Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 17.10.2019 між ПрАТ «СК «Надійна» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, поліс ТЗ №004594, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль «Інфініті» д.н.з. [NUMBER] . 18.06.2020 близько 12 год. 01 хв. у м. Києві по пр. Оболонському, 26 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Інфініті» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 19.08.2020 відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно рахунку-фактури вартість проведення ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля «Інфініті» д.н.з. [NUMBER] , складає 23476 грн., яке на підставі страхового акту виплачено позивачем на рахунок ПП «Компанія Автодок». Як стало відомо позивачу, відповідач звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, оскільки відноситься до пільгової категорії громадян, у зв`язку з чим позивач звертався до МТСБУ з претензією про задоволення права зворотної вимоги, проте йому було відмовлено з посиланням на відсутність підтверджуючого документа віднесення відповідача до пільгової категорії громадян. На вимоги позивача надати пільгове посвідчення відповідач жодним чином не відреагував, направлена відповідачу кореспонденція повернулася до позивача з поміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». На підставі викладеного позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 23476 грн., а також судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції та розміщення оголошення про виклик відповідача в судове засідання на офіційному сайті судової влади, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «Інфініті» д.н.з. [NUMBER] , належить [PERSON] (а.с. 18). 17.10.2019 між ПрАТ «СК «Надійна» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, поліс ТЗ №004594, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль «Інфініті» д.н.з. [NUMBER] (а.с.7). Судом встановлено, що 18.06.2020 близько 12 год. 01 хв. у м. Києві по пр. Оболонському, 26 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Інфініті» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.8). Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 19.08.2020 відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.9). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 18.06.2020 власник пошкодженого транспортного засобу [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.6). Згідно рахунку-фактури ПП «Компанія «Автодок» №00000706/1 від 24.06.2020 та акту виконаних робіт ПП «Компанія «Автодок» №200003154 від 30.07.2020 (а.с.15,16), вартість ремонту автомобіля «Інфініті» д.н.з. [NUMBER] , склала 23476 грн. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до страхового акту №1054 від 26.06.2020 розмір страхового відшкодування склав 23476 грн., яке було виплачено позивачем ПрАТ «СК «Надійна» на рахунок ПП «Компанія «Автодок», що підтверджується платіжним дорученням №784 від 30.06.2020 (а.с.17). Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором. Згідно із ст.27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно із частинами 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається з довідки про дорожньо-транспортну пригоду №3020177357837094 від 10.08.2020, на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідач відносився до пільгової категорії громадян та мав відповідне посвідчення [NUMBER] . Позивач звертався до МТСБУ з претензією від 07.10.2020 про відшкодування завданої матеріальної шкоди з посиланням на віднесення відповідача до пільгової категорії громадян. Листом №3.1-01-б/30744 від 22.10.2020 МТСБУ відмовило позивачу у задоволенні його претензії. Позивач направляв відповідачу лист від 28.10.2020 щодо надання пільгового посвідчення або відшкодування завданої шкоди (а.с.22), проте відповідач проігнорував вимоги позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування збитків. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved