Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Позов мотивує тим, що 26 серпня 2019 року між ним та відповідачем був укладений договір № DА -707 на надання інформаційно -консультаційних послуг, за умовами якого ФОП [PERSON] зобов`язався надати [PERSON] послуги з консультування та надання інформації з потенційного місця роботи за кордоном, згідно з законодавством відповідних країн, а останній зобов`язався сплатити позивачу за надані послуги грошову суму у розмірі 9 905, 00 грн. Позивач зазначив, що він свої зобов`язання виконав у повному обсязі, а [PERSON] мав сплатити йому вартість наданих послуг не пізніше 04 листопада 2019 року. Однак, на теперішній час, відповідач вказану суму грошей позивачу не повернув, тому вважає, що існують законні підстави стягнення з відповідача вищезазначеної суми боргу, а також зазначив, що, якщо замовник не сплатив вартість наданих інформаційно - консультативних послуг виконавцю у зазначений термін часу, він повинен за даним договором виплатити пеню у розмірі одного відсотка за кожен день прострочення та надав судові розрахунок, відповідно до якого пеня за несплату отриманих послуг за вказаним договором становить 9112,60 грн. Позивач вказав, що 23 січня 2020 року він звертався до відповідача із претензією, в якій вказав на необхідність в досудовому порядку сплатити вищезазначену заборгованість, однак, відповідач зазначені вимоги не виконав. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та не визнання позовних вимог у повному обсязі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню з огляду на таке. Встановлено, що 26 серпня 2019 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № DА - 707 на надання інформаційно - консультаційних послуг, відповідно до п.1.1, п.4.1 якого, ФОП [PERSON] зобов`язався надати [PERSON] послуги з консультування та надання інформації з потенційного місця роботи за кордоном, згідно з законодавством відповідних країн, а останній зобов`язався сплатити позивачу за надані послуги грошову суму у розмірі 9 905,00 грн. Судом встановлено, що свої зобов`язання за вказаним договором позивач- ФОП [PERSON] виконав у повному обсязі, що також підтверджується актом прийняття консультаційно - інформаційних послуг від виконавця від 26 серпня 2019 року, який підписаний ФОП [PERSON] та [PERSON] , за яким, виконавець ФОП [PERSON] надав [PERSON] обумовлений договором комплекс послуг в повному обсязі, при цьому [PERSON] претензій до ФОП [PERSON] не мав. Відповідно до п.4.4 розділу 4 договору, [PERSON] мав сплатити ФОП [PERSON] вартість наданих послуг не пізніше 04 листопада 2019 року. З`ясовано та не заперечувалось відповідачем, що на теперішній час відповідач вказану суму грошей позивачу не повернув. Відтак, у відповідача виник обов`язок з оплати послуг, наданих позивачем ФОП [PERSON] , але в порушення п. 4.4. договору відповідачем не здійснено оплату вартості отриманих послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами статті 520 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 629 ЦК України встановлено обов`язковість для виконання сторонами договору. Відповідно до ст.901 Цивільного Кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Встановлено, що у відповідача перед позивачем нявна заборгованість за договором в розмірі 9905,00 грн. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України визначає настання наступних правових наслідків (встановлених договором або законом), за порушення сторонами зобов`язання: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки;4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, суд, оцінивши всі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги про стягнення про грошових коштів у розмірі 9905,00 грн. за отриманні послуги за договором №DA -707 на надання інформаційно - консультаційних послуг від 26 серпня 2019 року, такими, що підлягають задоволенню. Вимоги про стягнення пені у розмірі 9112,60 грн. задоволенню не підлягають, оскільки не основані на законі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial