Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON]Fєва Є.В., в якому зазначив, що Департаментом соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації на виконання положень п.22 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Порядку забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями», затвердженого постановою КМУ від 19 липня 2006 року F 999, інваліда [PERSON] Вітчизняної війни [PERSON] було забезпечено автомобілем ЗАЗ 110206, 2006 року випуску номер кузова [NUMBER] з правом передачі керування автомобілем [PERSON]Fєву Є.В. 13 грудня 2010 року [PERSON] помер. Відповідачу по справі було повідомлено про необхідність повернення автомобілю, але до теперішнього часу автомобіль не повернуто. [PERSON]Fєв Є.В. не має законних підстав для забезпечення автомобілем, залишкова вартість автомобіля з урахуванням ступеню його зношення відповідачем протягом шести місяців з дня смерті особи з інвалідністю не сплачена, отже законних підстав для надання [PERSON]Fєву Є.В. дозволу на переоформлення автомобіля ЗАЗ 110206, 2006 року випуску немає. Заявою від 24 листопада 2017 року [PERSON]Fєв Є.В. відмовився повертати автомобіль в добровільному порядку. Позивач просить: - постановити рішення про вилучення у [PERSON]Fєва [PERSON] автомобіля ЗАЗ 110206, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] білого кольору у повному комплекті та передання вказаного автомобіля Департаменту соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації; - судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді від 11 грудня 2018 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою судді від 05 березня 2019 року зустрічну позовну заяву [PERSON]Fєва Є.В. до Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації про зобовFязання залишити автомобіль було залишено без руху. Ухвалою судді від 11 березня 2019 року зустрічну позовну заяву [PERSON]Fєва Є.В. до Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації про зобовFязання залишити автомобіль було повернуто [PERSON]Fєву Є.В. як неподану у звFязку з не усуненням недоліків. В судому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON]Fєв Є.В. та його представник [PERSON] заперечували проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи свою позицію наступними обставинами. Відповідач визнав, що автомобіль ЗАЗ 110206, 2006 року випуску знаходиться в його користуванні. Проте, оскільки на день смерті особи з інвалідністю F [PERSON] разом з ним були зареєстровані члени сімFї: дружина F [PERSON] та онук F відповідач по справі, сукупний дохід яких не перевищував прожиткового мінімуму для сімFї, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення повинен був передати цей автомобіль безоплатно іншому члену сімFї померлої особи. Представник відповідача не зміг в судовому засіданні пояснити з яких розрахунків він обчислював сукупний дохід сімFї. Відповідач [PERSON]Fєв Є.В. зазначив, що вони із [PERSON] звертались до УСЗН для отримання вказаного автомобілю безоплатно та надавали всі необхідні документи, що підтверджується відривним талоном F 56 від 03 жовтня 2012 року про прийняття заяви, але відповідь не отримали; про залишкову вартість автомобілю, яку належить сплатити позивач їх не повідомив. Про необхідність повернути автомобіль йому було повідомлено лише 22 листопада 2017 року, до цього часу жодних повідомлень він не отримував, натомість із розмови із працівниками УСЗН дійшов висновку про можливість користуватись автомобілем без оформлення будь-яких документів і взагалі не був обізнаний про обовFязок повернути автомобіль. Крім того, послався пропуск Департаментом соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації передбаченого законом трирічного строку позовної давності, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області в судовому засіданні підтримала позовні вимоги Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації. Заслухавши пояснення учасників справи, зFясувавши позицію представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON], [INFO] на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» був забезпечений автомобілем ЗАЗ 110206, 2006 року випуску державний номерний знак [NUMBER] номер кузова [NUMBER], що фактично визнано в судовому засіданні відповідачем [PERSON]Fєвим Є.В. та його представником. Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія КХС F 770188 від 06 грудня 2005 року, власником автомобілю ЗАЗ 110206, 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] зазначений [PERSON], з правом керування [PERSON]Fєва Є.В. без права відчуження (а.с.6). Відповідно довідки Територіального сервісного центру 1443 РСЦ МВС в Донецькій області від 06 березня 2019 року F 31/5-1443-677 станом на 06 березня 2019 року автомобіль марки ЗАЗ 110206, номерний знак [NUMBER], номер кузова [NUMBER], 2006 року випуску білого кольору, свідоцтво про реєстрацію серія КХС F 770188 від 06 грудня 2005 року зареєстрований за [PERSON] (довідка УСЗН F 6001 від 06 грудня 2005 року) (а.с.96). Факт отримання [PERSON] автомобілю ЗАЗ 110206, 2006 року випуску, підтверджується також наданою відповідачем сервісною книжкою (а.с.81-82). Відповідно до письмових пояснень відповідача, особові справи осіб з інвалідністю, яких забезпечено автомобілями, в тому числі, і [PERSON], залишились в м.Донецьку, який розташований на території тимчасово непідконтрольній українській владі, згідно з актом від 06 квітня 2015 року F 1 «Про інвентаризацію організаційно-розпорядчої документації Департаменту» та вважаються втраченими. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 березня 1951 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.83). Відповідно до довідки КП «Служба єдиного замовника» F 414 від 01 лютого 2019 року в будинку F 33 по вул.Комарова в м.Костянтинівка Донецької області були зареєстровані : [PERSON] - з 16 липня 1969 року до 22 грудня 2010 року; [PERSON] F 14 грудня 1974 року до 21 січня 2014 року та [PERSON]Fєв Є.В. з 16 листопада 2004 року до 23 вересня 2014 року (а.с.79). Як вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків від 31 січня 2019 року F 118 за 3 квартал 2010 року МеркурFєв Є.В. отримав дохід у розмірі 1602 грн 47 коп, за 4 квартал - 2304грн 10коп (а.с.80). Відповідно довідки Костянтинівсько-Дружкіського обFєднаного УПФУ Донецької області від 20 березня 2019 року F 7011/13/14-50 за період часу з червня по грудень 2010 року [PERSON] було отримано пенсію в розмірі 6392грн 36коп (а.с.107). 13 грудня 2010 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-НО F 509506 (а.с.7). [PERSON] померла 25 грудня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-НО F 740600 (а.с.84). Отже, з досліджених доказів вбачається, що на момент смерті [PERSON] разом з ним були зареєстровані та проживали члени його сімFї: дружина F [PERSON] та онук F [PERSON]Fєв Є.В. Управління соціального захисту населення направляло на адресу [PERSON]Fєва Є.В. листи від 25 квітня 2017 року F 01-20-3042-06, від 28 березня 2017 року F 01-20-274-06, від 26 квітня 2017 року F 01-20-3063/1-06, від 10 травня 2017 року F 01-20-3423-06, від 25 травня 2017 року F 01-20-4050-06, від 02 листопада 2017 року F 01-20-10857-06від 10 січня 2011 року F 01-20-47-06, від 15 серпня 2017 року F 906/0/132-17/172, в яких повідомляло про необхідність повернути автомобіль (а.с.8-11, 15-18). Листом від 16 травня 2017 року [PERSON]Fєв Є.В. повідомив УСЗН Костянтинівської міської ради про відмову повернути автомобіль [NUMBER], пославшись на те, що він має право на те, щоб зазначений автомобіль був переданий йому безоплатно (а.с.14). Рішенням виконкому Костянтинівської міської ради від 18 жовтня 2017 року F 311 було створено комісію з питання вилучення спецавтотранспорту після смерті осіб з інвалідністю, отриманого через органи соціального захисту населення безкоштовно або на пільгових умовах (а.с.19). Як вбачається з акту, складеного представниками комісії 22 листопада 2017 року, [PERSON]Fєв Є.В. відмовився повертати автомобіль ЗАЗ 110206, яким був забезпечений у 2005 році його дід [PERSON] (а.с.21). Заявою від 24 листопада 2017 року [PERSON]Fєв Є.В. довів до відома директора Департаменту соціального захисту населення про те, що автомобіль ЗАЗ 110206 знаходиться у нього, про необхідність його повернення повідомлений, але поверне зазначений автомобіль в судовому порядку (а.с.22). Відповідно до п.22 ч.1 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) інвалідам війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги: позачергове безплатне забезпечення автомобілем з ручним керуванням (за наявності медичних показань) на термін експлуатації до десяти років (з наступною заміною на новий); виплата компенсації на паливо, ремонт, технічне обслуговування автомобілів або на транспортне обслуговування в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями особі з інвалідністю, законному представнику недієздатної особи з інвалідністю чи дитини з інвалідністю автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, за її (його) бажанням може бути безоплатно переданий у власність після закінчення 10-річного строку експлуатації. Після смерті особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю такий автомобіль може бути безоплатно переданий у власність члену її сімFї (за бажанням такого члена сімFї), який на час смерті особи з інвалідністю був зареєстрований за місцем реєстрації особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю. Автомобіль, строк експлуатації якого від 5 до 10 років, залишається безоплатно члену сімFї, який на час смерті особи з інвалідністю був зареєстрований за місцем реєстрації особи з інвалідністю і середньомісячний сукупний дохід сімFї якого за шість місяців, що передують дню смерті особи з інвалідністю, не перевищує прожиткового мінімуму для сімFї. Середньомісячний сукупний дохід визначається відповідно до [PERSON] обчислення сукупного доходу сімFї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої Мінсоцполітики. Автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років (крім випадку, зазначеного в абзаці другому цього пункту), після смерті особи з інвалідністю залишається у користуванні її сімFї, якщо в ній є особа з інвалідністю, яка: -мала підстави для забезпечення автомобілем на час смерті особи з інвалідністю або протягом не більше 6 місяців з дня її смерті; -зареєстрована на час смерті особи з інвалідністю за місцем її реєстрації; -не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через структурний підрозділ з питань соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду. Іншому члену сімFї померлої особи з інвалідністю, який зареєстрований за місцем реєстрації особи з інвалідністю на час смерті, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті особи з інвалідністю до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сімFї померлої особи з інвалідністю внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції Фонду вартості автомобіля з урахуванням розрахункової вартості автомобіля та суми, сплаченої за нього особою з інвалідністю. Розрахункова вартість автомобіля визначається структурним підрозділом з питань соціального захисту населення або управлінням виконавчої дирекції Фонду з урахуванням зносу автомобіля 0,84 відсотка за кожний повний календарний місяць, або 10 відсотків за кожний повний рік. Під час розрахунку неповний календарний місяць користування автомобілем (незалежно від кількості днів) зараховується як повний календарний місяць. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Мінсоцполітики. В іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, вилучається або повертається структурному підрозділу з питань соціального захисту населення чи органу соціального захисту населення або управлінню виконавчої дирекції Фонду у повному комплекті. Аналогічні за змістом положення стосовно підстав залишення автомобілю члена сімFї інваліда містив Порядок забезпечення інвалідів автомобілями і на час виникнення спірних правовідносин F на момент смерті [PERSON] Судом встановлено, що строк експлуатації автомобілю [NUMBER], яким був забезпечений [PERSON] на момент смерті останнього становив менше 10 років. Отже, для залишення автомобіля [PERSON]Fєву Є.В. як члену його сімFї має бути дотримано вимог та умов, передбачених п.16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями. Підстави стверджувати, що в сімFї [PERSON] на час його смерті був інвалід, який мав право на забезпечення автомобілем та не мав іншого автомобіля, у тому числі, отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції відсутні, що не заперечувалось відповідачем [PERSON]Fєвим Є.В. та його представником в судовому засіданні. Згідно ч.ч. 1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1,2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовFязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Посилаючись на те, що середньомісячний сукупний дохід сімFї за шість місяців, що передували смерті [PERSON] не перевищував прожиткового мінімуму для сімFї, відповідач не надав достатніх доказів на підтвердження цих обставин, оскільки як вбачається з довідки КП «Служба єдиного замовника» F 414 від 01 лютого 2019 року (а.