Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 29.12.2005 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №DNH4KS85740044, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 5688,30 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник зобов'язання за кредитним договором не виконує, в зв'язку з чим станом на 23.09.2015 року виникла заборгованість в розмірі 126 658,06 грн., яку позивач, а також судові витрати просив стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача надав заяву в якій просив слухати справу у його відсутності, на задоволенні позову наполягав. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений належним чином, про зміну свого місця проживання та про причини неявки суду не повідомляв, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідач викликався у судове засідання також і через засоби масової інформації, про що було опубліковано у газеті «Вісті Придніпров'я». У своїй заяві позивач просив також стягнути з відповідача 500,00 гривень витрат за публікацію оголошення у засобах масової інформації про виклик відповідача у судове засідання. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що 29.12.2005 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №DNH4KS85740044, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 5688,30 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Проте, в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання виконує не належним чином, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого за ним станом на 23.09.2015 року виникла заборгованість в розмірі 126 658,06 грн., яка складається з наступного: 5285,50 грн. - заборгованість за кредитом, 33880,44 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 80984,59 грн. - пеня; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 6007,53 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Нарахована позивачем пеня становить 80 984,59 грн., що значно перевищує збитки, які завдані ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що суму пені слід зменшити до суми в розмірі 5285,50 грн. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Отже, якщо сторонами кредитного договору досягнуто домовленості з усіх його умов, у тому числі щодо штрафів, то такі умови повинні виконуватися сторонами з моменту досягнення домовленості, тобто з моменту підписання договору. В той же час суд звертає увагу на те, що за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, тому суд вважає в частині стягнення суми штрафу за кредитним договором у розмірі 500,00 грн. та 6007,53 грн. відмовити. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 44 451,44 грн., яка складається з наступного: 5285,50 грн. - заборгованість за кредитом, 33880,44 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5285,50 грн. - пеня. В іншій частині позову слід відмовити. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1378,00 грн., а також витрати за публікацію оголошення у засобах масової інформації про виклик відповідача у судове засідання - 500,00 гривень.

Outcome: partial