Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне. 12 листопада 2019 року до Кредитної спілки «Істок» звернувся [PERSON] із заявою на вступ до кредитної спілки. На засіданні правління кредитної спілки протокол № 145 від 12.11.2019 року на підставі рішення спостережної ради КС про делегування правлінню повноважень заяву на вступ розглянуто та прийнято рішення про прийом [PERSON] в члени Кредитної спілки «Істок». У той же день - 12 листопада 2019 року [PERSON] сплатив вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 548 від 12.11.2019 р. та № 549 від 12.11.2019 р. відповідно. 14 листопада 2019 року Відповідач подав до Позивача заяву на отримання кредиту. 14 листопада 2019 року кредитний комітет Позивача прийняв рішення про надання кредиту члену кредитної спілки. 14 листопада 2019 року Позивач та Відповідач уклали Договір про споживчий кредит № КД-5553. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Відповідач отримав кредит у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. і зобов`язався повернути одержаний кредит в повному обсязі та у терміни встановлені Кредитним договором. Строк дії договору становить 12 календарних місяців, до 26 листопада 2020 року. Відповідно до п. 3.2. Кредитного договору процентна ставка за користування кредитом становить 0,001% річних. Відповідно до п. 2.5. Кредитного договору плата за надання кредиту становить 26,55 грн. щоденно. Позивач належним чином виконав зобов`язання передбачені умовами кредитного договору, що підтверджується видачею Відповідачу кредиту відповідно до умов Кредитного договору копія видаткового касового ордеру № 655 від 14.11.2019 р. надається. Відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату по кредитному договору, систематично порушуючи умови Кредитного договору. Так, у порушення п. п. 4.1., 4.3. Договору припинив здійснювати погашення платежів по кредитному договору, а саме: останній платіж Відповідачем було зроблено 10.03.2020 року, хоча згідно Графіку повернення кредиту він повинен був щомісячно сплачувати платежі до 26.11.2020 року включно. У зв`язку з порушенням умов Кредитного договору, з несвоєчасним погашенням кредиту згідно з Графіком, на виконання заходів досудового врегулювання спору, визначених п.п. 6.2.2, 6.3. Кредитного договору, 29.04.2020 року Відповідачу [PERSON] на адресу вказану в розділі 9, згідно п.8.8. Кредитного договору: [ADDRESS] було направлено лист-попередження № 61 про наявність заборгованості та з вимогою погашення заборгованості по Кредитному договору. Що підтверджується повідомленням про вручення та довідкою пошти про повернення листа. 28.04.2020 року Позивачем і Відповідачем внесено зміни в кредитний договір шляхом укладання додаткового договору № 1 до кредитного договору, згідно якого плата становить 106,19 грн. щоденно, та який є невід`ємною частиною кредитного договору. Відповідно до Графіку Позичальник зобов`язаний здійснювати щомісячний платіж по датам вказаним у Графіку, у розмірі 2250,00 грн., що складається з частини основної суми кредиту та нарахованої плати за фактичну кількість днів в місяці між плановими датами, починаючи з дати надання кредиту. Станом на дату подання позовної заяви, 30.06.2020 року, Відповідач мав би сплатити за Графіком 7 (сім) платежів по 2250 грн. 00 коп., загалом 15 750 грн. 00 коп. Проте Відповідач замість 7 платежів здійснив лише 4 платежі на загальну суму 9000 грн. 00 коп., з якої 5 867,34 грн. основної суми кредиту та 3 132,66 грн. - плата. Загальна заборгованість за кредитним договором за період з 14.11.2019 р. по 30.06.2020 р. становить 25 539 грн. 56 коп., з яких: - заборгованість за основною сумою кредиту = 11 132,66 грн.; заборгованість за платою = 8 044,25 грн.; заборгованість по відсотках = 0,11 грн.; 100 % відсотків річних, згідно ст. 625 ЦК та п.4.7.3. кредитного договору = 3 362,55 грн.; штраф - 3000 грн. На підставі викладеного позивач просить винести рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 25539,56 гривень, судовий збір. Не погодившись з позовними вимогами відповідач 05.10.2020 року надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що відповідно до наданого співробітниками кредитної спілки «Істок» кредитного договору він отримав кредит нібито у розмірі 17 000,00 грн. Однак, заявку на отримання кредиту заповнював сам працівник кредитної спілки і сам вписав бажаний кредитний ліміт в сумі 17 000,00 гривень, пояснивши, що саме так необхідно і така сума відповідає розміру його доходів. Проте, ані через касу установи, ані шляхом перерахування (відкриття ліміту) на картковий рахунок мені 17 000,00 грн. не було надано. До суду не надано жодного доказу на підтвердження надання Кредитною спілою «Істок» кредитних коштів [PERSON] . Також звертаю увагу Суду на надану до суду бухгалтерську довідку розрахунку боргу по договору про споживчий кредит № КД-5533 від 14.11.2019 року. Відповідно до наданої довідки за період з грудня 2019 року по березень (включно) 2020 року кошти на погашення кредиту вносились. Все це відображено (підтверджено) в «Загальна сума внеску». Відповідно до вказаної довідки прострочені платежі почалися з квітня 2020 року по червень 2020 рік, які вказані в колонці: «Розмір плати за надання кредиту». Нарахування у розмірі 106.19 грн. як плата за надання кредиту є взагалі неприпустимою, протизаконною, а отже, такою, що не підлягає стягненню. Також зазначив, що нарахування є незаконними з огляду на зміни, які було внесено до Законом України «Про споживче кредитування». 