Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути збитки під час затримки руху трамваїв у розмірі 5112,41 грн. та судовий збір. В обґрунтування позову посилається на те, що 16 квітня 2015 року на вулиці Дегтярівська у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «ГАЗ» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та трамвая «ТАТРА Т-3» інвентарний номер [NUMBER], що належить КП «Київпастранс», під керуванням водія [PERSON] Винним у вчиненні вказаної ДТП було визнано водія [PERSON] Винна поведінка відповідача спричинила затримку в русі електротранспорту на маршруті № 14 (м. Контрактова площа - вул. Автогенний завод), № 15 (вул. Старовокзальна - вул. Автогенний завод). У зв'язку з простоєм трамвайних вагонів від тимчасового перешкоджання (закриття) руху на маршруті № № 14, №15 КП «Київпастранс» в особі філії Подільського трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо були завдані збитки, що складаються з втрат від вимушеного простою, а саме втрат виручки за відповідний час роботи рухомого складу, яка становить 5 112,41 грн. В судовому засідання представник позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи в розумінні положень ч. 5 ст. 74 та ч. 8 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.04.2015р. на вул. Дегтярівській у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу «ГАЗ» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та трамвая «ТАТРА Т-3» інвентарний номер [NUMBER], що належить КП «Київпастранс», під керуванням водія [PERSON] Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.05.2015р.р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Відповідно до акту про перерви в русі трамваїв від 16.04.2015 року, виникла затримка в русі трамваїв на маршруті № 14 (м. Контрактова площа - вул. Автогенний завод), № 15 (вул. Старовокзальна - вул. Автогенний завод) 16.04.2015р. з 18 год. 00 хв. до 19 год. 20 хв., з причини ДТП, що мала місце по вул.. Дегтярівська, 58 в м. Києві. В затримці приймали участь автомобіль «ГАЗ» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та трамвай «ТАТРА Т-3» інвентарний номер [NUMBER], що належить КП «Київпастранс», під керуванням водія [PERSON] Таким чином, у зв'язку із виникнення вказаної ДТП, відбулася тимчасова затримка руху електротранспорту (трамваїв) на маршрутах № 14 та № 15, оскільки у зв'язку із протиправними діями відповідача, які спричинили ДТП, також було створено перешкоду для руху іншим трамваям на проїзній частині дороги (трамвайній колії), де сталася ДТП та відповідно дана подія стала причиною неможливості проїзду інших трамваїв через цю ділянку дороги (трамвайної колії) уздовж контактної електричної мережі, за відповідними рейсами (маршрутами) з визначеним часовим інтервалом, що підтверджується шляховими листами по маршрутах № № 14,15 та розкладом їх руху, копії яких містяться в матеріалах справи. 20.10.2015 року позивачем на адресу відповідача надсилалась вимога про добровільну сплату заподіяної позивачу шкоди на суму 5112,41 грн., яка залишена відповідачем без задоволення. Згідно із ч.1,2 ст. 13 Закону України «Про міський електричний транспорт» перевізник зобов'язаний забезпечувати належний рівень транспортного обслуговування пасажирів та їх безпеки, якість надання транспортних послуг. Перевізник має право вимагати відшкодування втрат за тимчасове закриття або перешкоджання рухові, крім випадків, передбачених ст. 19 цього Закону. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 490 від 31.12.2010 р. «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо визначення втрат підприємств міського електричного транспорту у випадках тимчасового закриття або перешкоджання рухові трамваїв чи тролейбусів» (надалі - Методичні рекомендації) було визначено порядок розрахунку втрат від тимчасової затримки руху на маршрутах міського електричного транспорту з незалежних від перевізника причин. Відповідно до розрахунку наданого позивачем та перевіреного судом, втрачений дохід в результаті зменшення величини транспортної роботи (тимчасового простою трамваїв), становить 5112,41 грн. (а.с. 11). Даний розрахунок було здійснено відповідно до вимог Методичних рекомендацій, а тому приймається судом до уваги. Частиною 1 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п.2. ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, оскільки встановлено, що внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] позивачу було завдано збитки в частині суми втраченого доходу за простій трамваїв, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума збитків в розмірі 5112,41 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved