overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 29.03.2000 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за законом у виді житлового будинку №17 по вул.Березівська с.Садибне Коростенського району Житомирської області. За життя своє право на житловий будинок спадкодавець не оформив, нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно через відсутність правовстановлюючого документу спадкодавця. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно у виді житлового будинку. Позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, подавши письмову заяву. Представник відповідача надав письмову заяву про визнання позову та згоду на розгляд справи в його відсутність. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, надав письмову заяву про визнання позову та згоду на розгляд справи в його відсутність. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що 29.03.2000 року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за законом у виді житлового будинку №17 по вул.Березівська с.Садибне Коростенського району Житомирської області. Після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняв позивач, вступивши у фактичне володіння та користування майном, що підтверджено довідкою відповідача. Іншими особами спадщина не прийнята. Право власності на будинок спадкодавцем позивача за життя не було оформлено та не зареєстровано, на час розгляду справи така можливість втрачена, що перешкоджає позивачеві, який є спадкоємцем померлого, оформити свої спадкові права. Право власності [PERSON] на спадкове майно підтверджено довідкою Ушомирської сільської ради Коростенського району №2482 від 29.09.2017 року. До часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від їх державної реєстрації. Державна реєстрація права власності померлого спадкодавця не можлива, нотаріусом в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно. За таких обставин відсутня можливість оформлення позивачем свого права на спадкове майно в позасудовому порядку. Відповідно до ст.ст.548,549 ЦК України (1963 р.), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння майном. Враховуючи вищевказане, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши , що 29.03.2007 року між ними було укладено договір про отримання кредиту в сумі 5000,00 грн. зі сплатою 36,00% на рік. Відповідач своїх обов'язків не виконує, станом на 31.08.2014 року має заборгованість, яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 4916,71 грн., по відсотках за користування кредитом в сумі 22578,64 грн., штрафів в сумі 1603,12 грн.. Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 23.06.2008 року з відповідача було стягнуто 5433,05 грн. боргу. Позивач просить стягнути на його користь заборгованість в сумі 23665,42 грн. та понесені судові витрати . В судове засідання позивач не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність на підставі наданих письмових документів , свої вимоги підтримав з зазначених в позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, не з'явився, про причини неявки не повідомив, своїх заперечень щодо позовних вимог не надав. За таких обставин суд провів розгляд справи у відсутність сторін в заочному порядку. Дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування . 29.03.2007 року відповідачем з позивачем було укладено договір про отримання кредиту в сумі 5000,00 грн. зі сплатою 36,00% на рік. Згідно проведеного позивачем розрахунку, правильність якого відповідачем не оспорено, він станом на 31.08.2014 року має заборгованість в сумі 23665,42 грн.. Розрахунок проведено відповідно до умов укладеного відповідачем договору, відповідачем не оспорений. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит на сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконував прийняті на себе зобов'язання відповідно до укладеного з позивачем договору, істотно порушував його умови, що є підставою для стягнення з винної особи заборгованості . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 29.03.2010 року між ними було укладено договір про отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 3000,00 грн.. Відповідач своїх обовязків не виконує, станом на 26.04.2017 року має заборгованість в сумі 13167,00 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 2310,03 грн., по відсотках за користування кредитом в сумі 2576,74 грн., пені в сумі 7177,04 грн., штрафів в сумі 1103,19 грн.. Позивач просить стягнути на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати. В судове засідання позивач не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність на підставі наданих письмових документів, свої вимоги підтримав з зазначених в позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, не з'явився, про причини неявки не повідомив, своїх заперечень щодо позовних вимог не надав. За таких обставин суд провів розгляд справи заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування. 29.03.2010 року сторонами було укладено договір про отримання кредиту в сумі 3000,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно проведеного позивачем розрахунку, правильність якого відповідачем не оспорена, він станом на 26.04.2017 року має заборгованість в сумі 13167,00 грн.. Розрахунок проведено відповідно до умов укладеного відповідачем договору, відповідачем не оспорений. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит на сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконував прийняті на себе зобовязання відповідно до укладеного з позивачем договору, істотно порушував його умови, що є підставою для стягнення з винної особи заборгованості . