Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про про стягнення штрафних санкцій, розмір якого в подальшому зменшив, посилаючись на те, що між сторонами був укладений договір про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманні підземної автостоянки і прилеглої території. Відповідно до вказаного договору відповідач зобов'язався оплачувати послуги позивача, проте належним чином договір не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість. Відповідач заборгованість сплатив після звернення позивача до суду, проте відповідно до умов договору в разі порушення умов оплати за договором передбачена сплата пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних та індекс інфляції за прострочення виконання грошового зобов'язання. Від оплати розміру заборгованості позивач відмовився, надавши заяву про зменшення розміру позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач позовні вимоги визнав частково, зокрема просив зменшити розмір пені, посилаючись на те що виникнення заборгованості було зумовлено проблемами з роботою, після їх часткового вирішення заборгованість була оплачена у повному обсязі, у відповідача на утриманні є троє малолітніх дітей і оплата такого великого розміру пені поставить родину знову у скрутне матеріальне становище. Щодо стягнення 3% річних та індекс інфляції за прострочення виконання грошового зобов'язання позивач не заперечував. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 01.08.2007 року сторони уклади договір про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманні підземної автостоянки і прилеглої території /а.с. 6-7/. Відповідно до п. 4.4. вказаного договору відповідач взяв на себе обов'язок оплачувати послуги позивача у строк передбачений договором. Разом з тим, позивач виконував свої зобов'язання неналежним чином, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яку відповідач в подальшому погасив /а.с. 34/. Проте, позивав просить стягнути з відповідача розмір пені на підставі п. 5.3. договору, який станом на 01.04.2017 року становить 2807 грн. 44 коп., з урахування розрахунку відповідача /а.с. 37, 38/, проти якого не заперечував позивач. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 362 грн. 33 коп., інфляційну складову в сумі 2328 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання по оплаті послуг/а.с. 34/. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи наведене, а також те, що відповідач визнав позовні вимоги в частині стягнення установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, суд вважає, що в цій частині вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Стягнення з боржника, який порушив грошове зобов'язання, сум індексації грошового боргу та процентів не перешкоджає стягненню в передбачених законом або договором випадках неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобов'язання, оскільки відповідно до ч.1 ст.550 ЦК право на неустойку виникає незалежно від наявності в кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно із ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, щообчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме й нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Крім того, ч.3 ст.551 ЦК України, передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитківта за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, ч.3 ст.551 ЦК України, з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитківта за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно розрахунку заборгованості /а.с. 34/ вбачається що на час розгляду справи, збитки у позивача відсутні, оскільки відповідач повністю здійснив розрахунок за боргом, який мав місце, внаслідок чого позивач зменшив розмір позовних вимог. Крім того, згідно пояснень відповідача та паспорту останнього, який було перевірено судом під час встановлення анкетних даних, у позивача на утриманні є троє малолітніх дітей і оплата пені буде мати негативний наслідок для матеріального становища родини, що не спростовано представником позивача. Враховуючи наведене, суд вважає, що у даному випадку мають місце сукупність обставин, які дають підстави для стягнення пені, яка передбачена договором укладеним сторонами та одночасно зменшення розміру останньої, у зв'язку з чим в цій частині вимоги підлягають частковому задоволенню. Оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial