Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] і ПАТ АСК «Інтертрансполіс», посилаючись на те, що 17.09.2011 року на вул. Електриків в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Сеат» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Фольксваген» д.н. [NUMBER], що належить ТОВ «МСД Україна», під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП застрахований позивачем автомобіль «Фольксваген» д.н. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Відповідно до довідок ОДАІ про ДТП та постанови Оболонського районного суду м. Києва від 21.10.2011 року ДТП сталася з вини водія [PERSON] Відповідно до звіту №320 від 12.12.2011 року розмір матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові застрахованого автомобіля, складає 120 012 гривень 12 копійок. Позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 119 987 гривень 59 копійок на підставі рахунку №7 від 05.12.2011 року ФОП «[PERSON]». Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів в страховій компанії «Інтертрансполіс» відповідно до полісу ВЕ/6521946 з лімітом відповідальності 50 000 гривень та франшизою 500 гривень, ПрАТ «АСК «Інго Україна» в досудовому порядку зверталося з претензією №2083 від 31.07.2012 року до ПАТ «Інтертрансполіс» для врегулювання спору, але відповіді отримано не було. ПрАТ «АСК «Інго Україна» в досудовому порядку також зверталося з претензією №3519 від 18.12.2012 року до [PERSON], але даний спір не був вирішений. Позивач просить стягнути на свою користь з [PERSON] суму у розмірі 70 987 гривень 59 копійок, з ПАТ «Інтертрансполіс» - суму у розмірі 49 500 гривень, а також стягнути з відповідачів витраті по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 03.07.2014 року позовну заяву ПрАТ «АСК «Інго Україна» до ПАТ «АСК «Інтертрансполіс» про стягнення суми в порядку регресу залишено без розгляду (а.с. 210 - ухвала). В судовому засіданні представник позивача позов до [PERSON] підтримав з тих же підстав, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в задоволенні позову. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 01.04.2011 року між Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» та ТОВ «МСД Україна» був укладений договір страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків (поліс № 250523550.11), предметом якого є страхування майнових інтересів страхувальника, що пов»язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортними засобами, в т.ч. автомобілем «Фольксваген» д.н. [NUMBER] (а.с.19-27 - копія полісу). 17.09.2011 року о 17 годині 50 хвилин на вул. Електриків у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фольксваген» д.н. [NUMBER], який належить на праві власності ТОВ «МСД Україна» і яким керувала [PERSON], та автомобіля «Сеат» д.н. [NUMBER] під керуванням власника [PERSON] (а.с. 29-30 - довідка ДАІ). ДТП сталася з вини водія [PERSON], який постановою Оболонського районного суду м. Києва від 21.10.2011 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та визнаний винним у вчиненні правопорушення по події 17.09.2011 року, на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців (а.с. 33 - копія постанови). Постановою судді Апеляційного суду м. Києва постанову Оболонського районного суду м. Києва від 21.10.2011 року змінено, пом»якшено вид стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на накладення штрафу в розмірі 425 гривень. Внаслідок ДТП автомобілю «Фольксваген Гольф» д.н. [NUMBER], що належить ТОВ «МСД Україна», були завдані механічні пошкодження. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Фольксваген Гольф» д.н. [NUMBER], згідно зі звітом №320 про оцінку автомобіля від 12.12.2011 року, складеним ФОП [PERSON], становить 120 012 гривень 12 копійок без врахування втрати товарної вартості. Ринкова вартість автомобіля на момент пошкодження складає 121 650 гривень 25 копійок (а.с. 34 - 66). На підставі страхового акту №61385 від 09.12.2011 року (а.с. 70) та згідно з платіжним дорученням №1237 від 29.02.2012 року (а.с.72) позивачем було сплачено за ремонт автомобіля «Фольксваген Гольф» д. н. [NUMBER] в рахунок сплати страхового відшкодування кошти в розмірі 119 987 гривні 59 копійок. 31.07.2012 року та 18.12.2012 року ПрАТ «АСК «Інго Україна» направляло [PERSON] претензії з вимогою сплатити 119 987гривень 59 копійок (а.с. 76-79). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «Інтертрансполіс» відповідно до полісу №ВЕ/6521946 (а.с.82), за яким ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 50 000 гривень, франшиза - 500 гривень. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. В пункті 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначається, що якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України від 01.07.2004 року №1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Суд не приймає до уваги звіт №320 про оцінку автомобіля від 12.12.2011 року, складений ФОП [PERSON], оскільки ним не визначена величина втрати товарної вартості автомобіля. Висновок експерта від 15.05.2014 року №3198/14-54 складений Київським НДІ судових експертиз відповідно до вимог чинного законодавства, в т.ч. з урахуванням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за №1074/8395, а тому приймається судом як доказ. Згідно з висновком експерта від 15.05.2014 року №3198/14-54, складеним Київським НДІ судових експертиз, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Фольксваген» д.н. [NUMBER] внаслідок його пошкодження в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 17.09.2011 року, складає 126 896 гривень 89 копійок. Ринкова вартість досліджуваного автомобіля становить 126 390 гривень 36 копійок (а.с.150-156). Отже, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості автомобіля «Фольксваген» д.н. [NUMBER] - 126 896 гривень 89 копійок - перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження - 126 390 гривень 36 копійок, а тому його ремонт є економічно необґрунтованим, а отже транспортний засіб вважається фізично знищеним. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що грошові кошти за договором страхування були виплачені ТОВ «МСД Україна» на рахунок станції технічного обслуговування за ремонт автомобіля, й на даний час представнику достовірно відомо про те, що автомобіль «Фольксваген» д.н. [NUMBER] відремонтований. В цьому випадку підлягає відшкодуванню різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що вартість автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди не визначалася, й на теперішній час він не може її зазначити і надати докази на підтвердження цієї вартості. Оскільки на даний час визначити вартість пошкодженого автомобіля неможливо у зв'язку з тим, що він відремонтований, не може бути визначена і різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, яка має бути відшкодована позивачеві відповідачем. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов в судовому засіданні не доведений і не підлягає задоволенню. На підставі наведеного, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 993, 1187 ЦК України,

Outcome: dismissed