Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що 29 листопада 2018 року він надав відповідачеві у борг грошові кошти у розмірі 3700,00 доларів США та 1400,00 доларів США відсотків по боргу, що в цілому складає 5100,00 доларів США та дорівнює 126735,00 гривень за офіційними даними НБУ на 04.02.2020 року. Грошові кошти відповідач мав повернути до 01.03.2019 року, проте ухиляється від повернення боргу. З наведених підстав просив суд задовольнити позов, стягнути з відповідача на його користь борг у розмірі 126735,00 грн., три відсотки річних в сумі 3552,00 грн., пеню в сумі 38944,09 грн. та втрати від інфляції в сумі 3182,23 коп. Ухвалою від 18 лютого 2020 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Сторонами не подано заяв та клопотань про розгляд справи в загальному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином в передбаченому ст.ст. 128, 130 ЦПК України порядку, причини неявки суду не відомі. Відзиву на позовну заяву не подано. Таким чином суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно\~\~\~ст. 1046 ЦК України\~\~ за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Згідно зі\~ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно письмової розписки, наданої позивачем на обґрунтування позову, встановлено, що [PERSON] має борг перед [PERSON] в розмірі 3700 доларів США та відсотками по боргу в розмірі 1400 доларів США. Зобов`язується повернути кошти в термін до 01.03.2019 року (а.с. 18). Згідно\~ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до положень\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~\~\~ст. 1049 ЦК України\~\~ позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Будь-яких належних та допустимих доказів про виконання ним грошового зобов`язання відповідач суду не надав, факт невиконання зобов`язання про повернення позики [PERSON] не заперечувався. За таких обставин, суд вважає доведеними доводи позивача, що до теперішнього часу відповідач не повернув визначену у розписці суму позики. Статтею 599 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі\~статтею 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За положеннями\~статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Виходячи з положень частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Строк користування позикою був визначений сторонами до 01.03.2019 року. Як вбачається з правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 02 вересня 2015 року у справі № 6-369цс15, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене,\~судом встановлено,\~що стягненню\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягає\~сума основного\~боргу в\~розмірі 126735,00\~грн.,\~три відсотки річних в сумі 3552,00 грн., пеня в сумі 38944,09 грн. та втрати від інфляції в сумі 3182,00 грн. згідно наданого позивачем розрахунку, який не був оспорений чи спростований відповідачем. Відповідно до положень частин 1, 3, 4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.\~ Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 2 ст.13 ЦПК України встановлено, що\~збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи. Разом з тим відповідач не надав суду відзив, а також будь-яких належних та допустимих доказів в обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позовних вимог, в той час як позивачем заявлені позовні вимоги обґрунтовані належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати у справі на підставі ст.\~141\~ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved