Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] із вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 17.07.2015 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» та відповідачем було укладено договір про встановлення ліміту кредитування № 5117979, згідно з яким відповідачу було встановлено ліміт кредитування (надано кредит) в сумі в розмірі 1 052,20 грн., в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача, а відповідач зобов'язався повернути банку кредит у повному обсязі і в терміни, передбачені цим договором. Відповідно до п. 1.16 договору за користування кредитом позичальник сплачує банку 30% річних. Проте відповідач належним чином не виконав зобов'язання за кредитним договором і станом на 07.11.2016 року загальна сума заборгованості по кредитному договору № 5117979 від 17.07.2016 року становить 1568,81 (тисяча п'ятсот шістдесят вісім гривень 81 копійка), з яких неповернута сума кредиту\~1052,20 грн.; прострочені відсотки\~330,51 грн; прострочена сума комісії за адміністрування кредиту 39,75; пеня\~146,35 грн. У звязку з вищенаведеним позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, про дату,час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за\~\~\~\~його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не надавала. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,що 17.07.2015 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про встановлення ліміту кредитування № 5117979, згідно з яким позивачем було встановлено відповідачу ліміт кредитування в розмірі 1 052,20 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 43321550 від 05.09.2016 р. Кредитні кошти були надані відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок останнього. Відповідно до п.1.16 договору за користування кредитом відповідач зобовязався сплачувати позивачу відсотки у розмірі 30% річних.(а.с. 5) Згідно п.1.17 договору повернення суми кредиту відбувається шляхом перерахування та/або внесення готівкою коштів на картковий рахунок № 2625601638463, визначений у п.1.1 даного договору.(а.с. 5) Відповідно до п. 1.30 договору, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за цим договором позичальник відшкодовує позивачу заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної діючої до договору процентної ставки, вказаної в п. 1.16 договору, але не менше 1 грн. за кожен день прострочення. 27.07.2016 р. на адресу відповідача було направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості,яка відповідачем проігнорована та станом на 25.07.2016 року заборгованість за договором № 5117979 від 17.07.2015р. останнім не погашена (а.с.14) Відповідно до ч. 1\~ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно положень ст. ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач, згідно розрахунку заборгованості за договором № 5117979 про встановлення ліміту кредитування від 17.07.2015р., загальна сума заборгованості станом на 07.11.2016 року становить 1568,81 (тисяча п'ятсот шістдесят вісім гривень 81 копійка), з яких неповернута сума кредиту\~1052,20 грн.; прострочені відсотки\~330,51грн; прострочена сума комісії за адміністрування кредиту 39,75; пеня\~146,35 грн.(а.с. 3) У звязку з вищенаведеним, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує стягнення з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved