Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 23 листопада 2007 року між ними зареєстровано шлюб. Від шлюбу спільних дітей не мають. Вважає, що шлюб розпався остаточно, оскільки вони не ведуть спільне господарство з січня 2019 року. Причиною розпаду сім`ї стала невідповідність їх характерів та поглядів на життя, що породжувало постійні непорозуміння та складнощі у стосунках. Просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно. Просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце слухання справи сповіщена належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за місцем проживання останньої, зареєстрованим у встановленому законом порядку, при цьому, будь - яких заяв про розгляд справи в її відсутності, відзиву на позов не надала. На підставі наявних у справі доказів, суд постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 серпня 2019 року відкрито провадження у даній справі. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 жовтня 2019 року провадження у справі зупинено та сторонам надано строк для примирення. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 січня 2020 року відновлено провадження у справі. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 лютого 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд. Дослідив матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 23 листопада 2007 року Інгулецьким районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територільного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №315 між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, спір про поділ спільного майна зараз відсутній, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають зі ст. ст. 24, 55, 56, 110, 112 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як видно зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи надані письмові докази, наведені правові норми, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов до висновку що вимоги позивача підлягають задоволенню як обґрунтовані та підтверджені належними доказами. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду, у виді судового збору, у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», що становить 768,40 гривень.

Outcome: approved