Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про виділення йому в натурі 5/6 часток, що становить 9,71 га земельної ділянки, загальною площею 11.65 га, яка розташована на території Петрівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області. В позовній заяві позивач зазначив, що в порядку спадкування за заповітом після смерті його матері [PERSON] 04.09.2015 року він набув у власність 5/6 часток (9,71 га) земельної ділянки загальною площею 11,65 га, кадастровий номер 3522884600:02:000:0438, що розташована на території Петрівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області. Свідоцтво про право на спадщину за законом на іншу 1/6 частку вищевказаної земельної ділянки до цього часу не видано, оскільки відповідачка, яка являється його рідною сестрою (дочкою спадкодавця), не бажає його отримувати. Інших спадкоємців не має. Небажання відповідачки оформлювати своє право власності на 1/6 частку земельної ділянки позбавляє його можливості реалізовувати своє право як власника, зокрема, передати свою частку земельної ділянки в оренду, тому він змушений звернутись до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявилася, хоча про день час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином через засоби масової інформації, газету „Урядовий кур»єр № 202 від 28.10.2016 року та газету «Народне слово» № 42 від 20.10.2016 року. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлені слідуючи факти та відповідні їм правовідносини. З наданої Кіровоградською державною нотаріальною конторою, спадкової справи за № 71/2009 від 18.02.2009 року встановлено, що [PERSON] померла 13.09.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОЛ № 081055 від 2008 року. (а.с.40). У встановлений законом строк [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті матері та є спадкоємцями за законом першої черги, відповідно до ст. 1261 ЦК України (а.с. 40, 43). Згідно свідоцтва про народження серії ЯЭ № 942175 від 24.10.1955 року, відповідачка приходиться рідною донькою померлій. (а.с.47). З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00000260801 від 17.03.2009 року встановлено, що відповідачка змінила дівоче прізвище з «Борщенко» на «Комарова» (а.с. 49). Як вбачається з заяви за № 390 від 04.09.2015 року позивач [PERSON] звернувся до Кіровоградської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] (а.с. 52). Згідно довідки за № 1485 від 2015 року, виданої виконкомом Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області встановлено, що померла [PERSON] з 2006 року проживала, але не була зареєстрована за адресою [INFO] разом з сином [PERSON], невісткою, онуками та правнуками. (а.с.55). [PERSON] зі Спадкового реєстру (спадкові справи) № 18614819, витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 18.02.2009 року та заповіту від 08.06.2006 року, встановлено, що заповіт померлою [PERSON] складався на ім»я [PERSON], а спадкові справи за заявами про прийняття спадщини за законом відсутні, інших спадкоємців, крім позивача та відповідача не має. (а.с.50-51, 55). З державного акта на право приватної власності на землю серії 1-КР 020375 від 29.01.2002 року вбачається, що [PERSON], на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 11,65 га, яка розташована на території Петрівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області (а.с. 56-57). В інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна № 43311139 від 04.09.2015 року відомості відсутні. (а.с 29). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.09.2015 року, витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 41405371 від 04.09.2015 року та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 43324257 від 04.09.2015 року вбачається, що [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 5/6 частки земельної ділянки. Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частки земельної ділянки не видано. (а.с. 6). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3502741932016 від 13.05.2016 року за [PERSON], відділом Держземагенством у Компаніївському району, зареєстровано земельну ділянку площею 11,6519 га (а.с. 9-11) Як вбачається з розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки вартість земельної ділянки становить 283 934,00 грн. (а.с. 5). На замовлення [PERSON] 14.11.2016 року розроблено технічну документацію щодо поділу земельної ділянки. (а.с. 75-92). Згідно частини 1 статті 358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Статтею 364 Цивільного кодексу України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. У відповідності з вимогами статті 183 Цивільного кодексу України, подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільного є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами. Частинами 3, 4 ст. 88 ЗК України передбачено, що учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації та має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Таким чином, не оформлення відповідачкою свого права власності на 1/6 частку земельної ділянки позбавляє позивача можливості реалізовувати свої права, як власника, зокрема, передати свою частку земельної ділянки в оренду. Оскільки право на виділ в натурі частки зі спільного часткового майна позивач має у відповідності до статі 364 ЦК України, ст.ст. 86-87 ЗК України, тому позов грунтується на законі та підлягає задоволенню. Судові витрати по справі відносяться за рахунок позивача.

Outcome: approved