с.79) сімFя складалась із трьох осіб F [PERSON], [PERSON] та [PERSON]Fєва [PERSON] із змісту приписів п.16 Порядку забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями, при обчисленні сукупного доходу сімFї мають братись доходи за шість місяців всіх осіб, які входили до складу сімFї, тобто в даному випадку, і інваліда [PERSON] Натомість, відповідач та його представник надали лише довідки про доходи [PERSON]Fєва Є.В. та [PERSON] Доказів на підтвердження розміру доходів [PERSON] за шість місяців, що передували дню його смерті не надано, відповідних клопотань про витребування доказів стосовно цієї обставини ані відповідачем, ані його представником не заявлялось. Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що як вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків від 31 січня 2019 року F 118 (а.с.80) та довідки Костянтинівсько-Дружківського ОУПФУ від 20 березня 2019 року F 7011/13/14-50 (а.с.102), розмір сукупного доходу [PERSON] та [PERSON]Fєва Є.В. за шість місяців, що передували смерті [PERSON] перевищував прожитковий мінімум для сімFї. Отже, відповідачем не доведено, що середньомісячний сукупний дохід сімFї за шість місяців, що передували дню смерті особи з інвалідністю [PERSON] не перевищував прожиткового мінімуму для сімFї. Також з пояснень учасників справи в судовому засіданні встановлено, що протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] відповідач [PERSON]Fєв Є.В. не сплатив до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах казначейства вартість автомобіля [NUMBER]. Посилання відповідача на неодноразові звернення до органів соціального захисту з приводу залишення автомобілю та сплати його залишкової вартості є неспроможними, оскільки належними доказами не підтверджені. Суд не приймає до уваги відривний талон про прийняття заяви F 56 від 03 жовтня 2012 року (а.с.80), оскільки як вбачається з копії самої заяви від 03 жовтня 2012 року (а.с.115-116), цей відривний талон стосується заяви [PERSON] про призначення їй субсидії на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Доводи представника відповідача стосовно того, що позивач не повідомив [PERSON]Fєва Є.В. про залишкову вартість автомобілю суд відхиляє, оскільки Порядком забезпечення інвалідів автомобілями на останнього такого обовFязку не покладено, а відповідач, маючи інтерес щодо придбання вказаного автомобілю у межах визначеного шестимісячного строку мав вчинити дії, спрямовані як на отримання необхідної інформації щодо залишкової вартості автомобілю, рахунку на який він має сплатити кошти та сплатити залишкову вартість автомобілю. Доводи представника відповідача стосовно того, що подані позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог докази є неналежними, недопустимими та недостатніми суд відхиляє як неспроможні. Щодо відмови в позові у звFязку із спливом строку позовної давності суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно правової позиці, висловленої Верховним Судом, позови про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, а також позови про витребування майна з чужого незаконного володіння можуть бути пред'явлені протягом періоду порушення права власності, яке визначається триваючим. Відповідна позиція Верховного Суду відображена у постанові [PERSON] Верховного Суду від 04.07.2018 р. у справі F653/ 1096/16-ц щодо застосування негаторного способу захисту, а також у постановах від 06.03.2018 р. у справі F904/9159/16 та від 22.03.2018 р. у справі F904/12521/16 щодо застосування віндикації. Зважаючи на наведене, суд відхиляє доводи відповідача та його представника стосовно спливу строків позовної давності. Відповідно до ч.1,2, п.2ч.3 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: витребування майна власником із чужого незаконного володіння. Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації до [PERSON]Fєва Є.В. про витребування майна із чужого незаконного володіння підлягають задоволенню. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, витрати повFязані зі сплатою судового збору слід покласти на відповідача [PERSON]Fєва Є.В.

Outcome: approved