Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення переплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, посилаючись на те, що 06.04.2015 року [PERSON] звернувся до Управління соціального захисту населення Нікольської РДА Донецької області (далі - УСЗН) з заявою для надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі і оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога), зазначивши про відсутність у будь-кого з членів сім'ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. На підставі вказаної заяви [PERSON] було призначено та сплачено щомісячну адресну допомогу за період з 08.04.2015 року по 07.10.2015 року, з 08.10.2015 року по 07.04.2016 року, з 13.04.2016 року по 05.10.2016 року на загальну суму 7764,47 гривень. Проте, в ході перевірки було виявлено, що відповідач має у володінні 1/5 частку домоволодіння [ADDRESS]. Просив стягнути з відповідача суму переплати адресної допомоги за період з 08.04.2015 року по 30.09.2016 року в сумі 7764,47 гривень. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив в позові відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, регулюється Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений Постановою КМУ №505 від 01.10.2014 року (далі Порядок). Відповідно до п.2 Порядку, допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважу органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Згідно п.5 Порядку, для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім'ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою та пред'являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік осіб, які переміщуються. Відповідно до п.3 Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї); для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї). Судом встановлено, що 06.04.2015 року [PERSON] звернувся до УСЗН з заявою для надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі і оплату житлово-комунальних послуг, в якій зазначив про відсутність у будь-кого з членів сім'ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. На підставі вказаної заяви, рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 16.04.2015 року, [PERSON] було призначено грошову допомогу за період з 08.04.2015 року по 07.10.2015 року по 442,00 гривні щомісячно. Надалі, [PERSON] звернувся до УСЗН з заявою від 07.10.2015 року про продовження виплати грошової допомоги, зазначивши про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги. Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 07.10.2015 року [PERSON] продовжено виплату грошової допомоги на період з 08.10.2015 року по 07.04.2016 року в сумі по 442,00 гривні щомісячно. На підставі заяви [PERSON] про призначення грошової допомоги від 13.04.2016 року, рішенням від 18.04.2016 року йому було призначено грошову допомогу в сумі по 442,00 гривні щомісячно на період з 13.04.2016 року по 05.10.2016 року. Пунктом 6 Порядку, визначено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно №19552983 від 20.09.2016 року [PERSON] належить 1/5 частка домоволодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину №1021 від 02.11.2007 року. При цьому, село Вишеньки Коропського району Чернігівської області розташоване поза межами тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. Відповідно до п.12 Порядку, у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, виплата допомоги припиняється. Згідно розрахунку переплати щомісячної адресної допомоги, [PERSON] було переплачено щомісячну грошову допомогу за період з 08.04.2015 року по 30.09.2016 року в сумі 7764,47 гривень. Відповідно до п.11 Порядку, позивачем було запропоновано [PERSON] повернути суму надмірно сплаченої грошової допомоги в сумі 7764,47 гривні, про що спрямовано лист, однак в добровільному порядку відповідач вимогу позивача не виконав. Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Враховуючи, що на час звернення [PERSON] 06.04.2015 року з заявою до УСЗН про призначення грошової допомоги, були наявні підстави для відмови, оскільки позивач мав у власності житлове приміщення, розташоване в регіоні, іншому ніж тимчасово окупована територія України, район проведення антитерористичної операції та й, що розташований на лінії зіткнення, та приховав це від позивача, а також, що в добровільному порядку відповідач відмовився повернути безпідставно отримані кошти, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення, стягнення з відповідача на користь позивача суми переплати адресної грошової допомоги за період з 08.04.2015 року по 30.09.2016 року в сумі 7764,47 гривень. При цьому доводи відповідача, про те, що він є учасником бойових дій, а також про те, що розмір належної йому житлової площі є меншим ніж норма житлової площі, в Україні на одну особу, не спростовує висновків суду і не є підставою для відмови у позові. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, виходячи положень ст.141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1600 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved