Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, з участю третіх осіб про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову покликається на те, що з 29.11.2003 року по 11.10.2010 р. перебувала 4у шлюбу з [PERSON], який є батьком - [PERSON], [INFO]. З червня 2006 року у сторін шлюбні відносини фактично припинилися. З цього часу відповідач втратив інтерес до сімейного життя, вихованням дитини не займається, матеріально не забезпечує. Враховуючи те, що відповідач проживає окремо, жодної участі у вихованні сина не приймає, що суперечить інтересам дитини, просить позовні вимоги. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, пояснила, що відповідач аліментів не сплачує, оскільки не має стабільного фінансового забезпечення. У вихованні дитини участі не приймає, здоров'ям не цікавиться, оскільки вісім років дитини не бачив. Крім цього, вказала, що відповідач проживає у Тернопільській області, просить позовні вимоги задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила, проти винесення заочного рішення теж. Прокурор, яка вступила в цивільну справу згідно клопотання від 05.05.2014 року №04/15-1176 вих. 14, у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та не заперечила проти винесення заочного рішення по справі. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до вимог п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав х крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /а.с.4/. Відповідно до рішення Галицького районного суду м.Львова від 11.10.2010 року, шлюбні відносини між сторонами розірвано /а.с.3/. Згідно витягу з протоколу засіданні комісії з питань захисту прав дитини Галицької районної адміністрації ЛМР від 13.03.2014 р. №6, вбачається, що комісія рекомендувала Галицькій районній раді ЛМР, як органу опіки та піклування, видати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. /а.с.7/. Як вбачається з висновку від 17.03.2014 року №31-618 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], Галицька районна адміністрація ЛМР, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківський прав [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] ./а.с.6/. Крім цього, з матеріалів справи вбачається, а саме: листа Галицького ВДВС ЛМУЮ у Львівській області від 05.02.2014 р. №1710, виконавчі документи, щодо стягнення аліментів з [PERSON], у відділ не надходили та на виконанні не перебувають. /а.с.8/. Статтею 164 Сімейного кодексу передбачено, зокрема, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року з наступними змінами, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, у процесі розгляду справи судом здобуто достатньо доказів ухилення відповідача від виконання нею своїх батьківських обов'язків, що дає підстави до задоволення позову. Крім того, згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 та ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, позбавивши [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO].

Outcome: approved