Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з майна. Посилався на те, що 22.08.2003р. між ВАТ Банк «Біг Енергія» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Боржник, Позичальник) був укладений Кредитний договір, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 593 000 грн., а 15.09.2003р. між цими ж сторонами був укладений ще один Кредитний договір за умовами якого позичальник отримав в кредит грошові кошти в сумі 327 000 доларів США. В забезпечення виконання грошового зобов'язання за вказаними кредитними договорами [PERSON] передала в заставу ВАТ Банк «Біг Енергія» жилий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,10 га по [ADDRESS]. Стверджував, що 27.12.2013р. між ВАТ Банк «Біг Енергія» та позивачем був укладений Договір купівлі-продажу права вимоги № 3-233, згідно якого до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» перейшло право вимоги за кредитними договорами від 22.08.2003р. і 15.09.2003р. А 28.01.2014р. між ВАТ Банк «Біг Енергія» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» був укладений договір про відступлення права вимоги за Договором застави від 15.09.2003р. Зазначив, що йому стало відомо, що працівниками відповідача ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві було накладено арешт на заставне майно. Стверджував, що накладення арешту на майно, яке перебуває в заставі позивача порушує його права як заставодержателя на переважне перед іншими кредиторами право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, а відповідач та третя особа в судове засідання не з'явився, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити виходячи з наступного. Як вбачається з договорів та додаткових угод (а.с.15-17,18-22,23-25,26-30), 22.08.2003р. між ВАТ Банк «Біг Енергія» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №11/20-08-2003, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 593 000 грн., а 15.09.2003р. сторони укладений Кредитний договір № 11/15-09-2003 за умовами якого Позичальник отримав в кредит грошові кошти в сумі 327 000 доларів США. В забезпечення виконання грошового зобов'язання за вказаними кредитними договорами [PERSON] передала в заставу ВАТ Банк «Біг Енергія» жилий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,10 га по [ADDRESS] (а.с.31-32), відомості про, що внесені в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (а.с.37-40). Судом встановлено, що 27.12.2013р. між ВАТ Банк «Біг Енергія» та позивачем був укладений Договір купівлі-продажу права вимоги № 3-233, згідно якого до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» перейшло право вимоги за кредитними договорами від 22.08.2003р. і 15.09.2003р. (а.с.41-44), а 28.01.2014р. був укладений Договір про відступлення прав за Договором застави (іпотеки) від 15.09.2003р. (а.с.36). Крім цього, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва замінено стягувача ВАТ Банк «Біг Енергія» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадження № 25299173 (а.с.48-49). Згідно пояснень представника позивача, останній має намір здійснити ряд передбачених чинним законодавством заходів щодо задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у зв'язку з невиконанням Боржником зобов'язань за Кредитними договорами, але не може цього зробити у зв'язку з накладенням відповідачем арешту на заставне майно в рамках виконання виконавчого документа № 2-7130/12, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 27.06.2013р. про стягнення з ФОП [PERSON] заборгованості на користь ПАТ «ПФБ» (а.с.13). Згідно ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (далі -Закон), пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. А згідно ст. 15 цього ж Закону, обтяжувач (продавець рухомих речей, які є предметом купівлі-продажу в кредит з відстроченням або розстроченням платежу, набуває пріоритет з моменту реєстрації відповідного обтяження. Такий пріоритет є вищим за інші обтяження майна боржника, встановлені на користь інших обтяжувачів, навіть якщо такі обтяження були зареєстровані раніше. Статтею 22 Закону передбачено, що за рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням у повному обсязі або в частині. Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. А згідно ст. 54 цього ж Закону, звернення стягнення на заставне майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Враховуючи, те що позивач має на пріоритетне задоволення своїх вимог шляхом реалізації предмета застави, то суд вважає необхідним зняти арешт накладений ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві на заставний будинок та земельну ділянку. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved