Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 09.08.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № R53700310979B, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 91000 грн. 00 коп. зі сплатою 31% річних. Свої зобов'язання перед позивачем відповідач не виконує, у зв'язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість, яка складає 88833 грн. 17 коп. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 88833 грн. 17 коп. та сплачений судовий збір в сумі 888 грн. 33 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 09 серпня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № R53700310979B (а.с.8-11). За даним договором, відповідачу було надано кредит в сумі 91000 грн. 00 коп., строком до 09 серпня 2016 року, зі сплатою 31% річних за користування кредитними коштами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до розрахунку заборгованості у відповідача виникла наступна заборгованість: борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних - 70867 грн. 70 коп., борг за відсотками з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних - 9461 грн. 62 коп., пеня за несвоєчасне повернення відсотків та кредиту - 8503 грн. 85 коп., а всього 88833 грн. 17 коп. (а.с.15). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не надав жодного доказу того, що в нього відсутня заборгованість за укладеним договором, тому суд позбавлений врахувати інші докази ніж ті, які є в матеріалах справи. Оскільки, відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання передбачені кредитним договором, в добровільному порядку відмовляється сплатити заборгованість, яка виникла за кредитним договором, тому суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 88833 грн. 17 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачені в дохід держави судовий збір в сумі 888 грн. 33 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved