Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що між сторонами було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0828/82/0110364 від 01.03.2013 року відповідач отримала кредит у розмірі 37044,88 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 38,3 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.03.2019 року. 01.03.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 014/0828/82/0110364/1 до договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0828/82/0110364 відповідно до якої було тимчасово зменшено розмір відсоткової ставки по кредиту. Відповідач не виконував належним чином умови кредитного договору, у звязку з чим у неї утворилася заборгованість, яка станом на 16.03.2015 року становить 45115,13 грн., з яких: 33127,41 грн. заборгованість за кредитом; 6398,94 грн. заборгованість за відсотками; 5588,78 грн. пеня. В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання за договором не виконала. Тому позивач змушений був звернутися в суд для захисту своїх прав та інтересів. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, але подала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи за відсутності представника позивача, підтримала позовні вимоги в повному обсязі та в разі неявки відповідача не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що між сторонами було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0828/82/0110364 від 01.03.2013 року відповідач отримала кредит у розмірі 37044,88 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 38,3 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.03.2019 року (а.с. 13-18). 01.03.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 014/0828/82/0110364/1 до договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0828/82/0110364 відповідно до якої було тимчасово зменшено розмір відсоткової ставки по кредитку (а.с. 28). Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 014/0828/82/0110364/1, з 01 березня 2013 року по 31 березня 2013 року розмір процентної ставки за кредитом складає 1,01% річних. З 01 квітня 2013 року процентна ставка за кредитом застосовується в розмірі передбаченому п.п.1.1.8 п.1.1 Договору без укладення додаткової угоди. Взятих на себе зобовязань відповідач не виконала, тому станом на 16.03.2015 року сума заборгованості становить 45115,13 грн., з яких: 33127,41 грн. заборгованість за кредитом; 6398,94 грн. заборгованість за відсотками; 5588,78 грн. пеня (а.с. 5-7). Позивачем відповідачу 05.02.2015 року надсилалась вимога про дострокове виконання грошових зобовязань за кредитним договором, яка нею залишилась без реагування (а.с. 31). Таким чином, [PERSON], порушено вимоги ст. 526 ЦК України, згідно з якою зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1054 ЦК України, яка вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинно бути виконано у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача боргу за договором кредиту на загальну суму 45115,13 грн. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 451,15 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved