Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. 19 травня 2016 року \~провадження по справі відкрито. З позову слідує, що 29 квітня 2009 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом, яким він заповів позивачу все належне йому майно, в т.ч. земельні ділянки, розташовані на території Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, що підтверджується Державним актом про право приватної власності на землю ІV-ЧН № 006272. 24 жовтня 2009 року позивачем була подана заява до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області про прийняття спадщини. Спадкоємцем, який має право на обовязкову частку у спадщині є дружина спадкодавця, мати позивача [PERSON], яка у встановлений закон строк подала заяву до нотаріальної контори про відмову від спадщини. 29 березня 2014 року мати позивача [PERSON] померла. До складу спадщини батька позивача входить земельна ділянка загальною площею площею 3,24 га. із яких 2,84 га. рілля, 0,21 га. сіножать, 0,19 га. пасовище, розташованих на території Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, цільовим призначенням яких є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В березні 2016 року позивач звернувся до нотаріуса за консультацією з приводу одержання свідоцтв про право на спадщину на вищезазначені земельні ділянки. Під час огляду представлених позивачем документів нотаріус встановила, що вищезазначений державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЧН №006272 підписаний одноосібно головою Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON] 16 травня 2005 року, що не відповідає вимогам законодавства. Пунктом 2.11 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельним ресурсам від 04.05.1999 року № 43, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 червня 1999 року № 354/3647, був встановлений порядок оформлення та видачі Державних актів. Відповідно до цього пункту, вищезазначеної інструкції голова сільської або селищної ради мав право одноосібного підпису на оформлених відповідною радою актах. Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 322 від 29 грудня 2003 року були внесені зміни до цієї інструкції. Відповідно до цього наказу п. 2.11, який надавав голові відповідної сільської ради право одноосібного підпису, зі змісту цієї інструкції був виключений. Одночасно вищеподаним наказом ця інструкція була доповнена п. 2.14, відповідно до якого державний акт підписується органом, який прийняв рішення про передачу земельної ділянки у власність та відповідним державним органом земельних ресурсів. Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2002 року № 449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» затверджена форма державного акту на право власності на земельну ділянку. Відповідно до цієї постанови вищезазначені Державні акти повинні містити підпис голови районної державної адміністрації, підпис начальника відділу земельних ресурсів та печатку відповідної районної державної адміністрації. Отже, державні акти на право власності на земельну ділянку оформлені після 29 грудня 2003 року повинні мати підписи двох посадових осіб голови відповідної ради або районної державної адміністрації та начальником відповідного державного органу земельних ресурсів. З огляду на наведене, належний батьку позивача державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЧН №006272 підписаний головою Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області 16.05.2005 року, не може бути підставою для видачі свідоцтв про право на спадщину, бо складений та оформлений в порушення змісту п. 2.14 інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею та договорів оренди землі, та в порушення постанови Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2002 року № 449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою». Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, із змінами, внесеними згідно з наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 631 від 30.08.2010 року, затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 325 від 22.06.2009 року, зокрема пункт 4.11 цієї інструкції, який надавав право нотаріусу звернутися із відповідним запитом до відповідної служби Держкомзему про видачу спадкоємцю нового державного акту (на імя спадкодавця) взамін зіпсованого, втраченого (пошкодженого), втратила свою чинність на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства № 537 від 09.09.2013 року. В травні 2016 року позивач одержав письмове розяснення від нотаріуса про неможливість видати йому свідоцтва про право на спадщину на підставі вищезазначеного державного акту. Дана обставина є перепоною для прийняття спадщини. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву згідно якої, просив розглянути справу в його відсуності, підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідач по справі Макишинська сільська рада Городнянського району Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, представник відповідача в судове засідання не зявився. Голова надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу за відсутності їх представника, проти позову не заперечує. Представники третіх осіб на стороні відповідача, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового розгляду справи треті особи повідомлялись належним чином. Надали суду письмові заяви з проханням розглянути справу за позовом позивачів без участі їх представників. Неявка в судове засідання представника третьої особи відповідно до положень ст. 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного: Відповідно до вимог ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позовні вимоги підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.9), заповітом (а.с.12), державним актом на право власності на земельну ділянку(копія) (а.с.15), витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.17). На підставі викладеного,

Outcome: approved