Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором про відкриття і обслуговування рахунку, посилаючись на те, що 06.05.2014 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір №841760 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск і надання платіжної картки. Згідно умов договору відповідачу відкрито поточний рахунок в гривні, на умовах тарифного пакету «Зарплатний», а також надано платіжну картку типу MasterCard Debit Standard та ПІН - конверт до неї. Сторонами укладено додатковий договір № 1 до договору, відповідно до умов якого банк встановлює позичальнику кредитний ліміт на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24 проценти річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35 процентів річних. Останнє зарахування коштів на картковий рахунок позичальника за основним боргом відбулось 02.03.2021 року. Банк свої зобов`язання перед відповідачем виконав повністю. Відповідач порушила умови договору і станом на 29.07.2021 року за нею рахується заборгованість в сумі 16485,08 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом - 14988,72 грн., відсотків за користування кредитом - 1427,95 грн., комісії - 7,00 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 43,12 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення відсотків - 8,20 грн. та втрат від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків - 10,09 грн. Тому позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором, а також судовий збір в розмірі 2270,00 грн. Ухвалою суду від 21.09.2021 року відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу її право у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Кодимського районного суду Одеської області клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін відповідача було повідомлено належним чином. У встановлений судом строк, не скориставшись своїми процесуальними правами учасника справи, відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала, у зв`язку з чим згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані представником позивача документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. 06 травня 2014 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір №841760 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки та додатковий договір №1, згідно умов яких було встановлено кредитний ліміт під 24% річних, плата за несанкціонований овердрафт встановлена в розмірі 35% річних (а.с.5-8). Відповідно до пункту 1.2. договору банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок грошові кошти, які надходять клієнту, та забезпечує проведення розрахунків за операціями, в тому числі здійсненими з використанням платіжної картки, в межах витратного ліміту. Відповідно до умов договору банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим договором та застосувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно чинного законодавства України (в т.ч. звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим договором, в тому числі, але не виключно у випадку - затримання сплати клієнтом кредиту (його частини) та/або перевищення витратного ліміту (несанкціонованого овердрафту) та/або процентів, обов`язок сплати яких передбачена договором, щонайменше на один календарний місяць. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦПК України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд дійшов висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином. Відповідач же ухиляється від виконання зобов`язань, взятих на себе за договором №841760 від 06.05.2014 року, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань станом на 29.07.2021 року вона має заборгованість на загальну суму 16485,08 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом - 14988,72 грн., відсотків за користування кредитом - 1427,95 грн., комісії - 7,00 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 43,12 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення відсотків - 8,20 грн. та втрат від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків - 10,09 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по рахунку (а.с.9-28). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved