Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що 21.10.2014 року між нею та ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» був укладений договір банківського вкладу № 356171 на строк до 29.01.2015р. Відповідно до умов договору відповідач прийняв на депозитний рахунок кошти в сумі 4560 євро. Після закінчення строку дії договору позивач звернулась до банку з приводу отримання коштів, але їх не отримала. Після цього вона неодноразово зверталась до банку з цього приводу, але отримала тільки незначні кошти. Враховуючи наведене та з урахуванням уточнень просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість за строковим договором банківського вкладу в сумі 4905,89 євро та 500 грн. витрат за надання їй юридичної допомоги. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився повторно, про день і час розгляду справи був повідомлений завчасно у встановленому законом порядку. Надіслав до суду заперечення на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 21.10.2014 року між позивачем та ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» був укладений договір банківського вкладу № 356171 на строк до 29.01.2015р. Відповідно до умов договору відповідач прийняв від позивача на депозитний рахунок кошти в сумі 4560 євро (а.с. 7-9). Пунктами 6.2 договору визначено, що договір припиняє свою дію з моменту виплати банком вкладнику повної суми вкладу і нарахованих процентів. Протягом січня - березня 2015 року після закінчення строку дії договору позивач неодноразово зверталась до відповідача з приводу отримання коштів, але отримала тільки незначну їх частину. Згідно з випискою по особовим рахункам ( а.с. 37 ) станом на 16.03.2015р. банк заборгував перед позивачем 4905,89 євро, які не виплачує. Також судом встановлено, що відповідно до змісту ст. ст. 526, 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) не може вважатись виконаним з моменту перерахування вкладу вкладнику на його поточний рахунок оскільки він не отримав реальну можливість отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд, зокрема отримати кошти в банкоматі, або в касі банку. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з приводу отримання в касі банку коштів, але їй було виплачено незначну їх частину, а в подальшому взагалі нічого не виплачувалось і відмовлялось в цьому. Це підтверджується також і відеозаписом, який був досліджений в судовому засіданні ( а.с. 34 ), а також висновком Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області від 19.03.2015р. ( а.с. 48 ). Перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів на думку суду дає підстави вважати, що зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з частин 1,2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до положень ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Отже, з наведених норм Кодексу вбачається, що вкладник за договором банківського вкладу, в силу ст.ст. 1060, 1061 ЦК України, вправі вимагати від банку повернення здійсненого вкладу разом з нарахованими процентами в будь-який момент, а банк, отримавши відповідну вимогу, повинен видати вклад у повному обсязі. Положеннями ст. 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтями 526, 1058 ЦК України передбачено, що зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України. Позивачем не заперечується, що відповідачем частково виконано зобов'язання щодо повернення суми вкладу та нарахованих відсотків, проте станом на 16.03.2015 року сума неповернутого позивачу вкладу становить 4905,89 євро, що підтверджується банківською випискою (а.с.37). а тому ці кошти мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача. Що ж стосується 500 грн. витрат за надання юридичної допомоги, як це просила позивач, то в цій частині вимог має бути відмовлено оскільки інтереси позивача в судовому засіданні на підставі довіреності представляла [PERSON], а не ТОВ «Бізнес Консалтинг Центр Візаві», яке отримало ці кошти. У зв'язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судового збору під час звернення до суду з позовом, відповідно з відповідача на користь держави має бути стягнуто судовий збір виходячи з офіційного курсу НБУ гривні до євро на день розгляду.

Outcome: partial