце проживання дитини за даною адресою. На цей час [PERSON] фактично проживає разом з сином в квартирі загальною площею 68,3 кв.м, житловою 38,6 кв.м. на 8 поверсі 9-ти поверхового будинку. На час перевірки квартира була у гарному санітарному стані. Для малолітнього виділена кімната з балконом 11, 6 м.кв, замінені вікна на металопластикові, в наявності меблі, місце для сну, занять, ігор та зберігання одягу, дитина забезпечена сезонним одягом та взуттям. Крім того, зазначено, що [PERSON] не перешкоджає спілкуванню сина з батьками Позивача, а також [PERSON] [PERSON] із задоволенням гостює у батьків Позивача. Таким чином, порушень прав [PERSON] з боку матері [PERSON] щодо забезпечення основних потреб дитини та нагляду не встановлено. За даними актів обстеження умов проживання Служби у справах дітей Шевченківського району від 16.02.18року , 15.04.19 року порушень з боку матері [PERSON] також не встановлено. Відповідно до матеріалів справи, Відповідачка 26.09.2017 року за власний рахунок придбала трикімнатну квартиру за адресом: [ADDRESS] чим суттєво поліпшила умови проживання дитини та у дитини наявна тепер власна кімната. Хоча раніше Відповідачка разом з сином проживала в однокімнатній квартирі за адресом: [ADDRESS] Згідно пояснень Позивача у судовому засіданні він бачиться та має можливість бачитися з дитиною з урахуванням власного графіку роботи та графіку навчання дитини, додаткових занять, відпочинку Позивач неодружений, здоровий, інших утриманців не має. Працює як Фізична особа-підприємець з 01.03.2010 року за видом діяльності Код КВЕД 62.01 Комп`ютерне програмування. Отримує постійний дохід. Крім того, платоспроможність Позивача підтверджує факт купівлі-продажу двокімнатної квартири 12.03.2018 року, зареєстрований приватним нотаріусом ХМНО Реброва І.С. за номером 185, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який в наявності у матеріалах справи. Згідно ст. 180 СКУ батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.189 СК України. Батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. Встановлено, що 20.05.2014 року було укладено договір про сплату аліментів на дитину досягнувши взаємної згоди, без будь-якого примусу, як фізичного, так і морального, відповідно до положень ст.189 СК України. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікована Україною 27.02.1991 р., дата набуття чинності для України 27.09.1991 р) визначено, що «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». Згідно із ч.8 ст. 7 СК України, «регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини». Оскільки позивач не надав доказів на підтвердження\~\~позовних вимог, а саме нецільового використання аліментів відповідачем, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог. За таких обставин позов не підлягає задоволенню.\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: dismissed