10.11.2020 року позивач надав відповідь на відзив в якому зазначили, що твердження відповідача, про відсутність доказів надання йому кредитних коштів не відповідають дійсності та спростовуються наявним в матеріалах справи видатковим касовим ордером від 14.11.2019 року на суму 17000,00 грн. за підписом [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання в якому просить розглянути справу без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до початку судового засідання надав заяву в якій позовні вимоги не визнає, підтримав обставини викладені у відзиві. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Судом встановлено, що 12 листопада 2019 р. до Кредитної спілки «Істок» звернувся [PERSON] із заявою на вступ до кредитної спілки. Відповідно до Витягу з протоколу засідання правління кредитної спілки «Істок» № 145 від 12.11.2019 року відповідача прийнято в члени КС «Істок». Відповідач 12.11.2019 року сплатив на рахунок позивача обов`язковий пайовий та вступний внески, що підтверджено прибутковим касовим ордером №548 від 12.11.2019 року. 14 листопада 2019 р. позивач та відповідач уклали договір про споживчий кредит №КД - 5553, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у сумі 17 000 гривень і зобов`язався повернути кредит в повному обсязі та у терміни встановлені кредитним договором, строк дії договору становить 12 календарних місяців до 26 листопада 2020 р. Процентна ставка за користування кредитом становить 0.001% річних, плата за надання кредиту становить 26,55 грн. щоденно. Позивач належним чином виконав зобов`язання передбачені умовами Договору про споживчий кредит №ДК-5553 від 14.11.2019 року, надавши відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 17 000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 14.11.2019 року. Тому доводи відповідача про неотримання ним кредитних коштів спростовуються вказаним доказом. Приписами п.4.7.2 Договору передбачена сплата позичальником штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. за порушення сплати кожного платежу, згідно графіку платежів. Приписами п. 4.7.3 Договору передбачено повернення позичальником суми боргу (основної суми кредиту, плати та процентів) з урахуванням встановленого індексу інфляції та 100% річних від простроченої суми за весь час прострочення сплати зобов`язань за договором, згідно ст. 625 ЦК. Згідно з графіком повернення кредиту відповідач мав сплачувати кредит та обов`язкові платежі щомісячно у розмірі 2250,00 грн. 7 платежів. Відповідач замість 7 платежів здійснив лише 4 платежі. 28.04.2020 року сторони уклали додатковий договір №1 до договору про споживчий кредит, у зв`язку з чим дійшли згоди змінити п.2.5. договору про споживчий кредит та викласти його у такій редакції: «п.2.5. плата за надання кредиту становить 106,19 грн. щоденно. Позивачем на адресу відповідача направлялася вимога № 61 від 29.04.2020 року погасити заборгованість за кредитом. Кредитний договір між позивачем та відповідачем укладений у відповідності до ст. 638 ЦК України, згідно якої договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі дійшли згоди по всіх істотних умовах договору. Кредитний договір скріплений особистим підписом Позичальника, що свідчить про його згоду з умовами отримання та повернення кредиту. Таким чином, у відповідності зі ст. 526 ЦК України з боку позичальника, стосовно позивача, виникло зобов`язання, згідно якого позичальник зобов`язаний повернути одержаний кредит в повному обсязі та сплачувати відсотки за кредитом в терміни встановлені кредитним договором. Позивач належним чином виконав зобов`язання передбачені умовами договору, що підтверджується видачею позичальнику кредиту відповідно до умов Договору. Лист - попередження про наявність заборгованості з вимогою погашення кредиту залишений без відповіді та борг по сьогоднішній день боржником не погашено. Станом на 30.06.2020 р. з урахуванням сплачених відповідач має заборгованість у розмірі 25539,56 гривень, яка складається з: заборгованість за основною сумою кредиту - 11132,66 гривень; заборгованість за платою - 8044,25 гривень; заборгованість по відсотках - 0.11 грн.; 100% відсотків річних, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України та п.4.7.3 кредитного договору - 3362,55 грн.; штраф - 3000 грн. Вищевикладене свідчить про невиконання відповідачем умов кредитного договору, тобто, про порушення зобов`язань встановлених умовами Договору. Відповідно до положень статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи те, що відповідач прострочив виконання зобов`язання, то у позивача виникло право вимоги дострокового повернення кредиту, а також на відповідача покладена відповідальність, визначена умовами договору. Посилання відповідача, що він не отримував кредитні кошти не підтверджуються матеріалами справи, крім того з самого розрахунку заборгованості та пояснень відповідача зазначених у відзиві вбачається, що відповідач навіть частково виконував умови кредитного договору та здійснив навіть чотири платежі згідно графіку. Крім того, погодившись з усіма умовами Кредитного Договору шляхом його підписання, [PERSON] свідомо брав на себе обов`язки передбачені кредитним договором. Відповідно до розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин, інших ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів). Норми цього пункту поширюються у тому числі на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачем кредитні зобов`язання з повернення грошових коштів позивачу не виконані, з врахуванням Закону України «Про споживче кредитування», беручи до уваги обмеження щодо нарахування штрафів, з відповідача слід стягнути заборгованість за основною сумою кредиту - 11132,66 гривень; заборгованість за платою - 8044,25 гривень; заборгованість по відсотках - 0.11 грн. на користь Кредитної спілки «Істок», а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Outcome: partial