Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про дострокове розірвання угоди та стягнення коштів, мотивуючи, що 27.01.2005р. між ним та відповідачем було укладено договір про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти за денною формою, освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» та напрям підготовки «Психологія (практична психологія)».,що передбачено угодою №25-К від 27.01.2005р. Згідно п.1 договору, загальна вартість освітньої послуги становить 10200грн. за весь термін навчання. Відповідно до п.6.1 угоди, відповідач зобов'язаний був вносити плату за навчання щомісячно через установу банку на розрахунковий рахунок університету. Відповідно до п.3.3 угоди відповідач зобов'язаний протягом 15 років, починаючи з дванадцятого місяця після закінчення навчання, повернути через позивача із сплатою 3% річних до Державного бюджету України, з виплатою щороку 1/15 частини загальної суми одержаного кредиту 9680грн.) та відсотків (20,4грн.) за користування ним. Наказом від 07.07.2007р. №122-с у зв'язку з отриманням відповідач освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» його було відраховано з 07.07.2007р. У подальшому відповідача наказом від 03.08.2007р. №136-с знову було зараховано студентом денної форми навчання за освітньої - кваліфікаційним рівнем «спеціаліст», але за кошти держбюджету. Наказом від 17.06.2008р. №135-с у зв'язку з присвоєнням відповідачу кваліфікації психолога освітньо-кваліфікаційного рівня «спеціаліст» його було відраховано з 20.06.2008р. Таки чином відповідач повинен був з 01.06.2009р. мав розпочати повернути суму кредиту та відсотків за користуванням ним, однак оплата не здійснювалася. В результаті чого у відповідача виникла заборгованість перед університетом по оплаті за навчання згідно угоди , станом на 01.05.2014р. 7071,93грн.. з яких: кредит - 7048,10грн.; відсотки - 6,80грн.; пеня - 9,98грн.; інфляція - 7,05грн. Однак у лютого 2013р. оплата за навчання відповідачем не здійснювалась. В результаті чого у відповідача виникла заборгованість перед університетом по оплаті за навчання, яка складає 141,43грн. На підставі вищевикладеного просить суд достроково розірвати угоду № 25-К від 27.01.2005 року, стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 7071,93 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про зменшення позивних вимог з 7071,93 грн. і стягнення судових витрат до 590,94грн., в решті вимоги залишено без змін та просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що 27.01.2005 року між Херсонським державним університетом та [PERSON] укладено угоду № 25-К про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти в сумі 10200грн. Відповідно до п. 3.3 Угоди та пункту 22 Порядку надання кредитів, відповідач зобов'язаний протягом 15 років, починаючи з дванадцятого місяця після закінчення навчання повернути через позивача суму кредиту зі сплатою 3% річних до Державного бюджету України, з виплатою щороку 1/15 частини загальної суми одержаного кредиту (680 грн.) та відсотків (20,4 грн.) за користування ним. Відповідно до архівної довідки №40-24/1451 від 26.05.2014р. [PERSON] зарахований з 01.09.2003р. на перший курс денної форми навчання соціально-психологічного факультету спеціальності «Психологія» Херсонського державного університету за кошти фізичних та юридичних осіб, відповідно до наказу №122-с від 29.08.2003р. Відповідно до наказу №252-с від 22.012.2004р. переведений з 01.09.2004р. на навчання за кошти державного пільгового довгострокового кредиту. Наказом від 07.07.2007р. №122-с у зв'язку з отриманням відповідач освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» його було відраховано з 07.07.2007р. Відповідно до наказу №136-с від 03.08.2007р. зарахований з 01.09.2007р. на п'ятий курс денної форми навчання інституту психології, історії та соціології спеціальності «Психологія» Херсонського державного університету за кошти фізичних та юридичних осіб. Відповідно до наказу від 17.06.2008р. №135-с у зв'язку з присвоєнням відповідачу кваліфікації психолога освітньо-кваліфікаційного рівня «спеціаліст» його було відраховано з 20.06.2008р. Відповідно до п. 3.3 Угоди та п. 22 Порядку надання кредитів, кредит та відсотки за користування ним відповідач мав повернути з дванадцятого місяця після закінчення навчання, тобто починаючи з дванадцятого місяця після отримання диплому спеціаліста. Тобто відповідач починаючи з 01.06.2009р року мав розпочати повернення суми кредиту та відсотків за користування ним, щорічно сплачуючи до 31 грудня по 680 грн., у тому числі відсотки в розмірі 20,4 грн. Внаслідок порушення відповідачем угоди, станом на 01.05.2014р. заборгованість складає 590,94грн.. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди, що відповідає положенням п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved