Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою, вказуючи, що 12 лютого 2016 року [PERSON] отримав у нього гроші у розмірі 25000грн. Вказані кошти відповідач зобовязався повернути до 20 лютого 2016 року, що підтверджується в розписці від 12.02.2016. 20 лютого 2016 року позивач предявив відповідачу усну вимогу, згідно розписки, щодо повернення заборгованості. На що відповідач 26 лютого 2016 року повернув частину суми, а саме 10000грн., щодо іншої частини боргу в 15000 грн., то гр.. [PERSON] до сьогоднішнього часу ухиляється від її повернення, чим порушив взяті на себе зобовязання. А тому, просить суд стягнути з відповідача на його користь борг у сумі 15728грн.00коп. та судові витрати в розмірі 827грн.00коп. Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнали в повному обсязі та не запересував проти його задоволення. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, що 12 лютого 2016 року гр.. [PERSON] під розписку отримав у нього гроші у розмірі 25000грн. Вказані кошти відповідач зобовязався повернути до 20 лютого 2016 року, що підтверджується в даній розписці від 12.02.2016. 20 лютого 2016 року позивач предявив відповідачу усну вимогу, згідно розписки, щодо повернення заборгованості. На що відповідач 26 лютого 2016 року повернув частину суми, а саме 10000грн., щодо іншої частини боргу в 15000 грн., то гр.. [PERSON] до сьогоднішнього часу ухиляється від її повернення, чим порушив взяті на себе зобовязання. Статтею 1046 Цивільного кодексу України, встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у простій письмовій формі, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченох суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, судом встановлено, що відповідач грошові кошти отримав, а свої зобовязання щодо повернення грошових коштів не виконав. На неодноразові звернення позивача до відповідача про повернення грошей, останній не реагує та кошти до сьогодні не повернуті. Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для повного задоволення даного позову. До стягнення з відповідача на користь позивача слід стягнути борг в сумі 15000грн., 3% річних за період з 20 лютого 2016 року по 28 липня 2016 року 158 грн.(15000х3х129(кількість днів прострочення):366:100), 570 грн. інфляційного збільшення суми боргу та судові витрати в сумі 827, 00грн. На підставі ст. ст. 526, 530, 612, 625, 1046, 1047, 1048, 1050 ЦК України,

Outcome: approved