Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. 20 грудня 2016 року провадження по справі відкрито. Позов обгрунтовано тим, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом, яким він заповів позивачу все належне йому майно, в т.ч. земельну ділянку розташовану на території Куликівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області. Спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині немає. 13 серпня 2015 року позивачем була подана заява приватному нотаріусу Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Неволько В.А. про прийняття спадщини. В листопаді 2016 року позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини. Під час огляду представлених позивачем документів, нотаріус запропонувала надати їй державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я спадкодавця [PERSON], однак він не зберігся. За повідомленням відділу Держгеокадастру у Городнянському районі Чернігівської області від 15.12.2016 року за № 29-28-99.3-2677/2-16 [PERSON] на підставі розпорядження Городянської районної державної адміністрації від 02.09.2004 року за № 244, було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], загальною площею 4,51 га., із яких 3,94 га. рілля, 0,18 га. пасовище, 0,39 га. сіножать, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Куликівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 010784000023, що підтверджується фотокопією архівного державного акту на право власності на цю земельну ділянку. Однак, повідомлення відділу Держгеокадастру у Городнянському районі Чернігівської області та фотокопія архівного державного акту на право власності на земельну ділянку не можуть бути підставою для оформлення нотаріусом спадщини на неї. За роз'ясненням нотаріуса, відповідно до п.п.3,4 глави 7 «Витребування відомостей і документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, документи на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії з них, необхідні для вчинення нотаріальних дій, обов'язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва, тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Оригінали документів повертаються особам, що їх подали, а у нотаріуса залишаються їх копії. Пункт 4.11 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, із змінами, внесеними згідно з наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 631 від 30.08.2010 року, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 325 від 22.06.2009 року, надавав право нотаріусу на запит до відповідної служби Держкомзему та отримання нового державного акту (на ім'я спадкодавця) взамін зіпсованого, втраченого (пошкодженого). Однак, вищезазначена інструкція втратила свою чинність на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства № 537 від 09.09.2013 року. З 01.01.2013 року замість державного акту про право власності на земельну ділянку реєстраційною службою видається свідоцтво про право власності на нерухоме майно та витяг про його реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Через відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянку позивач не може звернутися до нотаріуса для оформлення спадщини. Перед зверненням позивача до суду з даною позовною заявою, їм було прийнято рішення успадковувати тільки земельну ділянку площею 3,9372 га., склад угідь рілля, кадастровий номер [NUMBER] та площею 0,1800 га., склад угідь пасовище, кадастровий номер[NUMBER]. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву згідно якої, просив розглянути справу в його відсуності, підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідачі по справі - Куликівська сільська рада Городнянського району Чернігівської області та Городнянська районна державна адміністрація Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, представники відповідачів в судове засідання не з'явились. Сільський голова та голова адміністрації надали до суду письмові заяви з проханням розглянути справу за відсутності їх представника, проти позову не заперечують. Представники третіх осіб на стороні відповідача, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду справи треті особи повідомлялись належним чином. Надали суду письмові заяви з проханням розглянути справу за позовом позивачів без участі їх представників. Неявка в судове засідання представника третьої особи відповідно до положень ст. 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного: Відповідно до ч.2 ст.373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно ст.126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позовні вимоги підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.7), заповітом (а.с.8) державним актом на право власності на земельну ділянку(копія) (а.с.12), витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.13-18), витягом з технічної документації з нормативної грошової оцінки (а.с.19) та іншими матеріалами справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved