Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про\~стягнення заборгованостів розмірі 2358, 57 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] прибув для проходження військової служби до військової частини [NUMBER] 01.02.2016 та цього ж дня був зарахований до списків особового складу військової частини на всі види забезпечення. Під час проходження військової служби за контрактом, наказом командира військової частини [NUMBER] від 18.05.2017 № 95 [PERSON] була надана чергова відпустка терміном на 31 добу ( з урахуванням одного святкового дня) з 18.05.2017 по 18.06.2017. Згідно наказу командира військової частини [NUMBER] від 07.07.2017 № 129 [PERSON] був звільнений з військової служби за контрактом через службову невідповідність і зарахований на строкову військову службу, з якої був звільнений 25.08.2017. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до пунтку 14 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються з військової служби, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічна основна відпустка надається з розрахунку 1/12 частини тривалості відпустки, на яку вони мають право відповідно до пункту 1 цієї статті за кожний повний місяць служби в році звільнення. У разі звільнення військовослужбовця до закінчення календарного року, за який він уже використав щорічну основну та щорічну додаткову відпустки, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі або у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, на підставі наказу командира (начальника) військового з`єднання чи частини, керівника органу військового управління, вищого військового навчального закладу, установи та організації провадиться відрахування із грошового забезпечення за дні відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення військовослужбовця. Відповідач використав оплачувану за 2017 рік в повному обсязі (31 добу з урахуванням одного святкового дня), але був звільнений з військової служби за контрактом 07.07.2017, тобто проведено нарахування за надлишково використані дні відпустки (15 днів) в сумі 3966 грн. 36 коп. При проведенні розрахунку при звільненні з військової служби за контрактом з військової служби було утримано в рахунок погашення боргу за надмірно використані дні відпустки в сумі 1637 грн. 79 коп, але внаслідок відсутності достатньої кількості до стягнення виникла заборгованість в сумі 2358 грн. 57 коп. 11 червня 2018 року на адресу відповідача направлялось письмове повідомлення з пропозицією добровільно погасити наяву заборгованість, однак станом на момент подання позовної заяви до суду заборгованість не погашена. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність, просив позов задовольнити. Відповідач, отримавши копію позову та матеріали до нього, не представив суду своїх заперечень і будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. У відповідності до\~ст. 178 ЦПК України\~відповідач до суду та учасникам справи відзив не надіслала. Розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відповідності із ст.ст.\~223,\~279,\~280-282 ЦПК України\~за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, відповідач [PERSON] прибув для проходження військової служби до військової частини [NUMBER] 01.02.2016 та цього ж дня був зарахований до списків особового складу військової частини на всі види забезпечення (а.с. 5,6). Під час проходження військової служби за контрактом, наказом командира військової частини [NUMBER] від 18.05.2017 № 95 [PERSON] була надана чергова відпустка терміном на 31 добу ( з урахуванням одного святкового дня) з 18.05.2017 по 18.06.2017 (а.с. 7). Згідно наказу командира військової частини [NUMBER] від 07.07.2017 № 129 [PERSON] був звільнений з військової служби за контрактом через службову невідповідність і зарахований на строкову військову службу, з якої був звільнений 25.08.2017. \~ \~ \~ \~ Відповідно до пунтку 14 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються з військової служби, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічна основна відпустка надається з розрахунку 1/12 частини тривалості відпустки, на яку вони мають право відповідно до пункту 1 цієї статті за кожний повний місяць служби в році звільнення. У разі звільнення військовослужбовця до закінчення календарного року, за який він уже використав щорічну основну та щорічну додаткову відпустки, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі або у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, на підставі наказу командира (начальника) військового з`єднання чи частини, керівника органу військового управління, вищого військового навчального закладу, установи та організації провадиться відрахування із грошового забезпечення за дні відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення військовослужбовця. Відповідач використав оплачувану за 2017 рік в повному обсязі (31 добу з урахуванням одного святкового дня), але був звільнений з військової служби за контрактом 07.07.2017, тобто проведено нарахування за надлишково використані дні відпустки (15 днів) в сумі 3966 грн. 36 коп. При проведенні розрахунку при звільненні з військової служби за контрактом з військової служби було утримано в рахунок погашення боргу за надмірно використані дні відпустки в сумі 1637 грн. 79 коп, але внаслідок відсутності достатньої кількості до стягнення виникла заборгованість в сумі 2358 грн. 57 коп. (а.с. 9). 11 червня 2018 року на адресу відповідача направлялось письмове повідомлення з пропозицією добровільно погасити наяву заборгованість, однак станом на момент подання позовної заяви до суду заборгованість не погашена (а.с. 8).. Відповідно до ст.ст.\~525,\~526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1\~статті 530 ЦК України\~зазначає, якщо у зобов`язанні у встановлений строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Стаття 610 ЦК України\~зазначає, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На день розгляду справи судом з боку відповідача не надано суду доказів про виконання обов`язку щодо сплати заборгованості. Враховуючи викладене, оцінюючи всі зібрані і досліджені судом докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved