Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтуванні позовних вимог покликається на те, що 15.11.2008 р. продав [PERSON] належний йому на праві власності автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» реєстраційний номер [NUMBER] шляхом видачі генеральної довіреності на ім`я [PERSON] та його сина [PERSON] За усною домовленістю, крім сплачених коштів, [PERSON] зобов'язувався сплатити йому ще 4000 грн. за додатково передані до автомобіля 4 колеса у зборі. Однак до цього часу [PERSON] йому 4000 грн. не віддав. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання за ним права власності на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», модель Е 200, 2004 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] та зняття арештів з автомобіля. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 15.11.2008 року придбав у [PERSON] вказаний автомобіль. Даний правочин був оформлений шляхом написання [PERSON] розписки про отримання грошових коштів та видачі від імені [PERSON] на його ім'я генеральної довіреності строком на 5 років з правом повного розпорядження. 21.11.2008 р. він поставив вказаний автомобіль на тимчасовий облік на своє ім`я. Перед закінченням строку дії довіреності у 2013 р. вирішив зняти автомобіль з обліку та зареєструвати такий на себе, однак в ДАІ, де знаходився на обліку автомобіль, йому повідомили про наявність арештів на цей транспортний засіб, які були накладені у період з 2010 р. по 2013 рік у зв'язку з борговими претензіями до [PERSON], а отже про неможливість зняти автомобіль з обліку. Вважає, що жодного відношення до боргових зобов'язань [PERSON] немає, такі виникли у останнього через 2 роки після продажу автомобіля йому, а тому просить зустрічний позов задоволити, зняти арешти, які накладено на автомобіль та визнати за ним право власності на вказаний автомобіль. Проти первісного позову заперечив, оскільки факт повного розрахунку з [PERSON] стверджується відповідною розпискою останнього. Представник позивача за первісним позовом [PERSON] - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Просить позов задоволити. Зустрічні позовні вимоги визнав частково, ствердивши, що [PERSON] дійсно продав спірний автомобіль [PERSON], підтвердивши факт отримання за це коштів відповідною розпискою. Вважає, що право власності на автомобіль за [PERSON] слід визнати тільки після сплати останнім йому заборгованості у сумі 4000 грн. Представники відповідачів- 1-го Відділу державної виконавчої служби Суворівського районного управління юстиції Одеського МУЮ, Відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області, прокуратури Маліновського району м. Одеси, а також представник третьої особи - Управління ДАІ в Одеській області в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи. Тому суд вважає, що слід слухати справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів, проти чого учасники процесу не заперечили. Третя особа- [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак направив до суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, зауваживши, що заперечує первісний позов та підтримує зустрічний позов. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що первісний позов до задоволення не підлягає, а зустрічний позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.11.2008 року [PERSON] придбав у [PERSON] автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», модель Е 200, 2004 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER], яким останній володів на праві приватної власності. Договір купівлі-продажу автомобіля в письмовій формі не був укладений, хоча фактично угода про купівлю-продаж була досягнута, що підтверджується нотаріально посвідченою довіреністю від 15.11.2008 р. /а.с.2/. [PERSON] передав [PERSON] автомобіль, документи та ключі, а останній сплатив йому за придбаний автомобіль гроші в сумі 8300 дол. США, крім того [PERSON] видав генеральну довіреність на такий автомобіль, згідно якої надав повноваження [PERSON]: управляти, розпоряджатися, подарувати, обміняти і продати вказаний в довіреності автомобіль. На підтвердження одержання коштів за автомобіль [PERSON] написав розписку /а.с.11/. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 02.07.2007 р. [PERSON] є власником автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», модель Е 200, 2004 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] /а.с.13/. З долученої до справи копії Тимчасового реєстраційного талону серії ДАО № 253138 від 21.11.2008 р. убачається, що спірний автомобіль був поставлений на тимчасовий облік на ім`я [PERSON] /а.с.12/. З довідки Управління ДАІ в Одеській області № 7/2866 від 11.08.2014 р. убачається, що на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», номерний знак [NUMBER] накладено обмеження: арешт по виконавчому провадженню Відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області від 07.08.2010 р., арешт прокуратурою Маліновського району м. Одеси від 03.02.2011 р., арешт 1-го ВДВС Суворовського РУЮ Одеського МУЮ від 09.09.2013 р. /а.с.21/. Відповідно до ст.316 ч.1 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином судом встановлено, що позивач за зустрічним позовом придбав за власні кошти автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», модель Е 200, 2004 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER], незаконність набуття права власності на автомобіль позивачем судом не встановлена, накладені на автомобіль арешти не пов'язані з [PERSON] та з фактом володіння ним вказаним автомобілем, а тому зустрічний позов позивача підлягає задоволенню. Первісний позов [PERSON] суд вважає безпідставним і таким, що не підлягає до задоволення, оскільки в силу вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на, які покликається на підтвердження своїх вимог. Твердження позивача за первісним позовом про те, що купуючи автомобіль [PERSON] повинен був, до сплачених коштів, ще доплатити 4000 грн. за комплект коліс жодними доказами не підтверджено, а крім того спростовуються розпискою позивача від 15.11.2008 р., достовірність якої останнім не оспорюється, та згідно якої [PERSON] ствердив, що одержав від [PERSON] за проданий автомобіль 8300 доларів США і претензій матеріального характеру не має /а.с.11/.

Outcome: approved