Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи вимоги тим, що 14.06.2013 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 52960-49.3-13-2, відповідно до якого позивач надав останньому кредит на споживчі цілі в сумі 10000 грн, строком з 14.06.2013 року по 12.06.2015 року, з відсотковою ставкою 27% річних. Позивач 29.11.2013 року, 10.12.2013 року направляв відповідачу вимоги щодо повернення заборгованості. Проте, відповідач в порушення умов даного кредитного договору, щодо повернення кредиту своє зобов'язання не виконав, а також не виконує власного обов'язку по сплаті процентів за використання кредиту, тому позивачем заявлено вимогу про дострокове стягнення непогашеного кредиту та заборгованості за кредитним договором. Станом на 24.01.2014 року заборгованість по кредиту складає 10179,60 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» заборгованість за договорами кредиту № 52960-49.3-13-2від 14.06.2013 року в сумі 10179,60 грн. Також, просять стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю - Бредуляк І.І. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства. 14.06.2013 року сторони уклали кредитний договір № 52960-49.3-13-2, відповідно до якого ПАТ «Банк «Київська Русь» надав відповідачу кредит на споживчі цілі в сумі 10000 грн, строком з 14.06.2013 року по 12.06.2015 року, з відсотковою ставкою 27% річних. Пунктом 2.1 Кредитного договору передбачено обов'язки позичальника погашати заборгованість за кредитним договором в такі строки: - з 1-го по 10-те число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем видачі кредиту, погашати кредит рівними частинами в сумі 417,00 грн., починаючи з липня 2013 року по травень 2015 року включно (п.п. 2.1.1 кредитного договору); щомісячно не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем, за який вони нараховані, сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом (п.п. 2.1.2 Кредитного договору). Пунктом 2.4 кредитного договору передбачено, що у випадках, встановлених п. 3.1 кредитного договору, після пред'явлення кредитодавцем повідомлення з вимогою дострокового погашення кредиту, відповідач зобов'язаний достроково повернути кредит, сплатити проценти та можливі штрафні санкції в строк, встановлений законом та зазначений у вимозі. Пунктом 3.1 кредитного договору передбачено право банку вимагати дострокового повернення кредиту в частині або в цілому, сплати процентів за користування ним та інших платежів, встановлених договором у випадку утворення простроченої заборгованості за кредитом та/або процентами щонайменше на один календарний місяць. Судом достеменно встановлено та підтверджено самим [PERSON]той факт, що ним не виконуються умови кредитного договору, що виражається в несплаті кредиту та відсотків за користування кредитом, що є порушенням п. 2.1 кредитного договору. З матеріалів справи вбачається, що позивачем 29.11.2013 року направлялася відповідачу вимога про погашення простроченої заборгованості, яка отримана 02.12.2013 року, проте зазначена вимога залишена без реагування. 10.12.2013 року банком направлена вимога про дострокове повернення кредиту та погашення простроченої заборгованості. Зазначена вимога отримана [PERSON] 14.12.2013 року, проте не виконанана. Вказане свідчить про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по поверненню кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитом. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та чинного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Пунктами 7.1, 7.2 Кредитного договору передбачена відповідальність сторін, а саме: у випадку порушення позичальником строків погашення заборгованості за кредитним договором (кредиту та нарахованих процентів), передбачених п. 2.1 кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити кредитодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення, за кожний день прострочення; у випадку порушення позичальником строків остаточного погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за договором, встановлених п.п. 2.2, 2.4 кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити суму заборгованості за кредитним договором з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 30 % річних від простроченої суми, за весь час прострочення. Таким чином, станом на 24.01.2014 року [PERSON] має прострочену заборгованість за кредитним договором в сумі 10179,60 гривень, з яких: по кредиту: поточна заборгованість - 7081,00 гривень; прострочена заборгованість - 2163,95 гривень, по відсоткам: поточна заборгованість - 159,48 гривень; прострочена заборгованість - 420,17 гривень. пеня за невиконання умов кредитного договору, передбачена пунктом 7,1 кредитного договору: -48,15 гривень.; 30 % від простроченої суми за невиконання умов кредитного договору згідно з пунктом 7,2 кредитного договору: - 9824,60 грн.*30%*38 дн./365 = 306,85 гривень. Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення поверхня чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів належних йому. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки обґрунтовані на законі та відповідають умовам укладеного між сторонами кредитного договору, в зв'язку з тим, що [PERSON] у встановлений договором строк свої зобов'язання не виконав, внаслідок чого у нього виникла прострочена заборгованість. Також, до стягнення з відповідача в силу вимог ст. 88 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору пропорційно задоволених позовних вимог в сумі 243,60 грн., оскільки зазначені судові витрати понесені позивачем, що підтверджено документально копією меморіального ордеру № 0043.

Outcome: approved