Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на 1\\2 ідеальну частку спільного майна подружжя посилаючись на те, що 07 червня 1985 р., він та відповідач [PERSON] уклали шлюб, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом №879. В шлюбі народилось двоє дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьками яких записаний він та відповідач. Його єдиним та постійним місцем проживання є будинок [ADDRESS] , так як в зазначеному будинку він зареєстрований та використовує його в якості свого помешкання. Будинок [ADDRESS] був побудований спільно нам та відповідачем [PERSON] за їхні спільні кошти. Згідно дозволу на виконання будівельних робіт, будівельно - монтажні роботи здійснено в терміни: початок роботи березень 1990 року, закінчення робіт вересень 1993 року. Згідно Витягу з рішення Чернівецької міської ради про затвердження актів державних приймальних комісій про прийняття в експлуатацію індивідуальних житлових будинків, будинковолодінь і квартир та присвоєння поштової адреси від 15.08.2006 №295/8 було затверджено акти державних приймальних комісій про прийняття в експлуатацію будинку [ADDRESS] з належними до нього надвірними спорудами. Свідоцтво про право власності на нерухоме майно було видане на ім`я відповідача [PERSON] , так як вона з ним - позивачем перебували у шлюбі та будували будинок в інтересах сім`ї для їхнього спільного проживання в ньому. Будинок [ADDRESS] складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 270,80 кв.м., житловою площею 84,40 кв. м., літньої кухні літ. «Б», сараю літ «В», вбиральні літ «Г», ворота № 1, огорожа № 2. Вартість спірного будинку з належними до нього надвірними будівлями та спорудами в цінах на 19.07.2019 згідно звіту про оцінку майна, виконаного Товариством з обмеженою відповідальністю «Оціночна компанія «Ренесанс», становить 711941,00 грн. В зв`язку з тим, що будинок [ADDRESS] був збудований за спільні кошти подружжя, вважає, що йому і відповідачу [PERSON] повинно належати по 1\\2 ідеальній частці спірного будинку та належними до нього надвірними будівлями та спорудами, вартістю по 355970,50 гривень, так як частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Відповідач [PERSON] не визнає та заперечує право власності на 1\\2 ідеальної частки будинку [ADDRESS] та вважає себе єдиним власником, так як правовстановлюючий документ оформлено на її ім`я. А тому просив визнати за ним право власності на 1\\2 ідеальної частки спірного будинковолодіння. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 серпня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач, представник позивача в судовому засіданні позов підтримали повністю і підтвердили обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала і не заперечувала проти задоволення позову. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 07 червня 1985 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). 15.08.2006 було затверджено акти державних приймальних комісій про прийняття в експлуатацію будинку [ADDRESS] з належними до нього надвірними спорудами, що підтверджується витягом з рішення Чернівецької міської ради про затвердження актів державних приймальних комісій про прийняття в експлуатацію індивідуальних житлових будинків, будинковолодінь і квартир та присвоєння поштової адреси за №295/8 від 15.08.2006 р. (а.с.25). 29 серпня 2006 року на ім`я відповідача [PERSON] , було видано Свідоцтво про право власності на нерухоме, що підтверджується копією вказаного свідоцтва про право власності на нерухоме майно та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.27, 28).. Будинок [ADDRESS] складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 270,80 кв.м., житловою площею 84,40 кв. м., літньої кухні літ. «Б», сараю літ «В», вбиральні літ «Г», ворота № 1, огорожа № 2, що підтверджується копією схематичного плану (а.с. 26) В спірному будинку зареєстровані і постійно проживають позивач, відповідач та їхні діти, що підтверджується довідкою КЖРЕП 5 м. Чернівці (а.с.6). У відповідності до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, яке придбане подружжям у шлюбі, належить чоловіку та дружині на праві загальної сумісної власності. Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 70 СК України у разі розподілу майна, яке є об`єктом права загальної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Згідно ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Суд вважає, що спірне будинковолодіння, визнати право власності на частку якого просить позивач, належить до спільного майна подружжя, оскільки його збудовано для потреб сім`ї під час перебування у шлюбі позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] . Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання його права власності на 1\\2 ідеальну частку спільного майна подружжя підлягають до задоволення, а саме: будинку літ. «А» загальною площею 270,80 кв.м, житловою площею 84,40 кв.м, з належними до нього надвірними будівлями та спорудами у вигляді літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г», ворота № 1, огорожі № 2 по [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved