Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що на підставі рішення Камянець-Подільського міськрайонного суду від 01.07.2015 року у справі №676/3282/15-ц з позивача стягуються на користь відповідачки аліменти на утримання сина - [PERSON] Андрійовича, [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В звязку з погіршенням матеріального стану, просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.07.2015 року у справі №676/3282/15-ц та призначити аліменти на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] Андрійовича, [INFO] в розмірі 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не зявився, просить справу розглядати в його відсутності. Відповідачка в судове засідання не зявилася, подала суду заяву в якій просить справу розглядати в її відсутності, позов не визнала. Просить в задоволенні відмовити. Відповідно до\~ч.2\~ст.247\~ЦПК України\~в звязку\~з неявкою\~сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи в повному об'ємі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду від 01.07.2015 року у справі №676/3282/15-ц з [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] Андрійовича, [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3\~ст. 181 СК України). Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст.192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду з 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття на 1/4 всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до повноліття дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що позивач не має постійного місця роботи і після звільнення з роботи з відділення поліції його дохід зменшився . Крім того ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України передбачено що аліменти на утримання однієї дитини повинні стягуватись в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину , що чинним законодавством не передбачено стягнення аліментів в розмірі аліментів в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, а передбачено стягнення аліментів в частці від заробітку позивача , або в твердій грошовій сумі. На підставі викладеного,

Outcome: partial