Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, з урахуванням уточненої позовної заяви про розірвання шлюбу, який зареєстрований між ним та відповідачем 25.11.2011 року Білолуцькою селищною радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 25. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з відповідачем сумісно не проживають з серпня 2012 року, від шлюбу є малолітня дитина син [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу є відсутність порозуміння. Спір про майно подружжя буде вирішуватись в позасудовому порядку, син після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем. Подальше спільне подружнє життя позивач вважає неможливим, в звязку з чим він звернувся до суду з позовом. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, на заявлених вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, просить розглянути справу без її участі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серія 1-ЕД № 139631 від 25.11.2011 р., сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.11.2011 року Білолуцькою селищною радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 25 (а.с. 6) Від шлюбу є малолітня дитина син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 247657, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області (а.с. 7). Спір про майно подружжя буде вирішуватись в позасудовому порядку. Син після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved