Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину посилаючись на те, що 04.08.2007 року він зареєструв шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя і збереження сім'ї є неможливим, оскільки вони спільного господарства не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем, стягнути з нього аліменти на утримання дитини в сумі, еквівалентній 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати винесення рішення і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, 04 серпня 2007 року [PERSON] та [PERSON] вступили в зареєстрований шлюб (а.с.9). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.10). Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, зберегти сім'ю не надається можливим, тому шлюб підлягає розірванню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини в сумі, еквівалентній 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати винесення рішення і до досягнення дитиною повноліття, то в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що [PERSON] на даний час проживає разом зі своєю матір'ю. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Часиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки, позивач є батьком малолітнього [PERSON], суд приходить до висновку, що з нього на користь [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення позивача до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial