Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, обгрунтовуючи позовні вимоги, тим, що після смерті спадкодавця, спадкоємець за законом звернувся до нотконтори з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на нерухоме майно. В судове засідання представник позивача не зявився попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] сільської ради Полтавського району до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, зазначивши, що вони не заперечують з приводу задоволення заявлених позовних вимог. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 24.09.2007р. померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-КЕ № 083054. Після померлої залишилось спадкове нерухоме майно у виді земельної ділянки площею 4.68 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Полтавського району та області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія ПЛ №203012 від 04.10.2006р., кадастровий номер 5324086500:00:001:0017. Згідно заповіту посвідченого 09.08.2007р. секретарем Черкасівської сільської ради Полтавського району [PERSON], встановлено, що [PERSON] все належне їй майно , яке на день смерті буде їй належать, де б воно не було і з чого б не складалось і на що вона за законом матиме право заповіла - [PERSON]. Отже єдиним спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON] є позивач її племінник [PERSON]. Згідно листа № 02-14/1308 від 02.06.2-15р. виданого Полтавською районною державною нотаріальною конторою, встановлено, що після померлої [PERSON] була відкрита спадкова справа № 665/2007, але видати спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину не має можливості в зв»язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Та було рекомендовано спадкоємцю звернутися до суду з позовом. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом мають право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини визнається останнє місце проживання спадкодавця. Отже, відсутність правовстановлюючого документу, що засвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок позбавляє спадкоємця можливості відповідно до вимог чинного законодавства оформити свої спадкові права на них та одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. У відповідності до ч. 3 ст.1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За вказаних обставин позивач був змушений звернутися до суду для визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В звязку з повним визнанням позову відповідачем та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без зясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 376, 392, 1216, 1218, 1225 1223, 1278, 1296 ЦК України, п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року,

Outcome: approved