Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних\~вимог Служба\~у справах\~дітей Чернівецької\~міської радипро визначення місця проживання дитини, посилаючись на те, що 21 липня 2005 року між ними було укладено шлюб. Від даного шлюбу у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Додає, що заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18 березня 2014 року шлюб між ними було розірвано. Стверджує, що після розлучення, за домовленістю з відповідачем, донька постійно проживала із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Посилається на те, що станом на сьогоднішній день, з початку березня 2020 року, донька постійно проживає із батьком - позивачем [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що відповідачка впродовж останніх кількох років не приділяє належної уваги вихованню та утриманню доньки, не забезпечує доньці сприятливе емоційне середовище. Також відповідачка дозволяє собі лаятись в присутності 6-літньої доньки та часто на її адресу, застосовувати до неї фізичну силу, що є неправомірним та неприпустимим. Зокрема, 06 березня 2020 року відповідачка - [PERSON] , перебуваючи за місцем свого проживання із донькою, за адресою: [ADDRESS] , умисно почала наносити чисельні удари рукою та металевою пряжкою ременя в область голови та тулубу 6-річної доньки - [PERSON] . При цьому відповідачка заподіяла дитині численні тілесні ушкодження (синці, садна), що підтверджується вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 червня 2020 року та медичною довідкою № 1611. Зазначає, що відповідно до даного вироку [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України. Посилається на те, що на даний час донька знаходиться на його повному утриманні та забезпеченні, проживає у приватному будинку, що належить йому на праві спільної часткової власності. Психологічний стан доньки помітно покращився. Відповідно до\~листа Чернівецького\~міського центру\~соціальних служб\~для сім`ї,\~дітей та\~молоді від\~30\~березня 2020\~року №\~02-03/40\~за його\~зверненням та\~ініціативою було\~здійснено виїзд\~мобільної бригади\~соціально-психологічної\~допомоги особам,\~які постраждали\~від домашнього\~насильства для\~з`ясування\~ситуації в\~родині та\~надання підтримки.\~Виїзд здійснено\~на адресу\~проживання малолітньої\~ [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Під час виїзду здійснено оцінку потреб родини та з`ясовано, що у помешканні створені належні житлово-побутові умови для повноцінного росту та розвитку малолітньої дитини. Під час розмови з дитиною було з`ясовано, що дівчинка починає плакати та шукати захисту в тата при згадці про матір. Вказує, що він неодноразово звертався до Чернівецького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді для ініціації проведення психологічної діагностики доньки. Однак, у зв`язку із загальнонаціональним карантином працівники центру змогли провести діагностику лише 05 серпня 2020 року. Відповідно до висновку за результатами психологічної діагностики [PERSON] було зроблено наступний висновок: «Найбільш психологічно значимим членом сім`ї дитина вважає батька, зокрема у складних ситуаціях схильна опиратися на підтримку та допомогу батька та виявляє бажання жити разом з ним. Ставлення до матері конфліктне: з одного боку характеризується емоційною прив`язаністю, з іншого - відчуттям страху та образи. Таким чином сімейна система сприймається дитиною як нестійка, що, в свою чергу несприятливо впливає на її емоційний стан. Основною потребою є потреба в безпеці та емоційному комфорті». Стверджує, що відповідно до довідки № 01-13/225 Комунального дошкільного навчального закладу - загальноосвітнього навчального закладу «Навчально-виховного комплексу «Лідер» Чернівецької міської ради саме він подав заяву про зарахування [PERSON] до 1-го класу Чернівецького НВК «Лідер». На підставі вищевикладеного, просить суд, визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з її батьком [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] . Справа слухалась у відсутність позивача та його представника. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без її участі. Позов підтримують у повному обсязі. У разі відсутності відповідача, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, а саме розміщенням оголошення на офіційному сайті суду про виклик її до суду. Причину своєї неявки суду не повідомила. Представник Служби у справах дітей ЧМР в судове засідання не з`явилась. Від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. При ухваленні рішення просила суд урахувати інтереси малолітньої дитини. Згідно вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги Закону, а також те, що представник позивача не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. У зв`язку із тим, що в судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що 21 липня 2005 року між сторонами було укладено шлюб. Від даного шлюбу у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . /а.с. 11/. Заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18 березня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано. /а.с. 12-13/. 06 березня 2020 року відповідачка - [PERSON] , перебуваючи за місцем свого проживання із донькою, за адресою: [ADDRESS] , умисно почала наносити чисельні удари рукою та металевою пряжкою ременя в область голови та тулубу 6-річної доньки - [PERSON] . При цьому відповідачка заподіяла дитині численні тілесні ушкодження (синці, садна), що підтверджується витягом з ЄРДР, вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 червня 2020 року та медичною довідкою № 1611. /а.с. 14-16/. Відповідно до вищевказаного вироку суду [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України. Як було встановлено судом, на даний час донька знаходиться на повному утриманні та забезпеченні позивача, проживає у приватному будинку, що належить позивачу на праві спільної часткової власності. Відповідно до\~листа Чернівецького\~міського центру\~соціальних служб\~для сім`ї,\~дітей та\~молоді від\~30\~березня 2020\~року №\~02-03/40\~за зверненням\~позивача та\~за його\~ініціативою було\~здійснено виїзд\~мобільної бригади\~соціально-психологічної\~допомоги особам,\~які постраждали\~від домашнього\~насильства для\~з`ясування\~ситуації в\~родині та\~надання підтримки.\~Виїзд здійснено\~на адресу\~проживання малолітньої\~дитини за адресою: [ADDRESS] . Під час виїзду здійснено оцінку потреб родини та з`ясовано, що у помешканні створені належні житлово-побутові умови для повноцінного росту та розвитку малолітньої дитини. Під час розмови з дитиною було з`ясовано, що дівчинка починає плакати та шукати захисту в тата. /а.с. 18/. У висновку за результатами психологічної діагностики [PERSON] від 05.08.2020 року зазначено: «Найбільш психологічно значимим членом сім`ї дитина вважає батька, зокрема у складних ситуаціях схильна опиратися на підтримку та допомогу батька та виявляє бажання жити разом з ним. Ставлення до матері конфліктне: з одного боку характеризується емоційною прив`язаністю, з іншого - відчуттям страху та образи. Таким чином сімейна система сприймається дитиною як нестійка, що, в свою чергу несприятливо впливає на її емоційний стан. Основною потребою є потреба в безпеці та емоційному комфорті». /а.с. 19-20/. Відповідно до довідки № 01-13/225 Комунального дошкільного навчального закладу - загальноосвітнього навчального закладу «Навчально-виховного комплексу «Лідер» Чернівецької міської ради саме позивач [PERSON] подав заяву про зарахування [PERSON] до 1-го класу Чернівецького НВК «Лідер». /а.с. 21/. Згідно медичної довідки № 973973 та сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду № 425312 у позивача [PERSON] не виявлено психіатричних протипоказань до виконання батьківських обов`язків. /а.с. 22-23/. Згідно виписки з медичної карти форми № 027/о амбулаторного хворого [PERSON] останній не перебував на диспансерному лікуванні, не перебував в контакті з інфекційними хворими, за останні 5 років не звертався по медичну допомогу. /а.с. 24/. Позивач [PERSON] працює водієм у ФОП [PERSON] з 17 жовтня 2011 року по теперішній час та є фізичною особою-підприємцем. За місцем роботи позивач характеризується позитивно. Відповідно до характеристики від 22.05.2020 року № 3 за час роботи [PERSON] зарекомендував себе як відповідальний, чесний та хороший працівник. В колективі користується повагою та авторитетом. За час роботи порушень трудової дисципліни позивач не допускав. За характером спокійний та врівноважений, доброзичливий та стриманий, в будь-якій ситуації готовий до мирного вирішення конфлікту. /а.с. 25/. Як було встановлено судом, позивач не має матеріальних проблем та може забезпечувати та утримувати як себе, так і доньку, що підтверджується: довідкою про заробітну плату від 26.03.2020 року, виданою ФОП [PERSON] та відповіддю на адвокатський запит Головного управління ДПС у Чернівецькій області. /а.с. 26-29/. Відповідно до інформаційної довідки № 209863858 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта позивач [PERSON] є співвласником приватного будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Також дана обставина підтверджується копією договору дарування від 23 червня 2017 року. /а.с. 30, 32-33/. Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки в адміністративних межах Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області загальною площею 0,5714 га, яку він отримав у спадок 12 жовтня 2009 року. Це підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку № 092855. /а.с. 31/. Згідно висновку органу опіки та піклування Чернівецької міської ради про доцільність визначення місця проживання дитини від 02.03.2021 року №01/02-24/503, орган опіки та піклування виконавчого комітету міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , із батьком [PERSON] , не порушуючи права матері [PERSON] брати участь у вихованні та спілкуванні із дитиною. /а.с.83-85/. Частиною 1 ст. 161 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини, та зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Батьки повинні мати рівні права у спорах про опіку над дітьми, і жодні презумпції, які ґрунтуються на ознаці статі, не повинні братися до уваги (рішення у справах «Зоммерфельд проти Німеччини» від 08 липня 2003 року, «Цаунеггер проти Німеччини» від 03 грудня 2009 року). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статей 11,15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї разом з батьком або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню. Згідно ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved