Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після померлої 10 вересня 2016 року [PERSON], зазначивши, що після її смерті відкрилася спадщина на території Антонюківської сільської ради, Миколаївського району Одеської області. Після переїзду до м.Чигирина, [PERSON] протягом 14 років проживала в домоволодінні позивача з його членами сімї, а останні роки свого життя проживала в Територіальному центрі обслуговування (надання соціальних послуг) Чигиринського району, що підтверджується довідкою вище зазначеного закладу від 23.10.2017 року. Після смерті [PERSON] позивач пропустив строк для прийняття спадщини у звязку з тим, що не знав про існування заповіту, як і спадкового майна. Позивач вважає, що строк прийняття спадщини пропустив з поважної причини. А тому, просить суд продовжити йому строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив їх задовольнити. Одночасно зазначив, що позивач не знав про наявність у померлої [PERSON] наявного спадкового майна, а також не знав, що вона дане спадкове майно заповіла йому. Представник позивча також зазначив, що позивач зі своєю дружиною лише на початку вересня 2017 року випадково знайшли в шафі в якій померла [PERSON] зберігала свої речі та документи, заповіти, тому вважає, що дана причина пропуску позивачем строку є поважною. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надіславши заяву, згідно якої позов визнав і згідний на задоволення позовних вимог та просив розглянути справу за відсутності представника Чигиринської міської ради. Допитані в судовому засіданні свідки пояснили, що [PERSON] проживала з позивачем на протязі 14 років, він за нею доглядав, але деякий час вона також проживала в Територіальному центрі обслуговування (надання соціальних послуг) Чигиринського району, в звязку з тим, що їй була потрібна допомога спеціалістів. Коли [PERSON] помела він провів її поховання. Про те, що померла склала заповіт на користь позивача ніхто не знав. Суд, вислухавши представника позивача, свідків, задовольнивши заяву відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СР № 285051 від 14.09.2016 року, 10 вересня 2016 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на Антонюківської сільської ради, Миколаївського району Одеської області (а.с.7). Судом встановлено та вбачається із копії заповіту від 02.03.2016 року посвідченого приватним нотаріусом Чигиринського районного нотаріального округу [PERSON], що все своє майно померла [PERSON] заповіла позивачу (а.с.9-10). Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець має право на прийняття спадщини чи відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадкоємцями спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з даних приватного нотаріуса Чигиринського районного нотаріального округу [PERSON], № 740/02-14 від 20.11.2017 року, після померлої 10 вересня 2016 року [PERSON], із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON]. 02.10.2017 року за вих. №554/02-31, було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій в звязку з тим, що спадкоємцем пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Інші спадкоємці про прийняття чи відмову від прийняття спадщини не зверталися (а.с.25). Відповідно до даних Чигиринської районної державної нотаріальної контори [PERSON] № 1017/01-16 від 22.11.2017 року, приватного нотаріуса Чигиринського районного нотаріального округу [PERSON], № 743/01-16 від 17.11.2017 року, що спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, із заявами про відмову від прийняття спадщини після померлої 10 вересня 2016 року [PERSON] не зверталися, спадкові справи не відкривалися (а.с.26-27). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Строк прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплинув 11 березня 2017 року. Відповідно до ч.6 п.24 постанови пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Обєктивні труднощі це такі, які існують незалежно від свідомості. Непереборні це труднощі форс-мажорного характеру, прийняття рішень, законів та інших актів законодавчого характеру, що обовязкові для усіх субєктів, стихійні лиха, усе, чим не може керувати людина. Істотні труднощі такі, що повязані з триваючим відрядженням, хворобою, необізнаністю про наявність заповіту. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи вищевикладене, а також те, що лише у вересні 2017 року позивачу стало відомо про наявність заповіту, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є поважними. Враховуючи викладені обставини та зібрані докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк для подання ним до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини строком у один місяць з дня набрання законної сили рішення суду. На підставі викладеного, ст. ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 постанови Пленуму ВС України Про судову практику у справах про спадкування,

Outcome: approved