Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №1.39831 від 13.08.2008 року, та договором № 1 про внесення змін до нього від 23.03.2009 року, у сумі 416446,14 грн., посилаючись на те, що 13.08.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №1.39831, Договором № 1 про внесення змін до кредитного договору від 23.03.2009 його було викладено в новій редакції. Відповідно до зазначеного договору відповідачу було надано кредит у розмірі 22500 доларів США, зі сплатою 17 % річних, строком на 60 місяців. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором № 1 між AT «ПроКредит Банк» та [PERSON], [PERSON] було укладено Договори поруки №1.39831-ДП1 від 13.08.2008 року, №1.39831-ДП2 від 23.12.2009 року. Однак, Відповідач порушив умови Кредитних договорів та вимоги законодавства, не забезпечив своєчасне погашення кредиту та відсотків, внаслідок чого у нього утворилась кредитна заборгованість, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час, місце та дату слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. 13.08.2008 року між Публічним акціонерним товариством «ПроКредитБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1.39831, Договором № 1 про внесення змін до кредитного договору від 23.03.2009 його було викладено в новій редакції( а. с. 13-17,22-23). Відповідно до зазначеного договору відповідачу було надано кредит у розмірі 22500 доларів США, зі сплатою 17 % річних, строком на 60 місяців. 13.08.2008 року між Публічним акціонерним товариством «ПроКредитБанк» та [PERSON] було укладено Договір поруки №1.39831-ДП-1, згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання божником зобов'язань за кредитним договором № №1.39831 від 13.08.2008 року ( а. с. 24). 23.12.2009 року між Публічним акціонерним товариством «ПроКредитБанк» та [PERSON] було укладено Договір поруки №1.39831-ДП-2, згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання божником зобов'язань за кредитним договором № №1.39831 від 13.08.2008 року ( а. с. 25). Відповідачем умови кредитного договору не виконувались у порядку та в строки, що ним передбачені, у зв'язку з чим станом на 05.10.2015 року у останнього виникла заборгованість перед Банком у розмірі 416 446,14 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 99 293,17 грн.; проценти за неправомірне користування кредитом - 40 924,53 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 276 228,44 грн. (а.с. 5-11). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України за договором позики передбачено повернення боргу (позики) частинами (в розстрочку). В цьому випадку, якщо позичальник порушить строк повернення наступної частини позики, то це дає право позикодавцю вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася і належних йому відсотків. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Оскільки вказані зобов'язання за кредитним договором відповідачем-1 не виконуються, кредитні зобов'язання відповідачем-1 постійно порушуються, прострочена заборгованість не погашається, то є підстави для стягнення з відповідача-1 заборгованості в судовому порядку. За ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За таких обставин правомірною є вимога позивача щодо стягнення з відповідачів заборгованості за договором кредиту солідарно. Таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved