Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надану теплову енергію. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач неналежно виконував обов`язки по сплаті послуг з теплопостачання, у зв`язку з чим за особовим рахунком № [NUMBER] , який відповідає квартирі [ADDRESS] , в період з грудня 2009 року по вересень 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 22731,32 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , на користь обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі «Виробнича одиниця» ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Мирноградтепломережа» заборгованість за надану теплову енергію у сумі 22731,32 грн. на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» на розрахунковий рахунок Структурного підрозділу «Єдиний розрахунковий центр» ОКП «Донецьктеплокомуненерго» № [NUMBER], найменування банку - КБ «Приватбанк», МФО 335548, код ЄДРПОУ Єдиного розрахункового центру 26221744, призначення платежу: за теплову енергію м.Селидове; стягнути з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , на користь обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі «Виробнича одиниця ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Мирноградтепломережа» індексу інфляції у розмірі 10282,95 грн., 3 % річних у розмірі 2132,53 грн., судові витрати 1921,00 грн. на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» на розрахунковий рахунок відокремленого підрозділу «Мирноградтепломережа» номер рахунку № [NUMBER] , ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 335496, отримувач: Відокремлений підрозділ «Мирноградтепломережа», код ЄДРПОУ 38311229, призначення платежу: інфляційні, річні та судовий збір - м.Селидове. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 04.12.2019 року провадження у зазначеній цивільній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено судове засідання. Відповідачем надано відзив, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог поза межами строку позовної давності, в іншій частині просив відмовити за недоведеністю позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач виробляє теплову енергію для забезпечення споживачів м. Селидове послугами з централізованого теплопостачання. Відповідач є споживачем послуг з теплопостачання в квартирі за адресою: [ADDRESS] . З особового рахунку № [NUMBER] вбачається, що вартість послуг з теплопостачання нараховується, однак оплачується несвоєчасно та не в повному розмірі, тому з грудня 2009 р. по вересень 2017 р. утворилась заборгованість у розмірі 22731,32 грн. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання , на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з положенням п.3.1. та 3.2. Постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачення ч.2 ст. 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення грошового зобов`язання. Стаття 68 ЖК України передбачає, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. За правилами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Плата за теплову енергію, передбачена Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ від 21. 07. 2005 року № 630. (із змінами та доповненнями). Відповідно до п. 18 Правил № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно п. 20 цих Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів теплової енергії або затверджених нормативів споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Згідно п. 21 Правила у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормами споживання з розрахунку за 1 кв. м (куб метр) опалювальної площі (об`єму) квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Судом встановлено, що відповідач не сплачував отриманні послуги з теплопостачання, у зв`язку з чим виникла заборгованість за фактично отриману теплову енергію за період з грудня 2009 р. по вересень 2017 р. в сумі 22731,32 грн. з урахуванням індексу інфляції у сумі 10282,95 грн. та 3 % річних в сумі 2132,53 грн. Наявність у відповідача заборгованості підтверджує невиконання ним обов`язків, передбачених п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення по своєчасній оплаті наданих послуг. Оскільки відповідач добровільно заборгованість не сплачує, вона підлягає стягненню з нього в примусовому порядку. Відповідно до ст.ст.256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.ч. 1,5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч.ч. 3,4,5ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Оскільки позивач до суду з вимогою про захист свого права звернувся 22.11.2019 року, а відповідач заявив клопотання про застосування строку позовної давності, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.12.2009 р. по 31.10.2016 р. включно, задоволенню не підлягають, у зв`язку із пропуском позивачем строків позовної давності. Таким чином, суд оцінивши представленні в силу ст. 81 ЦПК України докази, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за надану теплову енергію за період з 01.11.2016 р. по вересень 2017 р. в сумі 9719,16 грн., індексу інфляції у розмірі 2658,83 грн. та 3 % річних у розмірі 591,38 грн. У відповідності зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Виходячи з вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати відповідно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 710,77 грн. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved