Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 20639,01грн. за кредитним договором від 11.09.2012р. та судових витрат в розмірі 243,60грн., мотивуючи її тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 11.09.2012р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 11222,67грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється з 1 по 25 число кожного місяця. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами складають договір, підтверджується підписом у заяві. При укладені Договору сторони керувалися ч.1 ст.643 ЦК України. В ст.599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 11.02.2014 року має заборгованість 20639,01грн., яка складається з: 10748,06грн. - заборгованість за кредитом; 2704,16грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 5727,79грн. - штрафи згідно п.2.2 Генеральної угоди; а також із штрафів відповідно до Умов та правил надання батьківських послуг: 500,00грн. - штраф (фіксована частина); 959,00грн. - штраф (процентна складова). До судового засідання представник позивача не з'явився, надіслав клопотання про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, на їх задоволенні наполягає, вказавши, що після укладення Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 11.09.2012р. [PERSON] щомісячні платежі у розмірі 561,58грн. для погашення своєї заборгованості не здійснює. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечує щодо задоволення позову, вказавши, що кредит брав для купівлі скутера, думав, що погасить його, однак на даний час перебуває в скрутному матеріальному становищі, офіційно не працює, доглядає за хворою матір'ю. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, врахувавши думку представника позивача щодо підтримання позовних вимог в повному обсязі, вислухавши відповідача, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, з врахуванням того, що у відповідності із вимогами ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, вважає, що позов є обґрунтований і підлягає до задоволення. Зобов'язання, згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться - ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов'язанні - ст. 530 ЦК України. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, і за порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, тобто, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON], відповідач по справі, звернувся із заявою до КБ «Приватбанк», позивача по справі, про надання кредиту, і 13.04.2007р. уклав кредитний договір за №SAMDN4000013049574, по якому згодом утворилася заборгованість, та 11.09.2012 року за згодою останнього в межах Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, позивачем було здійснено реструктуризацію заборгованості, за якою відповідачу було зменшено розмір заборгованості та сторони узгодили про надання строкового кредиту, і відповідач отримав кредит у розмірі 11222,67грн., на строк 24 місяця, з 11.09.2012р. по 30.09.2014р., шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в сумі 11222,67грн. в обмін на зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати процентів у розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк, позивач по справі, взяте на себе зобов'язання за даним договором виконав, видавши кредитні кошти в сумі 11222,67грн. шляхом перерахування коштів на рахунок позичальника. Відповідач з часу укладенням Генеральної угоди, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості. Отже, [PERSON], відповідач по справі, отримавши кредитні кошти, взяті на себе зобов'язання за умовами укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт щодо повернення кредиту від 11.09.2012р., а саме, щомісячні платежі у розмірі 561,58грн., не сплачує з часу його підписання, і відповідно до розрахунку заборгованості, що наданий позивачем, станом на 11.02.2014 року має заборгованість 20639,01грн., яка складається з: 10748,06грн. - заборгованість за кредитом; 2704,16грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 5727,79грн. - штрафи згідно п.2.2 Генеральної угоди; а також із штрафів відповідно до Умов та правил надання батьківських послуг: 500,00грн. - штраф (фіксована частина); 959,00грн. - штраф (процентна складова). Враховуючи те, що у зв'язку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати в розмірі 243,60грн., сплативши судовий збір (мито), суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно до ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як, вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно - процесуальним законодавством України та Законом України «Про судовий збір». Позовні вимоги підтверджуються: розрахунком заборгованості за кредитним договором; заявою-анкетою, Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт; довідкою про включення до ЄДРПОУ, банківською ліцензією, свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи, статутом ПАТ КБ «ПриватБанк», що подані в ксерокопіях. На підставі наведеного та

Outcome: approved