Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про відшкодування витрат за період навчання в університеті в розмірі 3263,54 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.08.2015 року між Одеським державним університетом внутрішніх справ та [PERSON] було укладено договір про надання платної освітньої послуги. Наказом університету від 31.08.2016 року № 241 [PERSON] було переведено на 2-й курс навчання. Проте, наприкінці 1-го семестру 2-го курсу студент [PERSON] станом на 30.12.2016 року не виконав навчальний план за другий семестр 2016-2017 навчального року та без поважних причин не приступив до складання заліково-екзаменаційної сесії. Згідно доповідної записки декану факультету № 4 від 03.01.2017 за період з 23.11.2016 по 22.12.2016 студент [PERSON] пропустив 165 навчальних занять. У розмові з методистом факультету, надав пояснення про складне матеріальне становище та поєднання навчання з роботою. Відповідно до розділу 5 Договору від 04.08.2015, за невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків, сторони за цим Договором несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України. Враховуючи викладене, керівництвом факультету № 4 було порушено перед керівництвом університету питання про відрахування [PERSON] з числа студентів університету за невиконання навчального плану та порушення умов договору про надання освітньої послуги в частині оплати освітніх послуг. Наказом ОДУВС від 03.01.2017 № 1 о/с [PERSON] було виключено з числа студентів факультету № 4 Одеського державного університету внутрішніх справ за невиконання навчального плану та порушення умов договору про навчання. На момент відрахування студента [PERSON] та на теперішній час за останнім рахувалася заборгованість в розмірі 3263,54 грн., що підтверджується довідкою від 24.05.2018 року. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника Одеського державного університету внутрішніх справ та надав згоду на проведення заочного розгляду справи. Відповідач, отримавши копію позову та матеріали до нього, не представив суду своїх заперечень і будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач до суду та учасникам справи відзив не надіслала. Розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відповідності із ст.ст. 223, 279, 280-282 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Позивач в своїй заяві до суду наполягала на задоволенні своїх вимог і просила про постановлення заочного рішення. Дане клопотання позивача суд задовольнив. Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 04.08.2015 року між Одеським державним університетом внутрішніх справ та [PERSON] було укладено договір про надання платної освітньої послуги (а.с. 8). Згідно Наказу Одеського ДУВС № 115 о/с від 28.08.2015 [PERSON] було зараховано на 1-й курс денної форми навчання юридичного факультету з підготовки фахівців освітнього ступеня «бакалавр» за напрямом «Правоохоронна діяльність» зі строком навчання 3 роки з 01 вересня 2015 року (а.с. 9). Наказом університету від 31.08.2016 року № 241 [PERSON] було переведено на 2-й курс навчання (а.с. 10). Проте, наприкінці 1-го семестру 2-го курсу студент [PERSON] станом на 30.12.2016 року не виконав навчальний план за другий семестр 2016-2017 навчального року та без поважних причин не приступив до складання заліково-екзаменаційної сесії. Згідно доповідної записки декану факультету № 4 від 03.01.2017 за період з 23.11.2016 по 22.12.2016 студент [PERSON] пропустив 165 навчальних занять (а.с. 11). Наказом ОДУВС від 03.01.2017 № 1 о/с [PERSON] було виключено з числа студентів факультету № 4 Одеського державного університету внутрішніх справ за невиконання навчального плану та порушення умов договору про навчання (а.с. 17). На момент відрахування студента [PERSON] та на теперішній час за останнім рахувалася заборгованість в розмірі 3263,54 грн., що підтверджується довідкою від 24.05.2018 року № 195 (а.с. 18). Відповідно до положень ст. 18 Закону України, підготовка фахівців у вищих навчальних закладах МВС України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням МВС України області та особою, яка навчається. Типова форма договору затверджується МВС України за погодженням з центральним органом виконавчої влади в сфері освіти і науки (наказ МВС України № 150 від 14.05.2007 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України»). На виконання вимог ст.18 Закону України «Про міліцію», Указу Президента України № 77/96 від 23.01.1996 року «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» та Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України, затвердженого наказом ОДУВС № 280 від 05.09.2015 року, між Університетом та відповідачем, 04.08.2015 року укладено Договір про надання платної освітньої послуги. Нормами вказаного Договору передбачено обов'язок студента виконати в повному обсязі навчальну програму. Відповідно до п. 5.3 Договору підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку є дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України через не бажання продовжувати навчання. Тобто, зазначеними нормами передбачено обов'язок особи, яка не отримала вищу освіту у вищому навчальному закладі МВС України, відшкодувати кошти, що були витрачені на його навчання. Згідно розрахунку, який міститься в матеріалах справи, загальна сума боргу за навчання [PERSON] коштів складає 3263,54 гривень. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 статті 530 ЦК України зазначає, якщо у зобов'язанні у встановлений строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). На день розгляду справи судом з боку відповідача не надано суду доказів про виконання обов'язку щодо сплати витрат позивача за період навчання. Враховуючи викладене, оцінюючи всі зібрані і досліджені судом докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved