Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, в обгрунтування позовних вимог зазначив наступне. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 12.10.1999 року позивачу разом з членами його сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності /в рівних долях/ належить квартира [ADDRESS]. В листопаді 2015 року зі згоди позивача всіх членів його сім»ї в квартирі було зареєстровано їхнього знайомого громадянина Республіки Грузія [PERSON], який в кінці лютого 2017 року виїхав з України на постійне місце проживання до Республіки Грузія. На сьогоднішній день у даній квартирі зареєстровані: позивач, його дружина - [PERSON], їхні діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (відповідач по справі). Відповідач у квартирі зареєстрований, однак більше року не проживає в квартирі, у витратах на утримання квартири участі не приймає. Позивач позбавлений можливості вільно користуватися своєю власністю, оскільки реєстрація відповідача у квартирі збільшує тягар по сплаті житлово-комунальних послуг. З цих підстав, просить визнати [PERSON], таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] та зняти його з реєстрації. Позивач у судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив позовні вимоги задовольнити, розглянути справу у його відсутнності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Третя особа - Оболонський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби у м.Києві, в судове засідання не з»явилась, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності осіб які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 12.10.1999 року позивачу разом з членами його сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності /в рівних долях/ належить квартира [ADDRESS] (а.с.8). В листопаді 2015 року зі згоди позивача, всіх членів його сім»ї в квартирі було зареєстровано їхнього знайомого громадянина Республіки Грузія [PERSON], який в кінці лютого 2017 року виїхав з України на постійне місце проживання до Республіки Грузія. На сьогоднішній день у даній квартирі зареєстровані: позивач, його дружина - [PERSON], їхні діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (відповідач по справі). Позивач - [PERSON] позбавлений можливості вільно користуватися своєю власністю, оскільки реєстрація відповідача у квартирі збільшує тягар по сплаті житлово-комунальних послуг. Згідно ст.150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатись цією власністю на власний розсуд. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст.7 ЖК УРСР, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а тому рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є бузумовною підставою для зняття її з реєстраційного обліку органами державної міграційної служби, до дискреційних повноважень яких віднесено вирішення даного питання. Згідно ст.72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Враховуючи те, що відповідач в спірній квартирі не проживає понад шість місяців суд вважає, що [PERSON] втратив право користування квартирою [ADDRESS] що свідчить про обгрунтованість позовних вимог в цій частині і необхідність їх задоволення судом. Суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку в спірній квартирі. На підставі ст.ст. 7, 72,150 ЖК УРСР,

Outcome: partial