Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту б/н від 13.03.2012 року у сумі 15294 гривні 14 копійок та судових витрат. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 13 березня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ФОП [PERSON] укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в сумі 56% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Умови договору відповідач належним чином не виконав, у звязку із чим утворилась заборгованість перед банком, яка станом на 07.05.2015 року становить 15294,14 гривень. Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі, одночасно в заяві міститься прохання про ухвалення заочного рішення у звязку з повторною неявкою відповідачки. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає, що причини неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, не є поважними, в звязку з чим, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитор) зобовязується передати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і умовах передбачених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно зі ст. 1048 ЦК України кредитор має право на отримання з позичальника відсотків на суму позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок отримання відсотків встановлюється договором. Як вбачається з договору б/н від 13 березня 2012 року, укладеного між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та ФОП [PERSON], останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 56% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Умови договору відповідачем не виконуються. Згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту б/н від 13.03.2012 року, заборгованість ФОП [PERSON] перед ПАТ КБ «Приват Банк» станом на 07.05.2015 року становить 15294,14 гривень та складається з: 6000 гривень заборгованість за кредитом; 4632,10 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 3636,04 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 1026 гривень заборгованість з комісії за користування кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогам Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобовязання підлягає виконанню у встановлений договором строк. Таким чином, суд вважає, що відповідач не виконав взяте на себе грошове зобовязання, що порушує право позивача, за захистом якого він звернувся до суду. Суд приходить до висновку, що позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити, та стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 13.03.2012 року у розмірі 15294,14 гривень. Крім того, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним витрати по оплаті судового збору у розмірі 243,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved