Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] року помер його двоюрідний брат [PERSON]. Після смерті останнього відкрилася спадщина, до складу якої належить будинок [ADDRESS]. Вказаний будинок брат позивача отримав у спадщину після смерті матері [PERSON], постійно та на час смерті проживаючи з нею у вказаному будинку. [PERSON] в установленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але не має можливості отримати вказаний будинок у спадщину у тому числі в зв'язку з відсутністю свідоцтва про право власності на будинок. Вказав, що рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 жовтня 2013 року встановлено факт родинних відносин між позивачем та [PERSON] як між двоюрідними братами. Тітка позивача побудувала будинок в 1978 році та проживала в ньому разом з сином до дня своєї смерті, однак свідоцтво про право власності на будинок не отримала та не ввела будинок в експлуатацію. Просить суд визнати право власності на будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але надав до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд розглядати справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, надав письмову заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу без її участі, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] належав [PERSON], який побудований на підставі рішення виконавчого комітету Знам'янської міської ради № 171 про надання дозволу на будівництво житлового будинку. [PERSON] померла [INFO]. Згідно довідки МКП «Бюро технічної інвентаризації» будинок збудований в 1987 році але не прийнятий в експлуатацію державною комісією, тому правовстановлюючі документи на зазначене домоволодіння відсутні. Довідка квартального комітету № 19 свідчить про те, що [PERSON] проживав постійно з матір'ю [PERSON], в тому числі на день її смерті. Також, відповідно до довідки на час смерті [PERSON] з ним ніхто не проживав та не значиться зареєстрованим. Згідно відповіді Знам'янської міської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] та [PERSON] з заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва ніхто не звертався. Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 жовтня 2013 року встановлено, що [PERSON] є двоюрідним братом [PERSON], який помер [INFO] року. Спеціалістами Знам'янського міжміського комунального підприємства БТІ проведено технічну інвентаризацію житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: будинок [ADDRESS], за наслідками якої виготовлено технічний паспорт. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 27.09.2012, № 10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування», вбачається, що у відповідності до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст.3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення (Постанова від 13.06.2012 року № 6-54цс12). Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з ч.1 та ч.2 ст.5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» (втратила чинність). Тобто до 05.08.1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05.08.1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року»). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів»). Згідно до п.3.4, 3.5, 3.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України віл 07.02.2002 року за № 7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 року № 1692/5), листом Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, у разу визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. За ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Із норми ст.1218 ЦК України вбачається, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до роз'яснення нотаріуса, позивач не зможе прийняти спадщину у вигляді нерухомого майна у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. У зв'язку з тим, що за життя [PERSON] не зверталася до реєстраційних органів з метою оформлення права власності на належне нерухоме майно; [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину так як на день смерті спадкодавця та постійно проживав разом з матір'ю; судом встановлено родинний зв'язок між [PERSON] та [PERSON]; інших спадкоємців після смерті [PERSON] судом не встановлено, суд вважає за позивачем визнати право власності на зазначене спадкове майно в судовому порядку. У відповідності зі ст.88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного, ч.1 ст.58 Конституції України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, ч.1, ч.2 ст.5, ч.1 ст.328, ст.331, ст.1216, ст.1218 ЦК України та

Outcome: approved