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши , що 29.08.2008 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір про надання кредиту в сумі 3000,00 гривень у вигляді кредитного ліміту зі сплатою 24 % на рік за користування кредитом на суму залишку. Отримавши кошти, відповідач порушив договірні зобов'язання та станом на 28.09.2014 року має заборгованість в сумі 24878,45 грн.. Просить стягнути вказану суму та понесені судові витрати. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, подавши про це письмову заяву. Відповідач позов визнав, подав заяву про розгляд справи в його відсутність. За таких обставин справу розглянуто заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування . 29.08.2008 року сторонами було укладено кредитний договір про надання кредиту в сумі 3000 гривень. Відповідач належним чином прийняті на себе зобов'язання не виконує, заборгованість по договору згідно розрахунку позивача станом на 28.09.2014 року має заборгованість в сумі 24878,45грн.. Вказана сума відповідачем не оспорена, матеріалами справи не спростована. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит на сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконує прийняті на себе зобов'язання відповідно до укладеного з позивачем договору банківського кредиту, істотно порушує його умови, що є підставою для стягнення заборгованості по ньому. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 29.11.2010 року між ними було укладено договір про отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2000,00 грн. зі сплатою 30,00 відсотків на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач своїх обовязків не виконує, станом на 28.02.2017 року має заборгованість в сумі 13294,02 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 1944,44 грн., по відсотках за користування кредитом в сумі 10240,34 грн., штрафів в сумі 1109,24 грн.. Позивач просить стягнути на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати. В судове засідання позивач не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність на підставі наданих письмових документів, свої вимоги підтримав з зазначених в позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнала, подала заяву про розгляд справи в її відсутність. За таких обставин суд провів розгляд справи у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування . 29.11.2010 року сторонами було укладено договір про отримання кредиту в сумі 2000,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно проведеного позивачем розрахунку, правильність якого відповідачем не оспорена, він станом на 28.02.2017 року має заборгованість в сумі 13294,02 грн.. Розрахунок проведено відповідно до умов укладеного відповідачем договору, відповідачем не оспорений. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит на сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконував прийняті на себе зобовязання відповідно до укладеного з позивачем договору, істотно порушував його умови, що є підставою для стягнення з винної особи заборгованості . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 29.12.2010 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір №BL_ЖГА00007186 про отримання кредиту в сумі 15000 гривень. Відповідач порушував договірні зобов'язання та станом на 26.08.2014 року має заборгованість в сумі 61529,40 грн.. Просить стягнути заборгованість в сумі 61529,40 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, подавши про це письмову заяву. Відповідач позов визнав, просив справу розглянути в його відсутність. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування. 29.12.2010 року сторонами було укладено кредитний договір №BL_ЖГА00007186 про отримання кредиту в сумі 15000 грн.. Відповідач належним чином прийняті на себе зобов'язання не виконує, заборгованість по договору згідно розрахунку позивача станом на 26.08.2014 року становить 61529,40 грн.. Вказана сума відповідачем не оспорена, матеріалами справи не спростована. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит на сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконує прийняті на себе зобов'язання відповідно до укладеного з позивачем договору банківського кредиту, істотно порушує його умови, що є підставою для стягнення заборгованості по ньому. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши , що 30.03.2011 року між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта»» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та відповідачем було укладено кредитний договір №003-05003-300311 про відкриття кредитної лінії на суму 4 000,00 гривень. Відповідач порушував договірні зобов'язання та станом на 04.08.2014 року має заборгованість в сумі 8704,85 грн., яку позивач просить стягнути заборгованість та понесені судові витрати. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, подавши про це письмову заяву. Проти заочного розгляду спрви не заперечив. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з»явився, своїх заперечень та клопотань не подав. За таких обставин справу розглянуто заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне . Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування . 30.03.2011 року між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта»» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №003-05003-300311 про відкриття кредитної лінії на суму 4 000,00 гривень. Відповідач [PERSON] належним чином прийняті на себе зобов'язання не виконує, заборгованість по договору згідно розрахунку позивача станом на 04.08.2014 року становить 8704,85 грн., з яких тіло кредиту - 4783,05 грн., прострочене тіло кредиту - 1189,93 грн., заборгованість за комісіями - 2731,87 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит на сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що через неналежне виконання відповідачем зобов'язань відповідно до укладеного з позивачем кредитного договору, істотно порушує його умови, що є підставою для стягнення заборгованості по ньому. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 30.04.2010 року між ними було укладено договір про отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 5000,00 грн. зі сплатою 30,00 відсотків на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач своїх обовязків не виконує, станом на 31.01.2017 року має заборгованість в сумі 55602,73 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 4999,05 грн., по відсотках за користування кредитом в сумі 46234,74 грн., пені в сумі 1245,00 грн., штрафів в сумі 3123,94 грн.. Позивач просить стягнути на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати. В судове засідання позивач не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність на підставі наданих письмових документів, свої вимоги підтримав з зазначених в позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, не з'явився, про причини неявки не повідомив, своїх заперечень щодо позовних вимог не надав. За таких обставин суд провів розгляд справи заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування . 30.04.2010 року сторонами було укладено договір про отримання кредиту в сумі 5000,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно проведеного позивачем розрахунку, правильність якого відповідачем не оспорена, він станом на 31.01.2017 року має заборгованість в сумі 55602,73 грн.. Розрахунок проведено відповідно до умов укладеного відповідачем договору, відповідачем не оспорений. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит на сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконував прийняті на себе зобовязання відповідно до укладеного з позивачем договору, істотно порушував його умови, що є підставою для стягнення з винної особи заборгованості . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 30.06.2011 року між ними було укладено договір про отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 8800,00 грн. зі сплатою 30 відсотків на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач своїх обовязків не виконує, станом на 05.03.2017 року має заборгованість в сумі 75303,27 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 8878,27 грн., по відсотках за користування кредитом в сумі 59412,94 грн., пені в сумі 3050,00 грн., штрафів в сумі 4062,06 грн.. Позивач просить стягнути на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати. В судове засідання позивач не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність на підставі наданих письмових документів, свої вимоги підтримав з зазначених в позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, не з'явився, про причини неявки не повідомив, своїх заперечень щодо позовних вимог не надав. За таких обставин суд провів розгляд справи заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування . 30.06.2011 року сторонами було укладено договір про отримання кредиту в сумі 8800,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно проведеного позивачем розрахунку, правильність якого відповідачем не оспорена, він станом на 05.03.2017 року має заборгованість в сумі 75303,27 грн.. Розрахунок проведено відповідно до умов укладеного відповідачем договору, відповідачем не оспорений. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит на сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконував прийняті на себе зобовязання відповідно до укладеного з позивачем договору, істотно порушував його умови, що є підставою для стягнення з винної особи заборгованості . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 30.07.2012 року між ними було укладено договір про отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 300,00 грн. зі сплатою 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач своїх обовязків не виконує, станом на 30.06.2015 року має заборгованість в сумі 3132,62 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 210,00 грн., по відсотках за користування кредитом в сумі 757,26 грн., по пені та комісії в сумі 1540,00 грн., штрафів в сумі 625,36 грн.. Позивач просить стягнути на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати . В судове засідання позивач не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність на підставі наданих письмових документів, свої вимоги підтримав з зазначених в позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, не з'явився, про причини неявки не повідомив, своїх заперечень щодо позовних вимог не надав. За таких обставин суд провів розгляд справи заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування . 30.07.2012 року сторонами було укладено договір про отримання кредиту в сумі 300,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом зі збільшенням кредитного ліміту. Згідно проведеного позивачем розрахунку, правильність якого відповідачем не оспорена, він станом на 30.06.2015 року має заборгованість в сумі 3132,62 грн.. Розрахунок проведено відповідно до умов укладеного відповідачем договору, відповідачем не оспорений. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит на сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконував прийняті на себе зобовязання відповідно до укладеного з позивачем договору, істотно порушував його умови, що є підставою для стягнення з винної особи заборгованості . На підставі викладеного ,

Outcome: approved