Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 24.01.2007 року на підставі договору купівлі-продажу позивачем було придбано у власність будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. 23.07.2008 року він зареєстрував у будинку свого брата - [PERSON], який мав намір оселитися в м. Таврійськ на постійне місце проживання. Проте з серпня 2008 року відповідач виїхав з вищевказаного будинку, разом з позивачем не проживає, не веде спільного господарства, не приймає участі у витратах на утримання будинку, речей його не має. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS], в м. Таврійськ, Херсонської області, зобов'язати Новокаховський МС УДМС України в Херсонській області зняти відповідача з реєстрації за вищевказаною адресою. В судове засідання позивач не з'явився, в поданій до суду заяві просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити; проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився з невідомих для суду причин, хоча про час, місце та день судового засідання повідомлений належним чином. Третя особа Новокаховський МС УДМС України в Херсонській області до судового засідання не з'явилася, в поданій до суду заяві просить розглядати справу за відсутності її представника. Суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно №19481119 від 25.03.2014 року, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] належить будинок [ADDRESS], Херсонської області. Відповідно до домової книги у вищевказаному будинку, зареєстрований: [PERSON] з 23.07.2008 року. Відповідно до вимог ч.1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що брат позивача - [PERSON] в будинку [ADDRESS] Херсонської області, з серпня 2008 року не проживає без поважних причин, особистих речей відповідача в квартирі немає. Відповідно до акту обстеження житлових умов за вищевказаною адресою відповідач в вищезазначеному будинку ніколи не проживав, спільне господарство з позивачем та його сім'єю не вів, комунальні послуги не сплачує та не сплачував, в ремонтно-будівельних роботах участі не приймав; працює та проживає в країні Афганістан. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказів, які б свідчили про поважність причин непроживання [PERSON] в спірному будинку, суду не надано. Суд приходить до висновку, що виходячи з того, що відповідач [PERSON] в спірному будинку не проживає понад один рік без поважних причин, він втратив право користування спірним житловим приміщенням, тому позовні вимоги в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] підлягають задоволенню. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою, 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Тому, в задоволенні позовних вимог щодо зобов'язання Новокаховського міського сектору Управління державної міграційної служби України в Херсонській області зняти [PERSON] з реєстрації за адресою: [ADDRESS], необхідно відмовити. На підставі ч. 1, 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: partial