Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 638 129,19 грн., у тому числі: 180 000,00 грн. - завдані збитки, 458 129,19 грн. - пеня. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.08.2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір купівлі-продажу майнових прав №32/1/ШК, відповідно до умов якого відповідач продає, а позивач купує майнові права на об`єкт нерухомості у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] . Позивачем здійснено повну оплату вартості майнових прав відповідно до умов договору №32/1/ШК, а отже виконано взяті на себе зобов`язання перед відповідачем. Відповідач зобов`язався ввести в експлуатацію об`єкт будівництва у термін - 2 квартал 2015 року. Однак в зазначений термін будівництво будинку не було завершено, відповідно і в експлуатацію він зданий не був. З огляду на наведене позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь збитки в сумі 180 000 грн., як понесені позивачем внаслідок найму житла та пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання в розмірі 458 129,19 грн. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12.08.2019 у справі відкрито спрощене позовне провадження. У встановлений ухвалою строк відзив від відповідача не надійшов. Третя особа пояснення щодо позову в порядку, передбаченому ст. 181 ЦПК України, не подала. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.08.2014 року ТОВ «ВКФ Фарби України» укладено договір №32/1/ШК купівлі-продажу майнових прав (далі - Договір) із [PERSON] , відповідно до умов якого відповідач продає, а позивач купує майнові права на об`єкт нерухомості у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] . За договором №32/1/ШК відповідач зобов`язався забезпечити будівництво та введення в експлуатацію житлового будинку з нежитловими приміщеннями, за адресою: [ADDRESS] . В свою чергу позивач взяв на себе зобов`язання сплатити майнові права на квартиру, орієнтовна загальна вартість яких складає 361 452,00 грн. перерахувавши кошти на поточний рахунок відповідача в порядку передбаченому п.п. 4.2., 4.3., 4.3.1 Договору. Позивачем здійснено повну оплату вартості майнових прав відповідно до умов договору №32/1/ШК в повному обсязі та відповідно до умов договору - сплачено суму у розмірі 361 452,00 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «ВКФ «Фарби України» від 17.11.2015 року про 100% фінансування за договором (п. 4.5. договору). Таким чином, позивач [PERSON] зобов`язання перед відповідачем за договором виконав в повному обсязі. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, відповідно до ст. 629 ЦК України. Будівництво та введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва відповідач зобов`язався забезпечити у термін - 2 квартал 2015 року відповідно до п.п. 2.4., 5.2.5. Договору. Проте, відповідач в зазначений термін будівництво будинку не завершив, відповідно в експлуатацію його не введено. Таким чином з боку відповідача має місце невиконання умов Договору №32/1/ШК. Доказів зворотного під час розгляду справи отримано не було. За приписами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За умовами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 7.1. Договору, у випадках невиконання або неналежного виконання зобов`язань за даним Договором, винна Сторона відшкодовує потерпілій Стороні всі збитки, спричинені такими її винними діями (бездіяльністю) згідно чинного законодавства. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. За умовами ч. 2 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. При цьому, статтею 550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до преамбули ЗУ «Про захист прав споживачів», він регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і споживачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. В Законі України «Про захист прав споживачів» не визначено певних меж його дії, але з урахуванням характеру правовідносин, які ним регулюються, та виходячи із принципів цивільного судочинства і наявності у спірних правовідносинах сторони, як особа - споживач, можна зробити висновок, що цим Законом регулюються відносини, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (оренди), надання комунальних послуг, прокату, перевезення, зберігання, доручення, комісії, фінансово-кредитних послуг тощо. Такі відносини можуть виникати з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать закону. Аналізуючи предмет та умови договору укладеного сторонами, можна дійти висновку, що він є договором купівлі-продажу з розстроченням платежу покупцем майбутнього житла, і за своєю суттю практично схожий з договором (забезпечувальний платіж, передплата (фактично, інвестиція у будівництво) за житлове приміщення, якого ще не існує, встановлений термін укладення основного договору - фактично, завершення будівництва та отримання правовстановлюючих документів, визначення характеристик майбутнього житла, та будівельних робіт, які мають бути виконані, тощо). Правовідносини за обома вищезазначеними видами договорів і, зокрема, відносини відповідача (виконавця робіт (послуг) зі спорудження об`єкта нерухомості та позивача (замовника та покупця) за своїм характером належать до сфери регулювання ЗУ «Про захист прав споживачів». Згідно ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. За таких обставин, позивач, в розумінні положень вищезазначеного Закону, вправі вимагати у відповідача стягнення неустойки, передбаченої ч. 5 ст. 10 цього Закону України «Про захист прав споживачів» у вигляді пені в розмірі 3 % загальної вартості замовлення. За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд приходить до висновку, що обрахунок здійснено з огляду на вимоги ЗУ «Про захист прав споживачів» та є вірним, а відтак приходить до висновку, що заявлені вимоги щодо стягнення з ТОВ «ВКФ «Фарби України» суми у розмірі 458 129,19 підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення збитків, які були понесені в зв`язку із наймом житла, слід зазначити наступне. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Частиною 3 статті 22 ЦК України визначено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Протиправна поведінка відповідача полягає у наявності у п. 2.3. Договору зобов`язання щодо завершення будівництва та введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва - 2 квартал 2015 року, якому кореспондує право позивача вимагати виконання зазначеного зобов`язання. Позивач зазначав, що його збитки полягають у витратах, які були ним понесені на оренду житла, яке він був вимушений винаймати у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання щодо введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва, що підтверджується наявним в матеріалах справи договором оренди житла від 01 грудня 2014 року, актом здачі квартири орендареві, документами, що підтверджують внесення платежів за договором за період з грудня 2014 року по 20.02.2019 року. Частиною 1 статті 906 ЦК України визначено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин, враховуючи те, що відповідачем своєчасно не виконано зобов`язання за Договором, в зв`язку з чим позивачем було понесено збитки майнового характеру, позивач вправі вимагати у відповідача відшкодування суми збитків у відповідності до положень п. 5 ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів». Суд, перевіривши розрахунок позивача, вважає його вірним, а відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума в розмірі 180 000 грн. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача в дохід держави підлягає 6381 грн. судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved