Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в якому зазначив, що йому належить право власності на будинок № 61 по вул..Ольги Кобилянської в м. Запоріжжі, на підставі рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 27.06.2017 р.Право власності підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У 2002 році з дозволу позивача в будинок вселився його син , [PERSON], пізніше в будинок також вселилась [PERSON] , з якою його син проживав однією сімєю без реєстрації шлюбу. Ні [PERSON] ні [PERSON] в будинку зареєстровані не були, позивач дозволив їм проживати в ньому тимчасово. 20 лютого 2017 син позивача [PERSON] помер. Після його смерті [PERSON] перешкоджає доступу позивача в будинок, шляхом встановлення нового замка на вхідних дверях будинку. При цьому в будинку [PERSON] не мешкає, але там знаходяться де які її речі. Надати позивачу вільний доступ до будинку та добровільно висилитися з нього відповідачка відмовляється, тому позивач просить суд усунути йому перешкоди у користуванні власністю, шляхом виселення [PERSON] з будинку № 61 по вул..Ольги Кобилянської в м.Заполріжжі. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просить його задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, заперечень на позов не надала, з заявою про розгляд справи у її відсутність до суду не зверталась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином,у звязку з чим, відповідно до ст.ст. 223, 280-283 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що до відповідно до рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 27.06.2017 р. ( а.с.6) Право власності підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.( а.с. 7). У 2002 році з дозволу позивача в будинок вселився його син , [PERSON], пізніше в будинок також вселилась [PERSON] , з якою його син проживав однією сімєю без реєстрації шлюбу. Ні [PERSON] ні [PERSON] в будинку прописані не були, позивач дозволив їм проживати в ньому тимчасово. 20 лютого 2017 син позивача [PERSON] помер. Після його смерті [PERSON] перешкоджає доступу позивача в будинок , шляхом встановлення нового замка на вхідних дверях будинку. При цьому в будинку [PERSON] не мешкає, але там знаходяться де які її речі. Надати позивачу вільний доступ до будинку та добровільно висилитися з нього відповідачка відмовляється. Станом на 10.07.2017 р. в будинку проживає [PERSON], згідно довідки № 66 (а.с.№ 12). У відповідності зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про виселення. При цьому, вирішення питання про наявність правових підстав для виселення особи із житлового будинку залежить, зокрема, від вирішення питання про правомірність набуття права користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, від ставлення до своїх обов'язків по утриманню житла, а також відношення до прав та свобод інших співмешканців. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ст. 319, ч.1. 2 ст. 321 ЦК власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві, однак у передбачених законом випадках обмеження права власності можуть мати місце. У цьому випадку обмеження прав власника передбачені статтями 156, 157 ЖК. Такий висновок Верховний Суд України зробив у справі N 6-24089св06 (ухвала від 31 січня 2007 р.). Подібне у справі N 6-20552св07 (рішення від 28 травня 2008 р.). Виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені ЖК УРСР підстави для позбавлення права на житло. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Як встановлено в ході розгляду справи, [PERSON] проживає в спірному житлі без відповідних правових підстав, не є членом родини власника та не має права користування жилим приміщенням, а саме будинком 61 по вул. Ольги Кобилянської в м. Запоріжжя у звязку із чим, підлягає виселенню з нього.

Outcome: approved