Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 13.12.2010 між позивачем та [PERSON] укладений кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Зобов`язання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконує. Загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 01.01.2019 перед позивачем становить 14922,16 грн, яку позивач просить стягнути разом із судовими витратами на свою користь з відповідача. Ухвалою судді визначено вказану справу розглядати у спрощеному позовному провадженні у відповідності до вимог ст. 274 ЦПК України. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. Відповідно до правил ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Так, судом встановлено, що 13.12.2010 між позивачем та [PERSON] укладений кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Зобов`язання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконує. Загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 01.01.2019 перед позивачем становить 14922,16 грн. Такі обставини підтверджуються копією кредитного договору від 13.12.2010 (а.с.8-25), розрахунком заборгованості (а.с.4-7). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на викладене, вбачається, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Разом з цим, суд не приймає до уваги доводи про недієздатність відповідача [PERSON] , викладені в заяві [PERSON] , наданій через канцелярію суду, оскільки перевіркою встановлено, що будь-якої інформації стосовно недієздатності [PERSON] . Опікунська рада Адміністрації Московського району Харківської міської ради не має, рішень місцевих судів щодо визнання обмежено дієздатним або недієздатним [PERSON] , [INFO] , до Опікунської ради не надходило, а [PERSON] та будь-які інші особи до Опікунської ради з питання встановлення опіки над [PERSON] не звертались. Разом з цим, голова Опікунської ради Адміністрації Московського району Харківської міської ради Товкун О.М. у своїй відповіді від 13.06.2019, наданій суду, зазначає, що [PERSON] було надано путівку № 34 від 20.02.2019 на влаштування до інтернатної установи «Комунальна установа Харківський геріатричний пансіонат ветеранів праці Харківської обласної ради», на підставі особистої заяви [PERSON] . Відповідно до положень ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. При цьому, суду не надано будь-яких доказів, які б свідчили у своїй сукупності про те, що відповідач [PERSON] є недієздатним і над ним встановлена опіка. Не містять таких доказів і матеріали справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved