Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового кредиту, мотивуючи позов тим, що 29.03.2019 року між сторонами було укладено договір фінансового кредиту №619, згідно з якими відповідачу було надано кредит в розмірі 8000,00 грн. на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,99% в день від розміру кредиту, річний розмір процентів за кредитним договором складає 361,35% від розміру кредиту. Кінцевий термін повернення кредиту продовжувався та встановлений 29.04.2019 року. Відповідач [PERSON] не виконував належним чином умови кредитного договору, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість, яка станом на 28.02.2020 року становить 20010,43 грн., яка складається з: 6812,99 грн - простроченої заборгованості по кредиту; 12073,30 грн. - простроченої заборгованості по процентах за користування кредитом; 1124,14 грн. - пені. Оскільки на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитним договором, що є порушенням законних прав товариства, тому позивач змушений був звернутися в суд з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи провести за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 29.03.2019 року між сторонами було укладено договір фінансового кредиту №619, згідно з якими відповідачу було надано кредит в розмірі 8000,00 грн. на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,99% в день від розміру кредиту, річний розмір процентів за кредитним договором складає 361,35% від розміру кредиту. Кінцевий термін повернення кредиту продовжувався та встановлений 29.04.2019 року (а.с. 5-7). Згідно п. 5.3. кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит та проценти за користування ним своєчасно, в строки та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 6.1. кредитного договору, у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність, визначену цим договором, тобто виникнення з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Так, п. 6.4. кредитного договору визначено, що при порушенні позичальником строку повернення кредиту, вказаного в п. 3.2 цього договору, позичальник повинен сплатити кредитору пенб в розмірі 0,1% від розміру кредиту за кожний день прострочення/повернення кредиту. Пеня нараховується до остаточного виконання позичальником зобов`язань за договором та може бути зупинена кредитором на власний розсуд. При цьому пеня на проценти не нараховується. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується заявою на перерахування коштів у безготівковій формі та платіжним дорученням (а.с. 8, 9). Разом з тим, в порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав. У зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість, яка станом на 28.02.2020 року становить 20010,43 грн., яка складається з: 6812,99 грн. - простроченої заборгованості по кредиту; 12073,30 грн. - простроченої заборгованості по процентах за користування кредитом; 1124,14 грн. - пені (а.с. 2). Судом встановлено, що позивачем на адресу відповідача направлялась вимога про погашення заборгованості по кредитному договору (а.с. 20). Однак, дана вимога позивача залишена відповідачем без відповіді та задоволення. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором на загальну суму 20010,43 грн. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved