Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи - [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 21 березня 2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту №2007/13-2.06/163, відповідно до якого Банк зобов'язався надати позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 189 560, 00 дол. США, зі сплатою 11, 2 % річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 20 березня 2032 року. Також позивач зазначає, що з метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов'язання 21 березня 2007 року АКБ «Укрсоцбанк» уклав з [PERSON] іпотечний договір, запис в реєстрі №612, згідно з яким останній передав в іпотеку позивачу у якості забезпечення виконання позичальником основного зобов'язання за договором кредиту, наступне нерухоме майно: двокімнатну квартиру загальною площею 136, 1 кв. м., житловою площею 45, 8 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 05 грудня 2005 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] під № 7430.право власності на яку зареєстровано, згідно з реєстраційним написом на правовстановлюючому документі, реєстраційний номер 12988338, від 15 грудня 2005 року за номером запису 40885, в книзі 173доп-109. В подальшому згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» від 16 квітня 2010 року були внесені зміни в Статут АКБ «Укрсоцбанк», відповідно до яких назва Банку була змінена на ПАТ «Укрсоцбанк». Однак у зв'язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] зобов'язань за вищевказаним договором кредиту, у неї утворилась прострочена заборгованість, яка станом на 19 листопада 2013 року складає 64 353, 25 дол. США, що за курсом НБУ станом на 19 листопада 2013 року становить 514 375, 56 грн., та складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 45 933, 59 дол. США, що за курсом НБУ станом на 19 листопада 2013 року складає 367 147, 18 грн.; суми заборгованості за відсотками у розмірі 16 903, 17 дол. США, що за курсом НБУ станом на 19 листопада 2013 року складає 135 107, 06 грн.; пені за несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 1 516, 49 дол. США, що за курсом НБУ станом на 19 листопада 2013 року складає 12 121, 31 грн. Таким чином, зважаючи на невиконання [PERSON] зобов'язання стосовно умов повернення кредитних коштів, ПАТ «Укрсоцбанк» просить суд стягнути заборгованість за вищевказаним договором кредиту у сумі 64 353, 25 дол. США за рахунок предмету іпотеки. Представник ПАТ «Укрсоцбанк» у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, подав заяву про розгляд справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, був сповіщений про розгляд справи належним чином за місцем реєстрації згідно вимог ст. 74 ЦПК України, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав та про причини неявки суд не повідомляв. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності таких осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином. До суду повернулось поштове повідомлення форми ф-119 від 20 травня 2014 року з відміткою «адресат вибув». Зважаючи на викладене, згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважається, що судовий виклик на 04 червня 2014 року [PERSON] вручено належним чином. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тобто, враховуючи неявку відповідача за даною цивільною справою, а також наявність відповідної заяви представника позивача про можливість винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов ПАТ «Укрсоцбанк» підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 березня 2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту №2007/13-2.06/163, відповідно до якого Банк зобов'язався надати позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 189 560, 00 дол. США, зі сплатою 11, 2 % річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 20 березня 2032 року. Відповідно до п. 1.2 договору кредит надається позичальнику на наступні цілі: фінансування інвестування житла.. Відповідно до п. 2.4 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту в останній робочий день місяця без урахування останнього робочого та послідуючих неробочих днів місяця, проценти нараховуються з розрахунку факт/360. Згідно п. 2.4.2. договору сплата кредиту здійснюється у валюті кредиту не пізніше 10 числа поточного місяця. За п. 3.3.9 договору позивальник зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1 цього договору. Пункт 4.5 кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) боржником обов'язків, встановлює його обов'язок повністю повернути кредит та сплатити нараховану плату за користування (проценти) та штрафи незалежно від настання строку виконання зобов'язання (достроково) у випадку невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором зазначених у п. 3.3.8. Згідно п. 4.6. договору кредиту у разі прострочення позичальником строків сплати процентів визначених договором кредиту, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених договором кредиту, боржник сплачує позивачу пеню у розмірі 0, 005 % від несвоєчасно перерахованої суми кредитних коштів за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період невиконання зобов'язань. Відповідно до п. 4.3 договору кредиту у разі порушення боржником вимог пп. 3.3.2 договору боржник зобов'язаний сплатити позивачу штраф у розмірі три проценти від кредиту, за кожний випадок. З метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов'язання 21 березня 2007 року АКБ «Укрсоцбанк» уклав з [PERSON] іпотечний договір, запис в реєстрі №612, згідно з яким останній передав в іпотеку позивачу у якості забезпечення виконання позичальником основного зобов'язання за договором кредиту, наступне нерухоме майно: двокімнатну квартиру загальною площею 136, 1 кв. м., житловою площею 45, 8 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 05 грудня 2005 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] під № 7430.право власності на яку зареєстровано, згідно з реєстраційним написом на правовстановлюючому документі, реєстраційний номер 12988338, від 15 грудня 2005 року за номером запису 40885, в книзі 173доп-109. Відповідно до п. 3.1 іпотечного договору у разі порушення іпотекодавцем умов, визначених п.п. 2.1.1 - 2.1.10 цього договору, іпотекодержатель має право достроково звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно п. 4.1 іпотечного договору у разу невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов'язання, іпотекодержатель має задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. В подальшому згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» від 16 квітня 2010 року були внесені зміни в Статут АКБ «Укрсоцбанк», відповідно до яких назва Банку була змінена на ПАТ «Укрсоцбанк». Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Також судом встановлено, що Банком було виконано свій обов'язок та відкрито [PERSON] позичковий рахунок у ООФ АКБ «Укрсоцбанк» та надано суму кредиту готівкою. В свою чергу, у зв'язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] зобов'язань за вищевказаним договором кредиту, у неї утворилась прострочена заборгованість, яка станом на 19 листопада 2013 року складає 64 353, 25 дол. США, що за курсом НБУ станом на 19 листопада 2013 року становить 514 375, 56 грн., та складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 45 933, 59 дол. США, що за курсом НБУ станом на 19 листопада 2013 року складає 367 147, 18 грн.; суми заборгованості за відсотками у розмірі 16 903, 17 дол. США, що за курсом НБУ станом на 19 листопада 2013 року складає 135 107, 06 грн.; пені за несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 1 516, 49 дол. США, що за курсом НБУ станом на 19 листопада 2013 року складає 12 121, 31 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 6 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно п. 9 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654, 00 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved