Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 28\~827,75 грн., а також просив стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 15.05.2013 між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 401442938 на суму 15\~130,01 грн. 30.09.2014 між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» було укладено Договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата Майнінг Груп» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 401442938 від 15.05.2013. 10.10.2016 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» укладено Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ у відповідності до умов якого, ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило шляхом продажу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належні ТОВ «Дата Майнінг Груп», а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло у обсязі та на умовах, визначених Договором, права вимоги ТОВ «Дата Майнінг Груп» до відповідача. Зазначило, що [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в сумі 28\~827,75 грн., з яких: 12\~169,67 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 7\~408,08 грн. - заборгованість по процентам та комісією; 9\~250,00 грн. - штраф, пеня, неустойка. Ухвалою суду від 06 вересня 2017 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. 24.10.2017 ухвалою суду призначено заочний розгляд справи та 24.10.2017 постановлено заочне рішення у справі, яким позовні вимоги позивача задоволено. 07.10.2020 ухвалою суду заочне рішення від 24.10.2017 скасовано. 20.10.2020 ухвалою суду цивільну справу прийнято до свого провадження суддею Гідою О.С. та призначено судове засідання у справі. У судове засідання сторони не з`явилися. Відповідно до клопотання представник позивача [PERSON] просить проводити розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. 22.03.2021 позивачем подано відповідь на відзив, згідно якого представник позивача просить суд залишити відзив без розгляду та задоволення, позовні вимоги позивача задовольнити. Посилається на те, що позивач подав відзив з пропуском строку подання відзиву. Також зазначає, що немає підстав для застосування строку позовної давності, так як Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ укладено 10.10.2016, тому з цього моменту позивач дізнався про порушення відповідачем кредитних зобов`язань. Та, так як дата повернення кредиту 16.06.2016, то строк давності розпочинається 16.06.2016, закінчується 16.06.2019, тобто позов було подано в межах строку давності. Відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечував та просив застосувати строк позовної давності. 11.03.2021 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого він просить відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач останній платіж за Кредитним договором здійснив 05.11.2013 у сумі 580,00 грн., а вернувся до суду лише 09.08.2017, тобто після спливу строку позовної давності. Суд вважає за необхідне для всебічного, об`єктивного та повного розгляду справи прийняти до розгляду відзив на позовну заяву відповідача та відповідно відповідь на відзив представника позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Судом встановлено, що 13.05.2013 ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 401442938 (а.с. 6, 7). 30.09.2014 між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» було укладено Договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата Майнінг Груп» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 401442938 від 15.05.2013 (а.с. 12-14). 10.10.2016 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» укладено Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ у відповідності до умов якого, ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило шляхом продажу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належні ТОВ «Дата Майнінг Груп», а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло у обсязі та на умовах, визначених Договором, права вимоги ТОВ «Дата Майнінг Груп» до відповідача (а.с. 15-19). Судом встановлено, що [PERSON] отримав кошти у розмірі 15\~130,01 грн. та користувався ними, що підтверджується наданими розрахунками заборгованості та матеріалами справи в їх сукупності (а.с. 9). [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в сумі 28\~827,75 грн., з яких: з яких: 12\~169,67 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 7\~408,08 грн. - заборгованість по процентам та комісією; 9\~250,00 грн. - штраф, пеня, неустойка. Відповідно до ст. ст. 256, 257\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. З позовної заяви вбачається, що позивачем з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 10.10.2016 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що наданий розрахунок відображає стан кредитного рахунку [PERSON] за період з 15.05.2013 по 10.10.2016. З даного розрахунку вбачається, що [PERSON] здійснив останній платіж за кредитом 05.11.2013, а позовна заява була складена 06.07.2017, згідно поштового штемпелю подано позивачем до відділення Укрпошти 25.07.2017 та надійшла до суду 09.08.2017 (а.с. 2, 3, 30). Суд приймає доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, відносно застосування строків позовної давності, оскільки вважає їх обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження в матеріалах справи під час розгляду даної цивільної справи. Також відповідно до заяви від 28.05.2021 відповідач повторно поросив застосувати строк позовної давності. Та відхиляє доводи представника позивача, викладені у відповіді на відзив, відносно не застосування строків позовної давності, так як вони суперечать правовій позицією Верховного Суду України викладеної у Постанові від 19.03.2014 у справі № 6-20цс14. Разом з цим, матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з даною позовною заявою після спливу позовної давності. Відповідно до ч. 4 ст.\~267\~ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд приймає доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, відносно застосування строків позовної давності, оскільки вважає їх обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження в матеріалах справи під час розгляду даної цивільної справи. Також відповідно до заяви від 28.05.2021 відповідач повторно поросив застосувати строк позовної давності. У відповідності до ст. ст. 12, 13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд приходить до висновку, що незважаючи на наявність встановленої судом заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 28\~827,75 грн., з яких: з яких: 12\~169,67 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 7\~408,08 грн. - заборгованість по процентам та комісією; 9\~250,00 грн. - штраф, пеня, неустойка, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по справі слід покласти на останнього.

Outcome: dismissed