Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, в якому просить стягнути з нього на користь Вишгородської міської ради Київської області 850 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 26.08.2019 року о 09 год. 45 хв., перебуваючи в забороненій 5 кілометровій зоні греблі Київської ГЕС на Канівському водосховищі р. Дніпро, [PERSON] порушив правила любительського та спортивного рибальства, а саме в забороненому місці для будь-якого рибальства, проводив заборонений лов риби з берега, фідерними спінінгами в кількості 3 шт., оздобленими «кормаками». При цьому виловив рибу з і наніс рибному господарству України збитки на загальну суму 850 грн та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 85 КУпАП. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, розглядати справу за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.08.2019 року о 09 год. 45 хв., перебуваючи в забороненій 5 кілометровій зоні греблі Київської ГЕС на Канівському водосховищі р. Дніпро, [PERSON] порушив правила любительського та спортивного рибальства, а саме в забороненому місці для будь-якого рибальства, проводив заборонений лов риби з берега, фідерними спінінгами в кількості 3 шт., оздобленими «кормаками». При цьому виловив рибу з і наніс рибному господарству України збитки на загальну суму 850 грн та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 85 КУпАП. Постановою управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області від 06.08.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. Згідно розрахунку матеріальної шкоди складеного до протоколу № 009271 складеного Управлінням Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, матеріальна шкода, заподіяна [PERSON] складає 850 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 6.2 Правил рибальства передбачено, що шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 №1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Відповідно до ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» зазначено, що громадяни зобов`язані охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин, сприяти відтворенню відновлювальних об`єктів тваринного світу, використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Згідно із ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та в розмірах, встановлених законодавством України. У відповідності до ст. 69 цього ж Закону шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» Водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Таким чином, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою для місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади (в даному випадку Вишгородської міської ради Київської області). Статтею 324 ЦК України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні ат ніші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення судом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved