Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач\~\~звернувся до суду з позовом до\~\~відповідача [PERSON] та уточнивши позовні вимоги просив суд ухвалити рішення, яким звільнити його від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частки усіх видів доходу щомісячно, що стягнуті на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2014 року, за період з 01 вересня 2016 року по 31 серпня 2017 року, мотивуючи тим, що даним рішенням з нього були стягнуті аліменти на період навчання доньки. Як йому стало відомо, протягом 2016-2017 року навчального року його донька [PERSON] не навчалася в Дніпропетровському національному університеті, перебуваючи в академічній відпустці, а навчалася на курсах іноземної мови при університеті. Тому він не ставив питання про звільнення його від сплати аліментів. Однак в серпні 2017 року, він дізнався, що донька не має наміру продовжувати навчання в університеті. Вже в процесі розгляду даної справи йому також стало відомо, що донька в період з 01.09.2016 року по 10.08.2017 року не навчалася на курсах іноземної мови при університеті. Взагалі не відомо чи навчалася вона в цей період. У звязку з чим, вважав, що не було правових підстав для стягнення з нього аліментів на користь відповідачки, оскільки вона приховувала той факт, що донька не навчається. Ухвалою суду від 05.09.2017 року відкрито провадження по даній справі. Ухвалою суду від 08.11.2017 року витребуванні з Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпра Головного територіального управління ДФС у Дніпропетровській області докази щодо розміру доходу отриманого [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, заперечувала проти задоволення позовних вимог, мотивуючи тим, що їх з позивачем донька є студенткою третього курсу. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності та зазначила, що вона є студенткою третього курсу Дніпропетровського національного університету ім. О.Гончара. Заслухав доводи представника позивача, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON], [INFO]. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2014 року були стягнуті з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на час навчання, починаючи з 05 вересня 2014 року і до досягнення двадцяти трьох років, тобто до 22 квітня 2019 року (а.с.4). Аліменти у вищезазначеній справі були присуджені у звязку з навчанням [PERSON] у Дніпропетровському національному університеті ім. Олеся Гончара Міністерства освіти та науки України. Згідно ч. 1\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька, син продовжують навчання та у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2\~ст. 199 СК України\~право утримання припиняється у разі припинення навчання. Як вбачається з довідки №87-225-669 від 06.09.2017 року, виданої [PERSON] національним університетом ім. Олеся Гончара Міністерства освіти та науки України, [PERSON] є студенткою 3 курсу денного відділення факультету української і іноземної філології та мистецтвознавства, гр. УК-15-2. Вступила до ДНУ у 2014 році. З 01.09.2016 року н/з №1374с від 01.09.2016 року знаходилася в академічній відпустці у звязку з виїздом на навчання до Університету електронних наук та технологій Сі Дієнь (Китайська народна республіка). Повернулася з академічної відпустки з 31.08.2017 року (а.с.18). Аналогічні відомості зазначені в довідці №88-553с-178 від 05.10.2017 року (а.с.30). Відповідно довідки Лівобережної ОДПІ м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області єдиним джерелом доходу [PERSON] за період з 01.04.2016 року по 30.09.2017 року була стипендія. Відповідно ч. 2 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» здобувач вищої освіти має право на перерву у навчанні у звязку з обставинами, які унеможливлюють виконання освітньої (наукової) програми (за станом здоровя, призовом на строкову військову службу у разі втрати права на відстрочку від неї, сімейними обставинами тощо). Таким особам надається академічна відпустка в установленому порядку. Навчання чи стажування в освітніх і наукових установах (у тому числі іноземних держав) може бути підставою для перерви у навчанні, якщо інше не передбачено міжнародними актами чи договорами між закладами вищої освіти. Здобувачам вищої освіти, які реалізують право на академічну мобільність, протягом навчання, стажування чи здійснення наукової діяльності в іншому закладі вищої освіти (науковій установі) на території України чи поза її межами гарантується збереження місця навчання та виплата стипендії відповідно до положення про порядок реалізації права на академічну мобільність. Такі особи не відраховуються із складу здобувачів вищої освіти. Отже, враховуючи, що діючим законодавством передбачено збереження місця навчання на час знаходження студента в академічній відпустці та донька позивача [PERSON] починаючи зі вступу в 2014 році до Дніпропетровського національного університету ім. Олеся Гончара Міністерства освіти та науки України та до тепер є його студенткою, навчання не припиняла, то суд не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати аліментів за період часу знаходження його доньки в академічній відпустці. Таким чином, вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed