Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Базар'янської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, посилаючись на слідуючі обставини. [INFO] року у м.Пушкіно Московської області Російської Федерації помер батько позивача - [PERSON]. Після його смерті на території Базар'янської сільської ради Татарбунарського району Одеської області залишилась земельна ділянка загальною площею 2,76 гектар, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 497253, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією 01.08.2003 року на ім'я [PERSON], яку він має право успадкувати в порядку першої черги за законом, як син померлого. На випадок своєї смерті останній заповіту не залишив. Позивач вказує, що він своєчасно звернувся на адресу приватного нотаріуса [PERSON] з приводу прийняття спадщини, яка залишилась після смерті батька, однак йому було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Про втрату Державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] було подано оголошення до районного періодичного видання «Татарбунарський вісник». Зазначені обставини стали причиною звернення позивача до суду з вказаним позовом про визнання права власності на земельну ділянку. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник Базар'янської сільської ради Татарбунарського району Одеської області до суду не з'явився, голова виконкому сільської ради направила до суду заяву, в якій просить слухати справу за відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.05.1985 року (а.с.5) видно, що батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року в м.Пушкіно Московської області Росія(а.с.6). З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РІ № 497253 від 01 серпня 2003 року(а.с.7), виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією видно, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,76 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Базар'янської сільської ради Татарбунарського району Одеської області. Як вбачається з витягу з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки №М-202/2014 від 10.10.2014 року (а.с.11) вартість земельної ділянки площею 1,85 га, що належить [PERSON], складає 17803,21 грн. Із відповіді відділу Держземагенства у Татарбунарському районі №М-202/2014 від 10.10.2014 року (а.с.12) вбачається, що вартість земельної ділянки площею 0,9047 га, розташованої на території Базар'янської сільської ради Татарбунарського району, складає 18 056,52 грн. Листом нотаріуса від 13.10.2014 року (а.с.13) позивачу було відмовлено у прийомі заяви про прийняття спадщини за законом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на успадковане майно-земельну ділянку. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що на території Базар'янської сільської ради Татарбунарського району Одеської області залишилась земельна ділянка сільськогосподарського призначення,загальною площею 2,76 га. засвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії РІ № 497253 від 01 серпня 2003 року, яка належала за життя [PERSON] і позивач є єдиним спадкоємцем зазначеної земельної ділянки по закону. За таких обставин, суд вважає, що за [PERSON] має бути визнано право власності на земельну ділянку загальною площею 2,76 га. на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І № 497253 від 01 серпня 2003 року, що розташована за адресою: [ADDRESS], що залишилась після смерті [PERSON].

Outcome: approved