Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, в обґрунтування якого вказав, що 09 липня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 0861587302/Т/978813 на суму 90 000,00 грн. зі сплатою 26% річних та комісій, з кінцевим терміном повернення 08 липня 2018 року. Позивач повністю виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором. В свою чергу, відповідач взяті на себе зобовязання належним чином не виконує, щомісячних погашень в сумі, що обумовлена договором, не здійснює. Станом на 23 червня 2015 року прострочена заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 101 565,48 грн., що складається з наступного: 75 998,51 грн. (тіло кредиту) + 21 391,83 грн. (прострочені відсотки) + 3 366,86 грн. (строкові відсотки) + 393,14 грн. (пеня за прострочення строків повернення кредиту) + 415,14 грн. (пеня за прострочення строків повернення відсотків). Оскільки відповідач не виконує зобовязання за кредитним договором, позивач звернувся із позовом до суду в якому просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 101 565,48 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без своєї участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Сєвєродонецького міського суду Луганської області. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 Цивільного кодексу України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами. 09 липня 2013 року між ПАТ АКТАБАНК та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 0861587302/Т/978813 на споживчі потреби із встановленням іпотеки про надання строкового кредиту на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у сумі 90 000,00 грн. зі сплатою 26% річних по 08 липня 2018 року. Кредит було надано [PERSON] на підставі його особистої заяви. Відповідно до п. 4.2 Кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених п. п. 3.3.6, 3.3.7 цього Договору, протягом більше ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня Банка погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Відповідно до наданого розрахунку загальна сума заборгованості станом на 23 червня 2015 року за кредитним договором становить 101 565,48 грн. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ч.3 ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне солідарно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1015,65 грн.

Outcome: approved