Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення частки у спільному майні та визнання права власності на майно. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником 5/6 частин квартири [ADDRESS]. Відповідач володіє 1/6 частиною квартири. На даний час позивач має намір будь-яким чином поділити спільне майно, або виділити свою частку, оскільки сумісне проживання є неможливе. Оскільки частка відповідачки є незначною, а саме : 1/6 частина, що становить 11,5 кв.м. від загальної площі квартири, тому просить припинити право власності [PERSON] на 1/6 частину квартири [ADDRESS]. Визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS]. Стягнути на користь відповідача грошову компенсацію вартості майна. Стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, в частині припинення її частки власності та сплати їй компенсації. Щодо стягнення з нею судових витрат, то вона заперечувала, посилаючись на скрутне матеріальне становище. Заслухавши представників позивача, відповідача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені наступні факти та правовідносини. Відповідно до рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.12.2014 року за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON]. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.08.2014 р. за [PERSON] визнано право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS].; за [PERSON] визнано право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки КП «Соснівська СУБ» №431 від 24.01.2015 року в даній квартирі з 17.05.2013 р. зареєстровано нуль осіб. Згідно із ч. 4, 5 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. За змістом ч.1 ст.356 ЦК України власність двох осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За змістом ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Відповідно до висновку експерта №9/се-15 від 15.05.2015 р. виділ 1/6 частини квартири є неможливим, ринкова вартість трикімнатної квартири [ADDRESS] визначена в розмірі 617500 грн. Частка 1/6 від вартості квартири становить 102917 грн. Згідно наданих квитанцій від 11.06.2015 р. №ПН590271, №ПН590242, №ПН590265, №ПН590261, №ПН590258, №ПН590252, №ПН590249 [PERSON] перерахував на депозитний рахунок ТУДСА України в Черкаській обл..в рахунок компенсації за 1/6 частину квартири [ADDRESS] в сумі 103000 грн. Аналізуючи представлені сторонами докази, які наведені вище, суд вважає за можливе і необхідне задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні, що відповідає положеннями ст. 365 ЦК України. Що стосується стягнення з сторін судових витрат, то дане питання суд вирішує у відповідності до ст.88 ЦПК України. Частиною 1ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторонни понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином суд вважає стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в сумі 415,80 грн. та 1968 грн. за оплату експертизи, а всього 2383,80 грн.

Outcome: approved