Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів. На обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2015 року з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітної плати. Крім того, з нього вказаним рішенням на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання останньої у розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач зазначив, що на даний час його сімейний стан змінився: 12.03.2016 року він уклав новий шлюб та від цього шлюбу 01.10.2016 року в нього народилася донька Поліна. Його дружина на даний час не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Також позивач зазначив, що у лютому 2018 року він отримав травму кисті зі зміщенням, переніс операцію, що дуже вплинуло на матеріальний стан його сімї. У зв'язку з погіршення матеріального становища його сімї, він був вимушений взяти кредит у ПАТ «Юнекс Банк», відповідно до умов якого він щомісячно сплачує грошові кошти у розмірі 2900,00 грн. На даний час він не працює та з 06.08.2018 року перебуває на обліку в центрі зайнятості у пошуках роботи. У зв'язку з викладеним, позивач просив суд змінити розмір стягуваних з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] з 1/4 частини його заробітку (доходу) до розміру у твердій грошовій сумі, а саме 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, а справу розглянути за його відсутності (а.с. 39). В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнала, указуючи, що їх з відповідачем дочці [PERSON] 03.04.2018 року виповнилось три роки і тому позивач повинен сплачувати аліменти лише на утримання їх доньки у розмірі ј частини заробітку. Між тим, позивач своєчасно не сплачує аліменти на утримання їх доньки і має заборгованість. Крім того, звернувшись 10.01.2019 року до центру зайнятості вона дізналась, що [PERSON] знятий з обліку у зв*язку із працевлаштуванням. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивачеві. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи із наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що згідно з рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2015 року позивач зобовязаний до сплати аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від заробітку та до сплати аліментів на користь відповідача на її утримання у розмірі 1/8 частини від заробітку до досягнення дитиною трирічного віку (а.с.9). При цьому обов*язок до сплати аліментів на утримання останньої припинено з 04.04.2018 року, тобто після виповнення дитині трирічного віку. \~ \~ \~ \~Також встановлено, що 12.03.2016 року позивач уклав шлюб із [PERSON] (а.с. 14) та від цього шлюбу у них 01.10.2016 року народилася донька Поліна (а.с. 15). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.. 180 СК України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників, разом з ким проживає дитина. Згідно з частино. Першою статті 184 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі за заявою стягувача. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до частини першої і другої ст..27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1089 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-Х11 від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Проаналізувавши надані сторонами у справі докази і відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів, стягуваних з позивача на користь відповідача на утримання доньки [PERSON]. Як встановлено судом, на даний час позивач зобов*язаний сплачували аліменти у розмірі ј частини заробітку ( доходу) лише на утримання доньки [PERSON], [INFO]. Інших аліментних обов*язків він не має. Крім того, позивач знятий з обліку в центрі зайнятості у зв*язку із працевлаштуванням. Наявність у позивача кредитних зобов*язань не позбавляє його обов*язку утримувати свою неповнолітню дитину у розмірі необхідним та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку . Суд не приймає до уваги посилання позивача на його травмування і знаходження певний час у стані непрацездатності, оскільки на даний час позивач вже працює. Судом враховується також, що позивач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог і відмовляє [PERSON] у задоволенні позову. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed