Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 14.11.2008 року між ним та відповідачем був укладений шлюб. Весь цей час вони проживали разом та мали шлюбні відносини. За цей період у них народилося троє дітей : [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Останні декілька років сумісне життя стало неможливим, так як відповідач покинула його з дітьми та пішла проживати окремо з іншим чоловіком. Вихованням дітей відповідач не займається, відвідує вкрай рідко, допомоги для виховання та утримання дітей практично не надає. В даний період відповідач проживає з громадянином, який ніде не працює, періодично вживає алкоголь і сам потребує утримання. Позивач працює трактористом в товаристві «Дніпровські сади», отримує стабільну заробітну плату, але цього недостатньо для нормального утримання родини. В 2014 році позивач зійшовся з [PERSON], яка маж двох неповнолітніх дітей. На сьогодні його співмешканка тяжко хворіє і потребує сама сторонньої допомоги. Фактично позивач сам утримує пятьох дітей. Він та представники сільської ради, неодноразово пропонували відповідачу добровільно сплачувати аліменти, але угоди про добровільну сплату аліментів між ними не було досягнуто. Відповідач ніде не працює, на її утриманні ніхто не перебуває. У звязку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дітей по 400 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду й до моменту досягнення дітьми повноліття. Позивач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилася по невідомій суду причині, хоча про день та час судового розгляду була належним чином повідомлена, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов такого висновку. Згідно свідоцтва про шлюб серія 1-КИ № 125065, 14.11.2008 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище відповідача після реєстрації шлюбу : «Звір». З свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], серія 1-КИ № 263058; [PERSON], 21.12.2005року народження, серія 1-КИ № 049111; [PERSON], [INFO], серія 1-КИ № 143799, вбачається, що їх батьками є сторони по справі. Згідно довідок Василівської сільської ради № 98, 99 від 15.02.2016 року [PERSON] є батьком багатодітної родини та виховує трьох дітей : [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з ним та знходяться на його утриманні. [PERSON] фактично проживає окремо від родини. Відповідно до акту співбесіди з багатодітною родиною [PERSON] та [PERSON] від 25.05.2014 року Василівською сільською радою запропоновано матері родини більше уваги приділяти дітям, займатися їх вихованням та утриманням, повернути всі борги до закладів та установ. Запроповано [PERSON] прийняти рішення щодо залучення та спілкування матері з дітьми, а при негативному відношенню до виконання своїх обовзків звернутися до суду щодо позбавлення батьківських прав матері дітей [PERSON], сплати аліментів на дітей. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обовязку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частинами 1,2 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання дітей по 400 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду й до моменту досягнення дітьми повноліття. Однак частинами 2,3 ст. 183 СК України передбачено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Таким чином, закон встановлює та гарантує, що частки усіх дітей, на яких судом стягуються аліменти, у єдиній загальній частці від заробітку (доходу) того з батьків, на кого покладається обовязок сплачувати аліменти, що визначається судом, є рівними. Причому таке правило діє лише до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Таким чином, у цьому випадку діє правило про рівність часток усіх дітей, на яких сплачуються аліменти, у єдиній загальній частці від заробітку (доходу) того з батьків, на кого за рішенням суду покладено обовязок сплачувати аліменти. Статтею 1 ст.184 Сімейного Кодексу України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого\~частиною другою статті 182\~цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд враховує працездатність відповідача, її матеріальне становище, відсутність на її утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, у звязку з чим суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в єдиній сумі, а саме в розмірі 1200 грн., щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною- Звір [PERSON], [INFO], повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В ч.1 ст. 179 СК України зазначено, що аліментами, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на імя кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням. Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки позивачем доведені та підтверджені документально. На підставі викладеного, ст. ст. 80, 179, 180 - 182, 183, 184, 191 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved