Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. На підставу своїх вимог посилається на те, що він є власником будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрований відповідач, але фактично в ньому не проживає з 2012 року, оскільки розірвав шлюб з донькою позивачки, участі в оплаті комунальних послуг не приймає, порушує право позивача на отримання пільг, соціальних виплат та субсидій. Відповідач добровільно знятися з реєстрації не бажає. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд усунути перешкоди у користуванні майном шляхом визнання відповідачки особою, що втратила право користування житлом. Позивач до початку судового засідання подала заяву про те, що позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати за її відсутності. Відповідач до початку судового засідання подав до суду заяву про те, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В зв`язку з тим, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 26.02.2005 року за №778. Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку укладеного 26.02.2005 року між [PERSON] та [PERSON] , остання прийняла у власність житловий будинок розташований в [ADDRESS] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру правочинів №736997 від 26.02.2005 року, [PERSON] набула у власність за договором купівлі-продажу посвідченим 26.02.2005 року будинок розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7258439 від 17.05.2005 року, [PERSON] є власником будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . З технічного паспорта на житловий будинок по інвентаризаційному номеру 2428 за реєстраційним номером 2369 вбачається, що номер житлового будинку [ADDRESS] змінено на [ADDRESS] . Відповідно до витягу з рішення №257 від 17.11.2004 року виконавчого комітету Тальнівської міської ради Тальнівського району, будинковолодіння по [ADDRESS] перенумеровано з [ADDRESS] на [ADDRESS] . Згідно зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки відповідач не мешкає у житловому будинку по [ADDRESS] з 2012 року, тобто понад встановлений законом строк, суд вважає, що є підстави для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved