Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу посилаючись на те, що 25.02.2014року він надав відповідачки грошові кошти у розмірі 5\~000,00грн., згідно заяви відповідачки від 25.02.20147 року, яка засвідчена нотаріально, строк повернення грошей до 25.08.2014року. До теперішнього часу відповідач добровільно не повертає грошові засоби у розмірі 5 000,0грн., а тому просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на його користь борг у сумі 5000,0грн., відповідно до вимог ст. 625 ЦК України стягнути з відповідачки грошові кошти з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних 3086,59грн. та судові витрати понесені позивачем при подачі позову. Ці обставини і зявилися підставою позову. У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволені позову та просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Згідно заяви, складеної відповідачем по справі [PERSON], остання зобовязалась протягом 6 місяців, тобто до 25.08.2014року повернути [PERSON] раніше зайняті грошові кошти в сумі 5000,00грн.Вказана заява засвідчена приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути предявлена розписка позичальника або іншій документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми... Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що відповідач дійсно отримав грошові кошти від позивача у розмірі 5000,00грн., даний факт підтверджується наявністю заяви [PERSON]А.(засвідченою приватним нотаріусом Артемівського нотаріального округу Донецької області [PERSON]І.) Враховуючи викладене, суд вважає можливим позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення з останньої суми боргу у розмірі 5000,00грн., з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних у розмірі 3086,59грн., а всього 8086,59грн., задовольнити. Крім того, згідно ст..88 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь позивача.

Outcome: approved