Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що йому відповідно Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 28.05.2009 року приватним нотаріусом, номер у реєстрі нотаріальних дій 1247, належить квартира [ADDRESS], що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири, технічним витягом з Державного реєстру правочинів та витягом про реєстрацію права власності на майно. У зазначеній квартирі, зареєстровані 5 осіб, а також [PERSON], який був зареєстрованмий у квартирі на прохання доньки позивача, яка навчалась з відповідачем. [PERSON] в квартиру не вселявся та не мешкав у ній. У 2016 році, зять позивача дізнався, що відповідач, який отримав громадянство Російської Федерації переїхав та постійно проживає у Москві. На підставі вищевказано позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] із зняттям його з реєстраційного обліку. Позивач в судове засідання не з*явився, проте надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з*явився, проте на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи Московського РВ м. Харкова ГУ ДМС України в Х.о в судове засідання не з*явились, про час та місце розгляду повідомлені належним чином. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.05.2009, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. (а.с.7-8). Згідно довідки про склад сімї, в квартирі [ADDRESS], зареєстровані [PERSON]- донька позивача, [PERSON], [PERSON] - онуки позивача,[PERSON] - зять позивача та [PERSON] (14). Таким чином судом встановлено, що позивач є власником спірної квартири, відповідач з часу реєстрації у квартирі не мешкає. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі наданих доказів, суд вважає доведеним, що відповідач втратив право користування житловою площею, тому що він добровільно її залишив, не проживає в квартирі. Даних, що позивач порушив права відповідача на проживання, суду не надано, що і підтверджує сам відповідач у своїй заяві, у звязку з чим суд задовольняє позов в повному обсязі. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Outcome: approved