Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, мотивуючи позовну заяву тим, [PERSON]Є 10 листопада 2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про участь у вихованні дитини. Під час розгляду справи Службою у справах дітей Вінницької міської ради був наданий висновок про доцільність визначення способу участі позивача у вихованні дитини [PERSON], [INFO], від 27 січня 2015 року за № 01-0011-2697, згідно якого орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає доцільним визначити такий спосіб участі [PERSON] у спілкуванні та виховані дитини [PERSON]: щосуботи з 10:00 год. до 18:00 год. без присутності матері дитини; оздоровлення літом протягом 14 днів у період з 01 червня по 31 серпня без присутності матері дитини. Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16 лютого 2015 року встановлено участь [PERSON] у спілкуванні та виховані сина [PERSON] визначивши такі способи: побачення з сином [PERSON] без присутності матері [PERSON], кожну суботу з 10:00 год. до 18:00 год., відпочинок з сином [PERSON] без присутності матері [PERSON], протягом 14 днів у період з 01 червня по 31 серпня щороку. Відповідач жодним чином не зважає, а ні на рішення Служби у справах дітей, а ні на рішення суду та не дає можливості позивачу бачитись з сином і брати участь у його вихованні та навмисно перешкоджає [PERSON] бачитись з сином. Створення перешкод [PERSON] позивачу у спілкуванні із сином порушує його права як батька та суперечить інтересам дитини. З огляду на вищевикладене, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав щодо усунення перешкод у спілкуванні та вихованні сина. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, зазначили, що перешкоди у спілкуванні [PERSON] з сином [PERSON] не чиняться та просили суд у задоволенні позову відмовити. Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що рішення суду, яким встановлено участь позивача у спілкуванні та вихованні сина є обовязковим для виконання та просила суд при ухваленні рішення врахувати інтереси дитини. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, дійшов, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що заочним рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 лютого 2015 року, яке набуло законної сили 27 лютого 2015 року, встановлено участь [PERSON] у спілкуванні та вихованні сина [PERSON], [INFO], визначивши такі способи: побачення з сином [PERSON] без присутності матері [PERSON] кожну суботу з 10:00 год. до 18:00 год.; відпочинок з сином [PERSON] без присутності матері [PERSON] протягом 14 днів у період з 01 червня по 31 серпня щороку (а.с. 5-7). Частиною 3 статті 63 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою про відмову у відкритті виконавчого провадження від 12 травня 2015 року відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 127/24012/14-ц, виданого 23 квітня 2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області про встановлення участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні сина [PERSON], [INFO], визначивши такі способи: побачення з сином [PERSON] без присутності матері [PERSON] кожну суботу з 10:00 год. до 18:00 год.; відпочинок з сином [PERSON] без присутності матері [PERSON] протягом 14 днів у період з 01 червня по 31 серпня щороку, у звязку з відсутністю у виконавчому документі заходів примусового виконання рішення суду (а.с. 8). Частиною 1 статті 14 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Основною підставою звернення позивача до суду із даним позовом було невиконання відповідачем рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 лютого 2015 року, яким встановлено участь батьків у вихованні дитини. [PERSON] кодексу України містять положення, щодо способу захисту у разі не виконання рішення суду, зокрема частина 4 статті 159 СК України встановлює, що у разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Отже, враховуючи вищевикладені обставини справи, позивачем обрано не вірний спосіб захисту, що не позбавляє його для захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів звернутись до суду з іншим позовом, а тому, з підстав зазначених вище у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed