Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області про визнання права іпотеки на нерухоме майно в обґрунтування позову вказавши наступне. 30.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством „ЕрстеБанк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство „ФІДОБАНК та [PERSON] було укладено Генеральну кредитну угоду №010-515/00008. В забезпечення виконання кредитних договорів, які укладені в межах вказаної Генеральної угоди, було укладено два договори іпотеки: 1. Договір іпотеки від 30.04.2008 року №010-515/00008 та додатковий договір №1 від 03.06.2008 до Договору іпотеки від 30.04.2008 №010-515/00008; відповідно до умов договору, в іпотеку передано: належне на праві приватної власності [PERSON] нежиле приміщення, підвал літ.А-5, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянській Україні, буд. 41-а, а саме: приміщення 148а, 148б, 148в, 148г, 148д, загальною площею 89,00 кв.м.; 2. Договір іпотеки від 03.06.2008 року №010-515/00008; відповідно до умов договору в іпотеку передано: належна на праві приватної власності [PERSON] адміністративна будівля інв. 080213, літ. А-3, загальною площею 2554,9 кв.м., що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 32, яке належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 25 березня 2004 року за реєстровим №511. У грудні 2014 року Позивачу стало відомо про те, що відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2009 року по справі №2-1533/09 про визнання мирової угоди, предмет іпотеки ПУАТ „ФІДОБАНК (адміністративна будівля інв. 080213, літ. А-3, загальною площею 2554,9 кв.м., що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шоссе, буд. 32) було поділено на окремі обєкти нерухомого майна нежитлові приміщення. Позивач вважає, що внаслідок визнання судом мирової угоди щодо спірного майна, яке перебувало в іпотеці Банку, має місце його фактична втрата та з цих обставин він позбавлений можливості звернути стягнення на предмет іпотеки для задоволення свої законних вимог і у зв'язку з цим він звернувся до суду та просить визнати вищевказані нежитлові приміщення предметами іпотеки за Договором іпотеки від 03.06.2008 №010-515/00008. В судове засідання представник позивача не зявилася, суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не зявилася, причину неявки суду не сповістила, про день і місце слухання справи завчасно повідомлялася, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви суду не надала, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності Відповідача на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи до судового засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 30.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством „ЕрстеБанк правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство „ФІДОБАНК та [PERSON] було укладено Генеральну кредитну угоду №010-515/00008, в межах якої укладені три кредитних договори, а саме: Кредитний договір №014/2180/2/14715 від 30.05.2008 року, згідно з умовами якого надано кредит в сумі 80\~000 доларів США зі строком користування до 29.04.2018 року включно зі сплатою 13% річних; Кредитний договір №014/2180/4/16932 від 30.06.2008 року, згідно з умовами якого надано кредит в сумі 288\~000 доларів США зі строком користування до 29.04.2018 року включно зі сплатою 13,5% річних; Кредитний договір №014/2180/4/16950 від 03.06.2008 року, згідно з умовами якого надано кредит в сумі 974 755 доларів США зі строком користування до 29.04.2018 року включно зі сплатою 13,5% річних. В забезпечення виконання вказаної Генеральної угоди було укладено два договори іпотеки, а саме: Договір іпотеки від 30.04.2008 року №010-515/00008 та додатковий договір №1 від 03.06.2008 року до Договору іпотеки від 30.04.2008 року №010-515/00008, відповідно до яких в іпотеку передано належне на праві приватної власності [PERSON] нежиле приміщення, підвал літ.А-5, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянській Україні, буд. 41а, а саме: приміщення 148а, 148б, 148в, 148г, 148д, загальною площею 89,00 кв.м.; Договір іпотеки від 03.06.2008 року №010-515/00008, відповідно до умов якого в іпотеку передано належну на праві приватної власності [PERSON] адміністративну будівлю інв. 080213, літ. А-3, загальною площею 2554,9 кв.м., що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 32, яке належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 25 березня 2004 року за реєстровим №511. Запис у Державному реєстрі іпотек за №18933940. Запис про заборону відчуження обєктів нерухомого майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за №18934204. 13.03.2009 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі №2-1533/09 було визнано мирову угоду, яка укладена між [PERSON] та [PERSON] по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору стягнення з [PERSON] грошової суми та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно, про визнання права приватної власності на нежитлові приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 32. Відповідно до укладеної мирової угоди, предмет іпотеки ПУАТ „ФІДОБАНК (адміністративна будівля інв. 080213, літ. А-3, загальною площею 2554,9 кв.м., що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 32) було поділено на окремі обєкти нерухомого майна нежитлові приміщення, а саме: нежитлове приміщення №1 першого поверху літ. А-3, загальною площею 307,3 кв.м., нежитлове приміщення №2 першого поверху літ. А-3, загальною площею 72,8 кв.м., нежитлове приміщення №3 першого та другого поверхів літ. А-3, площею 421,3 кв.м., нежитлове приміщення №4 першого поверху літ. А-3, загальною площею 139,5 кв.м., нежитлове приміщення №6 першого поверху літ. А-3, загальною площею 225,4 кв.м., нежитлове приміщення №7 підвалу літ. А-3, загальною площею 67,3 кв.м., нежитлове приміщення №8 підвалу літ. А-3, загальною площею 303,0 кв.м., нежитлове приміщення №9 першого поверху літ. А-3, загальною площею 75,8 кв.м., нежитлове приміщення №10 першого поверху літ. А-3, загальною площею 15,9 кв.м., нежитлове приміщення №11 першого поверху літ. А-3, загальною площею 107,4 кв.м., нежитлове приміщення №12 другого поверху літ. А-3, загальною площею 132,4 кв.м., нежитлове приміщення №13 другого поверху літ. А-3, загальною площею 10,5 кв.м., нежитлове приміщення №14 другого поверху літ. А-3, загальною площею 218,0 кв.м., нежитлове приміщення №15 третього поверху літ. А-3, загальною площею 407,8 кв.м. Згідно з резолютивною частиною ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2009 року по справі №2-1533/09, вона є підставою для скасування реєстрації права приватної власності відповідача на адміністративну будівлю інв. 080213, літ. А-3, загальною площею 2554,9 кв.м., що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 32, у звязку з її поділом на окремі обєкти нерухомого майна. Згідно із відомостями з Реєстру прав на нерухоме майно, 16.04.2010 року на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2009 року №2-1533/09 за [PERSON] (ІПН [NUMBER]) на праві приватної власності (частка власності 1/1) були зареєстровані нежитлові приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Південне шосе, будинок 32, зокрема: нежитлове приміщення першого поверху літ. А-3, загальною площею 307,3 кв.м. (реєстраційний номер майна 30209180); нежитлове приміщення першого поверху літ. А-3, загальною площею 72,8 кв.м., (реєстраційний номер майна 30209204); нежитлове приміщення №3 першого та другого поверхів літ. А-3, площею 421,3 кв.м. (реєстраційний номер майна 30209232); нежитлове приміщення першого поверху літ. А-3, загальною площею 139,5 кв.м. (реєстраційний номер майна 30209250); нежитлове приміщення першого поверху літ. А-3, загальною площею 225,4 кв.м. (реєстраційний номер майна 30209269); нежитлове приміщення підвалу літ. А-3, загальною площею 67,3 кв.м. (реєстраційний номер майна 30209290); нежитлове приміщення підвалу літ. А-3, загальною площею 303,0 кв.м. (реєстраційний номер майна 30209303); нежитлове приміщення першого поверху літ. А-3, загальною площею 75,8 кв.м. (реєстраційний номер майна 30209312); нежитлове приміщення першого поверху літ. А-3, загальною площею 15,9 кв.м. (реєстраційний номер майна 30209314); нежитлове приміщення першого поверху літ. А-3, загальною площею 107,4 кв.м., (реєстраційний номер майна 30209319); нежитлове приміщення другого поверху літ. А-3, загальною площею 132,4 кв.м. (реєстраційний номер майна 30210784); нежитлове приміщення другого поверху літ. А-3, загальною площею 10,5 кв.м. (реєстраційний номер майна 30210837); нежитлове приміщення другого поверху літ. А-3, загальною площею 218,0 кв.м. (реєстраційний номер майна 30210905); нежитлове приміщення №15 третього поверху літ. А-3, загальною площею 407,8 кв.м. (реєстраційний номер майна 30210991); паркан №1 (реєстраційний номер 11536754). Відповідно до ст. 1 Закону України „Про іпотеку, іпотека це вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, за рахунок якого іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Згідно ст. 10 Закону України „Про іпотеку, іпотекодавець повинен своєчасно повідомляти іпотекодержателя про будь-яку загрозу знищення, пошкодження псування чи погіршення стану предмета іпотеки, а також про будь-які обставини, що можуть негативно вплинути на права іпотекодержателя за іпотечним договором. П. 3.1.1. Договору іпотеки від 03.06.2008 року №010-515/00008 встановлено, що іпотекодержатель має право вимагати від іпотекодавця вжиття заходів, необхідних для збереження предмета іпотеки та його належної експлуатації, а у випадку втрати чи пошкодження предмета іпотеки або виникнення загрози такої втрати чи пошкодження вимагати змінити його іншим рівноцінним майном, за вартість та кількість не меншим від майна, що було втрачено чи пошкоджено. П.п. 4.1.3, 4.1.4. Договору іпотеки від 03.06.2008 року №010-515/00008 встановлюють обовязок іпотекодавця щодо негайного повідомлення іпотекодержателя про виникнення загрози втрати чи пошкодження предмета іпотеки з його вини; не відчужувати предмет іпотеки у будь-якій спосіб та не обтяжувати його зобовязаннями з боку третіх осіб, не видавати довіреності на користування та розпорядження предметом іпотеки, а також не виступати поручителем за третіх осіб без отримання попередньої письмової згоди на це від іпотекодержателя. З матеріалів справи вбачається, що розгляд цивільної справи №2-1533/09 в Шевченківському районному суді м. Запоріжжя відбувся за відсутністі іпотекодержателя спірного майна ПАТ „Фідобанк, хоча сторони цього провадження були обізнані про наявність обтяження іпотекою та забороною на відчуження нерухомого майна за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 32. Про поділення цілісного предмета іпотеки на окремі нежитлові приміщення і реєстрацію їх за відповідачем на праві приватної власності позивач дізнався у грудні 2014 року під час провадження виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №2-479/2011 від 08.02.2013 року, виданого Заводським районним судом м. Запоріжжя про стягнення зі [PERSON] та з кожного із поручителів окремо на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості за кредитним договором від 30.04.2008 року №014/2180/2/14715 на загальну суму 14 700 198,37 гривень. Виконавче провадження відкрито на підставі постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України з виконання вищевказаного документа від 11.03.2013 року (ВП 36958874). За таких обставин, суд вважає, що без відома позивача (іпотекодержателя), всупереч вимогам ст. 10 Закону України „Про іпотеку, п. 4.1.4. Договору іпотеки від 03.06.2008 року №010-515/00008 відбулося поділення переданого за Договором іпотеки від 03.06.2008 року №010-515/00008 в іпотеку нерухомого майна (адміністративна будівля інв. 080213, літ. А-3, загальною площею 2554,9 кв.м., що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шоссе, буд. 32) на окремі обєкти нерухомого майна, про що містяться відповідні записи від 16.04.2010 року в Реєстрі прав на нерухоме майно. При цьому власник раніше наданого у 2008 році в іпотеку спірного майна не змінився. Згідно з відомостями про право власності із Реєстру прав на нерухоме майно станом на 27.11.2014 року, єдиним власником з часткою власності 1/1 поділеного предмета іпотеки на окремі нежитлові обєкти є відповідач [PERSON]. З огляду на наведене, суд вважає обраний позивачем спосіб захисту своїх прав та законних інтересів, а саме: визнання права іпотеки на нерухоме майно таким, що відповідає нормам ст. 16 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Приписами ст.ст. 57-60 ЦПК України встановлено, що засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається , як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved