Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2008 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Після присудження аліментів позивач зареєстрував шлюб, в нього народилася донька [PERSON], тобто його сімейний та матеріальний стан змінився, на теперішній час він не має змоги сплачувати аліменти в розмірі, встановленому рішенням суду. З огляду на вищевикладене, позивач просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на утримання сина [PERSON] з 1/3 до 1/6 частини всіх його доходів. Позивач до початку судового засідання надав до суду уточнену позовну заяву, у якій просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на утримання сина [PERSON] з 1/3 до 1/4 частини всіх його доходів, розглянути справу без його участі, уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. У судове засідання відповідач не з'явилася, надала до суду заяву, у якій просить розглянути справу без її участі, уточнені позовні вимоги визнала, просила стягувати з позивача на її користь на утримання сина [PERSON] 1/4 частини всіх доходів позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2008 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 3). У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріали справи, що 09 липня 2013 року позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с. 4), від якого [INFO] у них народилася донька [PERSON] (а.с. 5). Згідно довідки про доходи від 25 березня 2014 року загальна сума доходу позивача за період з вересня 2013 року по лютий 2014 року, за винятком аліментів, становить 16254 грн. 50 коп. (а.с. 7). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 СК України та згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України визначений за рішенням суду розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника чи одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається з наданих позивачем доказів, вже після присудження аліментів відбулася зміна його сімейного та матеріального стану, тобто виникли обставини, які не могли бути враховані судом при визначенні розміру аліментів. Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги про зменшення розміру аліментів до 1/4 частини всіх доходів позивача, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 180, 182, 183, ч. 1 ст. 192 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 174, 197, 212-215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved