Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] на користь батька-вихователя [PERSON] , у розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно рішення суду відповідача позбавлено батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] та згідно розпорядженням Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 12.05.2020 року №425 [PERSON] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Дитина була влаштована на виховання та спільне проживання в дитячий будинок сімейного типу, створений згідно розпорядження Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 24.07.2017 року №498 на базі родини [PERSON] та [PERSON] . З наведених підстав для захисту інтересів дитини просить позов задовольнити в повному обсязі. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12.10.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Від відповідача у встановлений законом строк відзив не надійшов. Треті особи пояснень до суду не подали. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження сторони у судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 17.12.2019 року позбавлено батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно розпорядження Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 12.05.2020 року №425 [PERSON] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Згідно з розпорядженням Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 15.07.2020 року №533, дитина була влаштована на виховання та спільне проживання в дитячий будинок сімейного типу, створений згідно з розпорядженням Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 24.07.2017 року №498 на базі родини [PERSON] та [PERSON] . Позивач просив стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] на користь батька-вихователя [PERSON] , у розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини, на що слід зазначити наступне. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.09.2020 року і до її повноліття При цьому суд враховує, що відповідач фізично здоровий, працездатний, може працювати та сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Тобто, вказані принципи щодо обов`язковості доведення тих чи інших обставин є обов`язковими при з`ясуванні обставин справи по суті. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved