Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права приватної власності на квартиру, посилаючись на наступні обставини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 03.10.2008 року по 28.05.2012 року. Відповідно до нотаріально оформленого договору купівлі-продажу квартири від 10.06.2009 року (реєстровий № 990), зареєстрованому в Бердянському КПТІ 08.07.2009 року, позивач є єдиним власником квартири № 15 будинку № 3 по улиці Хіміків в м. Бердянську. На даний час позивач має намір на відчуження належної йому квартири, але постановою нотаріусу від 03.03.2015 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій, в оформленні договору відчуження його вищевказаної квартири позивачу було відмовлено у зв»язку з тим, що відсутня письмова згода відповідача на продаж квартири, яке необхідне за законом, оскільки квартири була придбана позивачем по відоплатному договору в період перебування у шлюбі з відповідачем, а тому є спільною власністю подружжя. Позивач зазначив, що дійсно договір купівлі-продажу спірної квартири був укладений 10 червня 2009 року та зареєстрований в Бердянському КПТІ 08.07.2009 року, тобто під час перебування в шлюбі з відповідачем. Відповідно даного договору позивач є єдиним власником вказаної квартири. Крім того, відповідно нотаріально оформленому договору купівлі-продажу квартири від 10.06.2009 року мати позивача [PERSON] є єдиним власником квартири [ADDRESS]. Вказані договори купівлі-продажу були оформлені одночасно і в одного нотаріусу, оскільки дані квартири були куплені в результаті продажу позивачем та його матір»ю їх спільної квартири [ADDRESS], оформлення договору купівлі-продажу якої було також здійснено у того ж нотаріуса безпосередньо перед оформленням вищевказаних угод, на кошти, отримані від продажу спільної квартири позивача та його матері. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18.12.2014 року відповідач була визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням в спірній квартирі, де вона була зареєстрована з моменту купівлі квартири у якості члену родини позивача, що також підтверджує факт того, що спірна квартира є виключно приватною власністю позивача. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали вимоги, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Тому\~ суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи.\~ Суд, заслухав сторони, дослідивши матеріали цивільної справи вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 03.10.2008 року\~\~( актовий запис № 672 від 08.10.2008 року). Згідно рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28.05.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON]Ю, в період шлюбу, а сааме 10.06.2009 року придбав квартиру №» 15 ва будинку № 3 по вул. Хіміків в м. Бердянську. Відповідно до ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно\~до розміру внеску, є його сообистою приватною власністю. Позивачем судові надані належні докази стосовно того, що квартира [ADDRESS] придбана ним в період шлюбу з відповідачем, але за кошти, які належали йому особисто. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та його мати [PERSON] були власниками квартири [ADDRESS]. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 10.06.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON]\~\~[PERSON] та [PERSON] продали належну їм на праві спільної часткової власності трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] за 50\~000 ( п»ятдесят тисяч гривень). В цей же день у цього ж нотаріуса кожен із продавців [PERSON] та [PERSON] на кошти, виручені від продажу вищевказаної квартири придбали собі квартири: [PERSON] придбав однокімнатну квартиру [ADDRESS], а на кошти, що залишилися [PERSON] придбала собі двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS].\~ Цей факт підтверджений письмовими доказами: відповідними договорами купівлі-продажу квартир від 10.06.2009 року, посвідчених приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області, також підтверджується показаннями свідків, допитаних в ході судового розгляду. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд також приймає до уваги слідучі письмові докази, а саме:відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28.05.2012 року був розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON] В позові позивач [PERSON] вказала, що спільно нажитого майна у сторін немає, тобто на 2012 рік сама [PERSON], яка є відповідачем у справі підтвердила факт відсутності у сторін спільно нажитого майна . Згідно рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18.12.2014 року [PERSON] визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. При розгляді вищевказаної цивільної справи було встановлено, що [PERSON] з 23.12.2012 року не мешкає в спірній квартирі. Тобто, суд, оцінивши всі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] є особистою приватною власністю позивача [PERSON], оскільки, хоч і придбана в період знаходження його в зареєстрованому шлюбі, але за його особисті кошти. Судом встановлено, що на тепрешній час позивач позбавлений права розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна має право пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, тому позов [PERSON] є законним і обгрунтованим і підлягаючим задоволенню. На підставі ст.ст. 316, 392 ЦК України, ст. 57 СК України і

Outcome: approved