Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Оболонська районна у м. Києві державна адміністрація, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 2011 року між ними було укладено шлюб. З моменту одруження і до травня 2013 року вони з відповідачем проживали однією сім'єю, після чого сімейні відносини фактично припинилися у зв'язку з настанням розуміння того, що в них різні погляди на життя та різні характери. З часом між ними почали виникати суперечки, сварки та глибокі образи, що також негативно впливало на нашу малолітню дитину. У серпні 2013 року вона вимушена була двічі офіційно звернутись до органів внутрішніх справ із заявою про протиправну, насильницьку й неадекватну поведінку її чоловіка, що є непередбачуваною і несе загрозу здоров'ю та психічному стану нашої малолітньої дитини. З метою забезпечення спокою, попередження насильства, гармонійного духовного та морального розвитку малолітньої дитини нею було прийнято рішення про необхідність окремого проживання і з травня 2013 року вона з малолітньою дитиною стала проживати окремо від чоловіка. З цього моменту вони не ведуть спільного господарства, не мають спільного сімейного бюджету, а тому фактичні шлюбні відносини між ними припинено. За час окремого проживання стало зрозумілим, що відновлення в подальшому спільного життя з відповідачем є неможливим, а тому збереження шлюбу не має змісту та суперечить мої інтересам та інтересам нашої малолітньої дитини. Від шлюбу в них є малолітня дитина: [PERSON] [INFO] який перебуває на її утриманні та проживає з нею. Після зумовленої вищевказаними сімейними обставинами необхідності, вона була вимушена перервати відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку й достроково вийти на роботу щоб самостійно утримувати себе та свою малолітню дитину, піклуватись про неї. Просить суд на підставі 51, 104, 105, 110, 141, 150, 160, 161, 162 СК України розірвати шлюб між ними та визначити місце проживання дитини [PERSON] разом з нею. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити. Відповідач про місце та час судового розгляду повідомлявся належним. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку,що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 10.06.11 сторони уклали шлюб. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сімейні стосунки між сторонами не склалися, сім'я розпалась через втрату взаєморозуміння та різних поглядів на життя, сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими. Враховуючи наведені обставини, суд вважає неможливим збереження шлюбу, а також, враховуючи те, що продовження спільного життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, шлюб сторін підлягає розірванню. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд враховує ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, а тому визначає місце проживання дитини з позивачем. З викладеного,

Outcome: approved