Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому вказує, що 22.04.2014 року банк отримав від відповідача пропозицію (оферту) про укладення договору № R091.0044341 від 22.04.2014 року, в якій відповідач пропонував позивачу надати йому споживчий кредит. Позивачем було акцептовано зазначену оферту і надано відповідачу кредит у розмірі 13361,34 грн. зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 16, 99 % річних та 1,81 % комісії за обслуговування кредиту, строком на 48 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Кредит було отримано відповідачем 22.04.2014 року, що підтверджується меморіальним ордером № Loan-53635 від 22.04.2014 року. Однак за весь час дії кредитного договору відповідачем було внесено кошти в розмірі 630,00 грн. Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання перед позивачем і порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 12.11.2014 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 16409,42 грн., з них: 13144,26 грн. - основна сума заборгованості по кредиту, 1038,39 грн. - відсотки за фактичне користування кредитом, 1412,03 грн. - комісія за обслуговування кредиту, 814,74 грн. - сума пені за прострочення платежів. 15.10.2014 року позивачем було направлено поштою відповідачу вимогу про дострокове погашення кредитів та інших нарахувань за ним від 23.09.2014 року за вих. № б/н., що підтверджується зворотнім повідомленням. Станом на дату подання даної позовної заяви відповідачем не були виконані умови, викладені у вимозі про дострокове повернення кредитів та інших нарахувань за ним. У зв'язку із невиконанням відповідачем вимоги про дострокове погашення кредиту позивач звернувся до суду із даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про підтримання позовних вимог, просить позов задовольнити та розглядати справу без його присутності, не заперечує проти розгляду справи заочно. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, що підтверджується повідомленням в газеті «Запорізька правда» від 17.01.2015 року, про причини неявки відповідач суд не повідомив, заяви про розгляд справи в її відсутність до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши заяву представника позивача, письмові докази в матеріалах справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки він відповідає вимогам закону та обґрунтований письмовими доказами. Судом встановлено, що 22.04.2014 року банк отримав від відповідача пропозицію (оферту) про укладення договору № R091.0044341 від 22.04.2014 року, в якій відповідач пропонував позивачу надати йому споживчий кредит. Позивачем було акцептовано зазначену оферту і надано відповідачу кредит у розмірі 13361,34 грн. зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 16, 99 % річних та 1,81 % комісії за обслуговування кредиту, строком на 48 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Кредит було отримано відповідачем 22.04.2014 року, що підтверджується меморіальним ордером № Loan-53635 від 22.04.2014 року. Відповідно до п. 2.2 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, яка є невід'ємною частиною кредитного договору, відповідач, який є позичальником, зобов'язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом та комісії, повертати кредит частинами у сумах та терміни, визначені у графіку платежів. Однак за весь час дії кредитного договору відповідачем було внесено кошти в розмірі 630,00 грн. Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання перед позивачем і порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість. Відповідно до п. 5.17 Пам'ятки клієнта про основні параметри споживчого кредитування, яка є невід'ємною частиною кредитного договору, за несвоєчасне виконання зобов'язань з погашення заборгованості по кредиту, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 0,3 % від суми прострочених зобов'язань за кожний день прострочення. Таким чином, станом на 12.11.2014 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 16409,42 грн., з них: 13144,26 грн. - основна сума заборгованості по кредиту, 1038,39 грн. - відсотки за фактичне користування кредитом, 1412,03 грн. - комісія за обслуговування кредиту, 814,74 грн. - сума пені за прострочення платежів. 15.10.2014 року позивачем було направлено поштою відповідачу вимогу про дострокове погашення кредитів та інших нарахувань за ним від 23.09.2014 року за вих.. № б/н., що підтверджується зворотнім повідомленням. Встановлені судом обставини підтверджені позивачем належними та допустимими доказами та не спростовані відповідачем, відповідають наступним правовідносинам. Ст. 1054 ЦК України визначає поняття кредитного договору, за яким банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та виплатити відсотки. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана здійснити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати у боржника виконання його обов'язків. Зобов'язання виникають на засадах, встановлених ст. 11 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно висуваються. У відповідності зі ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк(дату). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати з огляду на зменшення позовних вимог позивачем. Приймаючи до уваги вищевикладені обставини справи,

Outcome: approved