Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 19 вересня 2012 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» уклав з відповідачкою кредитний договір № 000-027836/12-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту, відповідно до якого Банк відкрив на картковий рахунок відповідачки, на якому обліковуються операції, здійснені з використанням картки Visa Electron Instant Issue [NUMBER] на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності відновлювальну кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту в сумі 7 930, 00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами в розмірі процентної ставки 60, 0 % річних строком до 20 вересня 2015 року. Банком було виконано свій обов'язок та зараховано кредитні кошти на картковий рахунок [PERSON] для подальшого їх використання за цільовим призначенням. В свою чергу [PERSON] не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та по нарахованим відсоткам, у зв'язку з чим в неї виникла заборгованість, яка станом на 10 липня 2014 рік становить 29 968, 63 грн., та складається з: заборгованості за кредитом за період з 19 вересня 2012 року по 10 липня 2014 року у розмірі 3 304, 12 грн.; простроченої заборгованості за кредитним договором за період з 19 вересня 2012 року по 10 липня 2014 року в розмірі 4 619, 46 грн.; заборгованості по відсоткам за період з 19 вересня 2012 року по 10 липня 2014 року в розмірі 14 700, 15 грн.; пені за період з 11 липня 2013 року по 10 липня 2014 року в розмірі 7 344, 90 грн. Представник позивача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, була сповіщена про розгляд справи належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК України, заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала та про причини неявки суд не повідомляла. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності таких осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином. До суду повернулось поштове повідомлення з відміткою «за зазначеною адресою не проживає». Зважаючи на викладене, згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважається, що судовий виклик на 17 листопада 2014 року [PERSON] вручено належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тобто, враховуючи неявку відповідачки за даною цивільною справою, а також наявність відповідної заяви представника позивача про можливість винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 вересня 2012 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» уклав з [PERSON] кредитний договір № 000-027836/12-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту, відповідно до якого Банк відкрив на картковий рахунок відповідачки, на якому обліковуються операції, здійснені з використанням картки Visa Electron Instant Issue [NUMBER] на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності відновлювальну кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту в сумі 7 930, 00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами в розмірі процентної ставки 60, 0 % річних строком до 20 вересня 2015 року. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору нарахування процентів проводиться щомісяця, один раз в місяць, у день нарахування процентів на залишок заборгованості позичальника за період з попереднього по поточний день нарахування процентів по методу факт/360. Позичальник сплачує проценти за останній звітний період не пізніше терміну повернення кредитних ресурсів. Згідно п. 6.1 кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів і/або сплати процентів, відповідач сплачує пеню в розмірі 60, 0 % річних від простроченої суми за кожен день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п. 3.2, 2.1.1, 4.3, 4.4 цього Договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитними ресурсами. Також судом встановлено, що Банком було виконано свій обов'язок та зараховано кредитні кошти на картковий рахунок [PERSON] для подальшого їх використання за цільовим призначенням. Однак, в порушення вищевказаних умов договору, [PERSON] не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та по нарахованим відсоткам, то в неї виникла заборгованість за кредитом та процентами, яка станом на 10 липня 2014 рік становить 29 968, 63 грн., та складається з: заборгованості за кредитом за період з 19 вересня 2012 року по 10 липня 2014 року у розмірі 3 304, 12 грн.; простроченої заборгованості за кредитним договором за період з 19 вересня 2012 року по 10 липня 2014 року в розмірі 4 619, 46 грн.; заборгованості по відсоткам за період з 19 вересня 2012 року по 10 липня 2014 року в розмірі 14 700, 15 грн.; пені за період з 11 липня 2013 року по 10 липня 2014 року в розмірі 7 344, 90 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки пені лише за період з 11 липня 2013 року по 10 липня 2014 року, є такими, що відповідають вимогам закону. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачкою кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 299, 69 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем, тому підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved