Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 255707,34 грн. боргу, вказавши, що 05 січня 2015 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 8000 Євро, які останній зобов'язувався повернути позивачу до 20 січня 2015 року, що підтверджується розпискою, яка засвідчена особистим підписом відповідача та підписами свідків: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Однак в обумовлений строк відповідач позику не повернув. На неодноразові попередження позивача про повернення грошових коштів, відповідач ігнорує та ухиляється від виконання. Так як, вище зазначенні умови договору позики відповідачем [PERSON] не виконані, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 8000 Євро, що в перерахунку за курсом НБУ станом на 25.02.2015 р. становить 255707,34 грн. та судові витрати в розмірі 2537,81 грн.. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак подав до суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Не заперечує проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, однак подав заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги не визнає у повному обсязі, так як отримані ним кошти від позивача він отримав тільки для передачі незнайомій людині, тому в позовних вимогах просив відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором позики підлягають задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що 05 січня 2015 року позивачем надано в борг відповідачу 8000 Євро, які останній зобов'язався повернути позивачу до 20 січня 2015 року, що підтверджується розпискою та підписами свідків: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Однак в обумовлений строк відповідач позику не повернув. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається в письмовій формі. Зазначена форма закону дотримана, що підтверджується договором позики, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 8000 Євро. (а.с. 6). Відповідно до ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно вищезгаданого договору позики відповідач [PERSON] зобов'язався повернути борг до 20.01.2015 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Ст. 530 ч. 2 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 8000 Євро, що в перерахунку за курсом НБУ станом на 25.02.2015 р. становить 255707,34 грн., підлягає задоволенню, оскільки відповідач не виконали взяті на себе зобов'язання за договором позики, грошові кошти позивачу не повернув. Відповідно до вимог ст. ст. 81, 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2537 гривень 81 коп. забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved