Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначає, що 12.11.2013року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики №1331. Відповідно до п. 1.1. ДП «Донецька залізниця» зобов 'язується повернути позику у визначений договором термін. Сума позики за договором складає 70 000грн. Позика видана на 7років і має бути повністю погашена до 11.11.2020року. На виконання умов договору позивачем було перераховано відповідачу визначену суму. Наказом № 329/НОК ОС/ЛС від 27.11.2014року [PERSON] було звільнено з роботи за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Відповідно до п. 5.2 договору , при звільненні з роботи залишок заборгованості позики повинен бути погашений позичальником самостійно не пізніше дня звільнення. В порушення п. 5.2 договору відповідач не сплатив в день звільнення залишок заборгованості позики. Надходження коштів від відповідача припинилося з листопада 2014р. станом на 05.10.2015року залишок позики складає 60 993,42грн. Відповідач не виконав положення законодавства в частині належного виконання зобов'язання та не виконав умови п. 5.2 договору. Просять стягнути з відповідача заборгованість за договором № 1331 від 12.11.2013 в сумі 60 993,42грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просить позов задовольнити з підстав , викладених в заяві. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутність відповідача. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1049 ЦК України передбачено обов'язок позичальника повернути позику позикодавцеві у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 12 листопада 2013року між позивачем та відповідачем укладено договір - зобов'язання № 1331 , згідно якому позивач надає відповідачу безпроцентну позику в сумі 70 000грн , яку відповідач зобов'язується повернути до 11.11.2020року. Згідно п. 5.1 договору погашення позики здійснюється щомісячними рівними частинами протягом терміну погашення шляхом утриманні із заробітної плати до 50% заробітку . В окремих випадках внесенням готівки на рахунок позикодавця. Пунктом 5.2 договору передбачено, що при звільненні з роботи , залишок заборгованості позики повинен бути погашений позичальником самостійно не пізніше дня звільнення (а.с.4,6). Судом встановлено, що на момент укладання договору, відповідач перебував з позивачем в трудових відносинах, а 27 листопада 2014року згідно наказу № 329 від 27.11.2014р про припинення трудового договору, [PERSON] звільнилася з «ДП «Донецька залізниця» за власним бажанням (а.с.5). Судом встановлено, що при звільненні з роботи відповідач не повернув позивачу залишок заборгованості позики, як то передбачено п. 5.2 договору, чим порушив умови договору і вимоги ст. 1046 ЦК України щодо повернення суми позики . Судом встановлено, що станом на 05.10.2015року сума заборгованості за договором позики № 1331 від 12.11.2013року складає 60993,42грн, що підтверджується розрахунком, який відповідає умовам договору і приведений в таблиці (а.с.7). Відповідач не надав суду доказів, що грошові кошти не були одержані ним від позивача або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Суд вважає, що внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань по поверненню позики, порушені права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь ДП «Донецька залізниця» суми боргу в розмірі 60993,42грн. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по судовому збору в розмірі 1218грн. (а.с.3).

Outcome: approved