overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він зареєстрував шлюб з відповідачкою 10.08.1991 року у відділі РАГС м. Ровеньки Луганської області, актовий запис № 342. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З 2011 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини з причини відсутності взаємоповаги та порозуміння, втрачено почуття любові та довіри між подружжям. Просить розірвати шлюб, вважає, що сімя розпалася остаточно, на примирення не згоден. Позивач у судове засідання не зявився, до суду надіслав заяву з клопотання справу розглянути у його відсутності, наполягав на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не зявилась, до суду надіслала заяву з клопотанням справу розглянути у її відсутності, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, сторони зареєстрували шлюб 10.08.1991 року у відділі РАГС м. Ровеньки Луганської області, актовий запис № 342. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Згідно ст. 105 СК України вбачається, що шлюб припиняється \~ внаслідок \~ його \~ розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з 2011 р., родина розпалась остаточно і у подальшому збережена бути не може. Враховуючи вищевикладене, згоду відповідача, суд вважає неможливим в подальшому зберегти їх сімю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він зареєструвала шлюб з відповідачем 22 жовтня 2010 року в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 976. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із відповідачем. З грудня 2015 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини з причини відсутності взаємоповаги та порозуміння, втрачено почуття любові та довіри між подружжям. Просить розірвати шлюб, вважає, що сім'я розпалася остаточно, на примирення не згоден. Позивач у судове засідання не з'явився, до суду надіслала заяву з клопотання справу розглянути у його відсутності, наполягав на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не з'явилась, до суду надіслала заяву з клопотання справу розглянути у її відсутності, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 22 жовтня 2010 року в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 976. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 5). Згідно ст. 105 СК України вбачається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з грудня 2015 р., родина розпалась остаточно і у подальшому збережена бути не може. Враховуючи вищевикладене, згоду відповідача, суд вважає неможливим в подальшому зберегти їх сім'ю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він зареєструвала шлюб з відповідачем 25.02.2006 року в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 126. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із відповідачем. З червня 2014 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини з причини відсутності взаємоповаги та порозуміння, втрачено почуття любові та довіри між подружжям. Просить розірвати шлюб, вважає, що сімя розпалася остаточно, на примирення не згоден. Позивач у судове засідання не зявився, до суду надіслала заяву з клопотання справу розглянути у його відсутності, наполягав на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не зявилась, до суду надіслала заяву з клопотання справу розглянути у її відсутності, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 25.02.2006 року в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 126. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 4). Згідно ст. 105 СК України вбачається, що шлюб припиняється \~ внаслідок \~ його \~ розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з червня 2014 р., родина розпалась остаточно і у подальшому збережена бути не може. Враховуючи вищевикладене, згоду відповідача, суд вважає неможливим в подальшому зберегти їх сімю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем 24.11.2007 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сімї, актовий запис № 4306. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею. З 2012 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини з причини відсутності взаємоповаги та порозуміння, втрачено почуття любові та довіри між подружжям. Суперечки про місце мешкання дитини не виникає. Просить розірвати шлюб, вважає, що сімя розпалась остаточно, на примирення не згодна. Позивач у судове засідання не зявилась, до суду надала заяву з клопотанням справу розглянути у її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти внесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Суд, визнавши причину неявки відповідача у судове засідання неповажною, ухвалив справу розглянути заочно, у відсутність відповідача, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 24.11.2007 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сімї, актовий запис № 4306 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 5). Згідно ст. 105 СК України вбачається, що шлюб припиняється \~ внаслідок \~ його \~ розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд приймає рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, дитини,\~\~які мають суттєве значення. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з 2012 р., родина розпалась остаточно і у подальшому збережена бути не може. Враховуючи вищевикладене, суд вважає неможливим в подальшому зберегти їх сімю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний. За таких обставин суд приходить до висновку, що збереження сімї\~ є неможливим, оскільки стосунки, що склалися між сторонами, суперечать нормам моралі, інтересам сторін та неповнолітніх дітей, свідчать про втрату подружжям\~ тих почуттів, які є визначальними при утворенні\~ сімї та необхідними для її\~ існування. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 08 жовтня 2005 року. Від спільного подружнього життя вони мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачкою припинені з 2010 року, по причині втрати ним до відповідачки почуття любові та поваги. Вони стали чужі один одному, тому вважає, що збереження шлюбі між ними неможливе, тому просить суд їхній з відповідачкою шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, на задоволені позову наполягав. У судове засідання відповідачка не зявилася, надала заяву з прохання слухати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2005 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії1-КИ №025522, виданим Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1032. Від шлюбу вони мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені з 2010 року. Почуття любові та поваги один до одного між ними втрачено. Спільне господарство вони не ведуть. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. Характер сформованих відносин у родині є таким, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам сторін та соціальній ролі сім`ї. Суд також виходить з того, що відповідачка на власний розсуд розпорядилася своїми процесуальними та матеріальними правами, наслідки зазначеної процесуальної дії їй розясненні, визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За наведених обставин визнання позову відповідачкою слід прийняти і позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~Таким чином з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений ним при зверненні до суду з даною позовною заявою, судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вони з відповідачем 04 жовтня 2014 року уклали шлюб, від шлюбу сторонни мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з 26 жовтня 2015 року, оскільки між ними відсутне взаєморозуміння. У звязку з чим між ними втрачено почуття любові та поваги, на разі вони чужі один для одного. Збереження родини вважає неможливим, тому просить суд їхній шлюб з відповідачем розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву з прохання слухати справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву з прохання слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданного Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1622. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Почуття любові та взаємоповаги між сторонами втрачено. Шлюбні стосунки між ними остаточно припинені. Спільне господарство вони не ведуть, бюджету не мають, проживають окремо. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. Таким чином, на підставі викладеного, враховуючи те, що сторони вже тривалий час спільно не проживають, суд приходить до висновку про небажання сторін збереження своєї сімї, а їхній шлюб носить лише формальний характер. За таких обставин, примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, їх шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати стягнути віднести на рахунок позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вони з відповідачем 09 листопада 2013 року уклали шлюб, від якого сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на повному матеріальному забезпеченні позивача, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу, на утриманні інших дітей не має, а тому позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд стягнути із відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1000 гривень щомісяця до повноліття дитини. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву з прохання слухати справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши про розгляду справи у його відсутні, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі 09 листопада 2013 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження, і зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення ним повноліття. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, те, що на утриманні інших дітей не має, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 гривень щомісяця до повноліття дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вони з відповідачем 11 листопада 2011 року уклали шлюб. Выд шлюбу сторонни дітей не мають. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, оскільки вони різні люди з різними поглядами на сімейне життя та обовязки, через що постійно виникали сварки та скандали, що привело до втрати між ними почуття любові та поваги. Збереження родини вважає неможливим, тому просить суд їхній шлюб з відповідачем розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву з прохання слухати справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву з прохання слухати справу у його відсутність, протии задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданного виконавчим комітетом Балівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетрвоської області, актовий запис №12. Від даного шлюбу сторонни не мають. Почуття любові та взаємоповаги між сторонами втрачено. Шлюбні стосунки між ними остаточно припинені з серпня 2016 року. Спільне господарство вони не ведуть, бюджету не мають, проживають окремо. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. Таким чином, на підставі викладеного, враховуючи те, що сторони вже тривалий час спільно не проживають, суд приходить до висновку про небажання сторін збереження своєї сімї, а їхній шлюб носить лише формальний характер. За таких обставин, примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, їх шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вони з відповідачем 14 вересня 2001 року уклали шлюб, від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, оскільки між ними відсутне взаєморозуміння. У звязку з чим між ними втрачено почуття любові та поваги, на разі вони чужі один для одного. Збереження родини вважає неможливим, тому просить суд їхній шлюб з відповідачем розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву з прохання слухати справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву з прохання слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував.. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданного відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального району м. Дніпропетровська, актовий запис №674. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Почуття любові та взаємоповаги між сторонами втрачено. Шлюбні стосунки між ними остаточно припинені. Спільне господарство вони не ведуть, бюджету не мають, проживають окремо. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. Таким чином, на підставі викладеного, враховуючи те, що сторони вже тривалий час спільно не проживають, суд приходить до висновку про небажання сторін збереження своєї сімї, а їхній шлюб носить лише формальний характер. За таких обставин, примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, їх шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок позивача.

Outcome: approved