Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначаючи, що 30.11.2012 р. банк та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта уклали угоду відповідно до умов заяви №003-21026-301112. Згідно пп.2.1, 2.2, 2.5 частини 1 договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України гривні. Банк встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 4 000,00 гривень. Обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною договору. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок, відповідач не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість в розмірі 7958,80 грн. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивача, який заявою просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 7958,80 грн., а також стягнути сплачену суму судового збору. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час місце слухання справи повідомлено належним чином за місцем реєстрації відповідно до вимог ст. 74-76 ЦПК України. Судову повістку відповідачу було направлено поштою, яку він отримав під розписку особисто, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось на даресу суду та міститься в матеріалах справи. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача в своїй заяві не заперечує. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Під час судового розгляду встановлено, що 30.11.2012 р. ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, уклали угоду відповідно до умов заяви № 003-21026-301112. Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч.2 ст.642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Пунктом 2.1 частини 3 заяви № 003-21026-301112 передбачено, що моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції щодо укладення договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. За умовами договору банк відкриває відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України гривні та встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 4 000,00 гривень. Обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною договору. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок № 26251907311652 в національній валюті України, та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 4 000,00 гривень. Відповідач скористався кредитною лінією, але належним чином не виконує зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи наданий позивачем розрахунок суми позову за кредитним договором сума основного боргу по кредиту складає 7958,80 грн.: тіло кредиту - 1922,80 грн., прострочене тіло кредиту - 2040,00 грн., заборгованість за відсотками - 0,00 грн., заборгованість за комісіями - 3996,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, підлягають стягненню судові витрати, оскільки підтверджені квитанцією. Оцінивши в сукупності встановлені обставини, відповідні їм норми закону, суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Outcome: approved