Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення сум сплаченої тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.10.2012 року до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації звернулась [PERSON] за призначенням тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, оскільки вона не отримувала аліменти від батька дитини [PERSON], згідно рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 21.12.2006 року про стягнення аліментів на неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO]. На підставі поданих документів, [PERSON] було призначено тимчасову допомогу, тому за період з 01.10.2012 року по 31.03.2013 року. перебування [PERSON] в УПСЗН Вінницької РДА на обліку як одержувача тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, вона отримала зазначену допомогу на загальну суму 14896,50 грн., яка підлягає поверненню відповідачем [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладенні в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом досліджено докази: - копія свідоцтва про народження серії 1-АМ № 189074 від 05.06.2003 року ( на 4 а. с. ), відповідно до якого батьком [PERSON] є [PERSON] - копії довідок Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про неотримання аліментів ( на 5, 8, 11, 14, 16, 18, 20 а. с. ), відповідно до яких [PERSON] не отримує аліменти від [PERSON] у період з 01.10.2012 року по 30.09.2015 року, згідно виконавчого листа № 2-1049 який видано 25.12.2006 року Вінницьким районним судом Вінницької області. Вказані докази суд вважає належними та допустимими та приймає їх. Під час розгляду справи в суді судом було встановлено наступні факти та правовідносини. На підставі поданих документів, передбачених п. 6 Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року №189\~(надалі\~Порядок), [PERSON] було призначено тимчасову допомогу на період з 01.10.2012 року по 31.03.2016 року. Відповідно до абз.2 п.7 Порядку тимчасова допомога призначається кожні шість місяців, починаючи з місяця, в якому подані необхідні документи. Для призначення допомоги на наступний шестимісячний строк одержувач подає лише заяву, в якій повідомляє про обставини, які можуть бути підставою для продовження виплати допомоги. В послідуючому надання такої допомоги [PERSON] було продовжено на підставі поданих нею заяв ( на 6-7, 9-10, 12-13, 15, 17, 19, 21 а. с. ). та довідок ВДВС про неотримання аліментів, які містяться в матеріалах справи Встановлено, за період з 01.10.2012 року по 31.03.2016 року перебуваючи на обліку у позивача як одержувач допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, [PERSON] отримала зазначену допомогу на суму 14896,50 грн., що підтверджується довідкою управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про виплату допомоги від 16.02.2017 року ( на 22 а. с. ) Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто, даний обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Крім того, предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частинами 8 та 9 статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Згідно з п. 12 Порядку якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Враховуючи вказане, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача коштів як таких, що виплачені з державного бюджету у вигляді тимчасової державної допомоги є суду доведеною та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 640,00 грн. в дохід держави, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved