Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 24.05.2018 між ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС НРУП» та ТОВ «РОШ Україна» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №06/02-40К-00124481504, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого ТЗ Пежо308,д/н [NUMBER] . 19.06.2018 о 11:40 по пр. Тракторобудивників,124 в м. Харкові сталося ДТП застрахованого автомобіля Пежо 308 д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ 2107 д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілю Пежо 308 д/н [NUMBER] спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток у розмірі вартості відновлювального ремонту, який відповідно до рахунку-фактури СТО №671 від 22.06.2018 становив 24281,10грн. Винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнано відповідача, що підтверджується постановою Московського районного суду м. Харкова від 08.08.2018. Відповідно до страхового акту №180000168413 від 09.08.2018 позивач визнав ДТП страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 48333грн., що сплатив платіжним дорученням №3Р057860 від 10.08.2018. Під час дослідження страхового випадку стало відомо, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія ВАЗ 2107 д/н [NUMBER] не була застрахована. Отже, позивач має право зворотної вимоги в порядку регресу до винної особи. Також позивач зазначає, що неодноразово звертався до відповідача з метою досудового врегулювання спору, однак останнім такі вимоги проігноровані. Ухвалою судді визначено вказану справу розглядати у спрощеному позовному провадженні у відповідності до вимог ст. 274 ЦПК України. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. Відповідно до правил ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, вивчивши доводи позивача, дослідивши матеріали цивільної справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи із такого. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, судом встановлено, що 19.06.2018 о 11:40 по пр. Тракторобудивників,124 в м. Харкові сталося ДТП застрахованого автомобіля Пежо 308 д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ 2107 д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілю Пежо 308 д/н [NUMBER] спричинені механічні пошкодження. Із постанови Московського районного суду м. Харкова від 08.08.2018 вбачається наявність в діях [PERSON] порушень п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Також встановлено, що 24.05.2018 між ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та ТОВ «РОШ Україна» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №06/02-40К-00124481504, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого ТЗ Пежо308,д/н [NUMBER] . Такі обставини підтверджено копіями договору добровільного страхування наземного транспорту №06/02-40К-00124481504 від 24.05.2018, довідки про дорожньо-транспортну пригоду, постанови Московського районного суду м. Харкова від 08.08.2018 (а.с.5,10-12). Далі, до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» із заявою про настання події (КАСКО) звернулася [PERSON] (а.с.13-15). Відповідно до рахунку-фактури СТО №671 від 22.06.2018 становив 48333грн. Відповідно до страхового акту №180000168413 від 09.08.2018 позивач визнав ДТП страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 48333грн. Позивачем здійснено виплату відшкодування потерпілої особі в розмірі 48333грн., що вбачається платіжного доручення №3Р057860 від 10.08.2018. Такі обставини підтверджено копіями заяви про настання події КАСКО) [PERSON] , рахунком-фактури СТО №671 від 22.06.2018, страхового акту №180000168413 від 09.08.2018, платіжного доручення №3Р057860 від 10.08.2018 (а.с.16-20 ). Завдану матеріальну шкоду відповідач не відшкодував. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, свої зобов`язання позивач перед страхувальником виконав. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Стаття 993 ЦК України зазначає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачу перейшло право вимогу до відповідача на суму, що виплачена як страхове відшкодування за №06/02-40К-00124481504 від 24.05.2018 в розмірі 48333грн., а тому вимоги позову є обґрунтованими, належним чином підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача й понесені судові витрати.

Outcome: approved