Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що у вказаній квартирі, власниками якої є вона та її донька [PERSON], зареєстрований колишній чоловік позивача, відповідач по справі, [PERSON]. Проте, як зазначає позивач, відповідач більше року в квартирі не проживає, участі в утриманні квартири не приймає. На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Позивач, яка одночасно є законним представником третьої особи [PERSON], в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним, відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу (2/3 частки) та її доньці [PERSON] (1/3 частки) на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06.05.2004 року, виданого КП «УЖГ» Оболонського району м. Києва та договору дарування частки квартири від 05.04.2007 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сіліним В.І. за реєстровим номер №768 (а.с.8,9). Згідно довідки відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА в м. Києві № 104/22-112876 від 17.11.2017 року, а також витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва №16908118 від 17.11.2017 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані три особи: [PERSON] (з 26.09.1995 року), [PERSON] (з 04.04.2002) та [PERSON] (з 05.05.2017 року). Згідно відповіді Оболонського УП ГУ НП України в м. Києві №303-аз/125/51/05-2017 від 08.11.2017 року відповідач до них з заявами щодо неможливості проживання у спірній квартирі не звертався. Як убачається з пояснень позивача, відповідач не проживає у спірній квартирі понад один рік. Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач в квартирі не проживає без поважних причин понад один рік, позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, підлягають задоволенню.

Outcome: approved