Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Київського районного суду м. Донецька від 16.07.2012 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів заборітку щомісячно, починаючи з 14.05.2012 року, оскільки вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною. Проти виплати аліментів на користь [PERSON] він не заперечує, сплачував аліменти у встановленому розмірі, однак на теперішній час обставини змінилися - [PERSON] працює в прокуратурі Донецької області, має постійний заробіток та отримує дохід. Крім того, він ще сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але на менш 30% прожиткового мінімуму. При цьому його матеріальний стан не змінився, він отримує мінімальну заробітну плату, в період з 25.06.2013 року до 30.12.2013 року йому не сплачується заробітна плата, оскільки він знаходиться на репетиційному періоді, інших доходів він не має, всі його доходи мають непостійний мінливий характер, розмір доходів є нестабільним. На теперішній час ним сплачуться аліменти на користь відповідачки в загальному розмірі 50 % від свого заробітку, що ставить його у скрутне матеріальне становище. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що мають в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. донецька від 16.06.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів заборітку щомісячно, починаючи з 14.05.2012 року (а.с. 8). Крім того, рішенням Київського районного суду м. Донецька від 31.08.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів заборітку щомісячно, але на менш 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 14.05.2012 року (а.с.9) Згідно довідки ДП «Молодість» № 430/2013 від 14.06.2013 року позивач [PERSON] працює в ДП «Молодість», в період з 25.06.2013 року по 30.12.2013 року [PERSON] перебував на репараційному періоді, у зв'язку з чим заробітна плата йому за вказаний період не нараховувалась та не сплачувалась (а.с.7). З довідки Пенсійного фонду України від 21.01.2014 року вбачається, що відповідачка [PERSON] працевлаштована та отримує заробітну платню, сплачує страхові внески та відчислення до пенсійного фонду (а.с. 36). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути в подальшому зменшений чи збільшений за рішенням суду за позовом платника чи утримувача аліментів у випадку зменшення матеріального чи сімейного стану, погіршення чи покращення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачений даний кодексом. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням даних про особу платника аліментів, матеріального стану позивача, що він має нестабільний дохід, сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів доході щомісячно, матеріального стану відповідача, що вона працевлаштована та отримує заробітну платню, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у розмірі 1/6 частини усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.

Outcome: approved