Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 1/4 частку житлового будинку у порядку спадкування за законом. В процесі судового розгляду позивач уточнив свої позовні вимоги і прохав також визнати будівельні матеріали спільною сумісною власністю подружжя та визнати право власності на будівельні матеріали в порядку спадкування за законом, посилаючись на наступні обставини. 16.07.2015 року відповідачем було надано новий технічний паспорт, виготовлений 08 червня 2015 року, де видно, що на земельній ділянці № 44 по вул. Республіка в с. Новопетрівка самовільно збудовані наступні будови: житлова прибудова «А1», прибудова «а», гараж «Г», господарські будівлі «Д,Е», вбиральня «Є», душ «Ж», навіси «3,Х,Л», літня кухня «І», басейн «М». Дані самовільно збудовані споруди були побудовані у період шлюбу батьком позивача - [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17 листопада 2005 року у міському відділ державної РАЦС реєстраційної служби Маріупольського міського управління у Донецькій області, актовий запис № 1042. 9 липня 2007 року на спільні кошти вони придбали житловий будинок № 44 по вул. Республіка в с. Новопетрівка Бердянського району Запорізько області. Згідно договору купівлі-продажу від 9 липня 2007 року житловий будинок був зареєстрований на [PERSON]. На підставі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності і незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. За період часу з 2008 року по 2010 рік [PERSON] та [PERSON] самовільно збудували: житлову прибудову «Al» прибудову «а», гараж «Г», господарські будівлі «Д,Е», вбиральню «Є», душ «Ж», навіси «3,Х,Л», літня кухня «І», басейн «М». Таким чином, на території земельної ділянки № 44 по вул. Республіки в с. Новопетрівка, крім самовільних будов, залишився житловий будинок під літ «А» побудований в 1991 році, що складається з: коридору № 1-3 площею 3.9 кв.м, суміщений санвузол № 1-4 площею 3,7 кв.м, кухні № 1-5 площею 6.3 кв.м, сходів № 1-6 площею 1.5 кв.м, комори № 1-7 площею 0,7 кв.м, житлової кімнати № 1-8 площею 15.8 кв.м, сходів №1-9 площею 1 .9 кв.м, житлової кімнати №10 площею 17.2 кв.м, а також сарая металевого 6,0 кв.м, під літ. «Б», колодязю під літ. «В», воріт металевих № 1, хвіртки з металевої сітки № 2, паркану з металевої сітки № 3, вимощення бетонного № 1. [PERSON], мав право на ? частку вищезазначеного житлового будинку у праві спільної сумісної власності подружжя. 07 березня 2014 року батько позивача - [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки вищезазначеного житлового будинку. Спадкоємцями першої черги за законом є: відповідачка, [PERSON] та позивач - [PERSON]. У шестимісячний термін позивач звернулася до Бердянської районної державної нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено. У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.03.2015 року нотаріус вказав, що відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що у [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи, а саме договір купівлі-продажу житлового будинку від 09 липня 2007 року, технічний паспорт на житловий будинок знаходяться у відповідачки, яка не бажає їй їх надати. Крім цього, позивач має право на спадкування будівельних матеріалів,обладнань, які були використані в процесі будівництва: житлової прибудови «А1», прибудови «а», гаражу «Г», господарських будівель «Д,Е», вбиральні «Є», душу «Ж», навісів «3,Х,Л», літньої кухні «І», басейну «М». 08 липня 2015 року позивач звернулася до державного нотаріусу з заявою про видачу мені свідоцтва про право на спадщину на будівельні матеріали, але мені було відмовлено у видачі такого свідоцтва, у звязку з тим, що спадкодавець не набув у встановленому порядку право власності на самовільно збудовані будівлі, як на об»єкт нерухомого майна, що підтверджується постановою державного нотаріуса [PERSON] від 05 серпня 2015 року. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали вимоги , викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що не визнає позовні вимоги за наступних підстав, а саме, що визнання житлового будинку об»єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] не є законною вимогою, оскільки останній помер, а після смерті фізичної особі припиняється його правоздатність , тому вирішувати питання про його права та обов»язки неможливо, крім того, заперечує відповідач і не вважає спірний житловий будинок спільним сумісним майном подружжя, оскільки вважає його особистою власністю відповідача [PERSON], тому що він був куплений за її особисті кошти, заперечує відповідач і проти визнання за позивачем права власності на будівельні матеріали в порядку спадкування за законом, оскільки вважає не доказаним, що це спільне сумісне майно подружжя і взагалі не передбачено діючим законодавством визнання права власності на будівельні матеріали в порядку спадкування за законом, оскільки при житті спадкодавець не набув права власності ані на житловий будинок, ані на будівельні матеріали. Представник третьої особи Новопетрівської сільської ради в судове засідання не з»явився, надав судові письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, заслухав сторони, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2005 року, шлюб зареєстрований у міському відділі державної РАЦС реєстраційної служби Маріупольського міського управління у Донецькій області, актовий запис № 1042 Згідно договору купівлі-продажу від 09 липня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] в реєстрі за № 1602 [PERSON] стала власником житлового будинку, розташованого за адресою: с. Новопетрівка Бердянського району Запорізької області, вул. Республіка, 44, право власності зареєстровано за нею на житловий будинок 11.07.2007 року. Тобто, судом встановлено, що в період шлюбу [PERSON] та [PERSON] був придбаний житловий будинок, який був зареєстрований на [PERSON] Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку ( доходу). Згідно зі ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Доводи представника відповідача про те, що спірний житловий будинок був придбаний за власні кошти відповідача [PERSON] в ході судового розгляду не знайшли підтвердження. Так, відповідачем не надано судові жодного належного доказу в обґрунтування цих обставин, судом були опитані свідки [PERSON] та [PERSON], які давали пояснення стосовно предмету спору, хто купував будинок, хто приїздждав дивитися будинок при покупці, на їх думку, [PERSON] дивився на прохання [PERSON], але свідкам достовірно невідомо за чиї саме кошти був куплений будинок і взагалі показання свідків не є належним доказом в даних правовідносинах. Судом встановлено, що [PERSON] поряд з [PERSON] є власником ? частини житлового будинку, розташованого за адресою: с. Новопетрівка, вул.. Республіки, 44, який складається із : житлового будинку під літ. «А», коридору № 1-3 площею 3,9 кв. м., суміщеного санвузлу № 1-4 площею 3,7 кв. м., кухні № 1-5 площею 6,3 кв. м., сходів № 1-6 площею 1,5 кв. м., комори № 1-7 площею 0,7 кв. м., житлової кімнати № 1-8 площею 15,8 кв. м., сходів № 1-9 площею 1,9 кв. м., житлової кімнати № 10 площею 17,2 кв. м., а також сараю металевого 6,0 кв. м. під літ. «Б», колодязю під літ. «В», воріт металевих № 1, хвіртки з металевої сітки № 2, паркану з металевої сітки № 3, вимощення бетонного № 1. Судом встановлено, що за період сумісного проживання , а саме в період з 2008 року по 2010 рік [PERSON] та [PERSON] за спільні кошти самовільно без належного дозволу збудували : житлову прибудову «А1», прибудову «а», гараж «Г», господарські будівлі « Д,Е», вбиральню «Є», душ « Ж», навіси « З, Х, Л», літню кухню «І», басейн « М». Відповідно до ст.331 ЦК України до виникнення права власності на новозбудоване нерухоме майно право власності існує лише на матеріали, обладнання та інше майно, що було використане у процесі будівництва. Згідно зі ст. 61 СК України об»єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного із цивільного обороту, тобто у [PERSON] та [PERSON], як подружжя виникло право власності на будівельні матеріали, які були використані в процесі будівництва самовільних споруд, у відповідності до ст..370 ЦК України, у кожного із по ? частці цих матеріалів. Тобто, суд вважає позовні вимоги в частині визнання житлового будинку № 44 по вул. Республіки в с. Новопетрівка та будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва самовільно збудованих споруд, які також знаходяться на цій земельній ділянці об»єктом права спільної сумісної власності подружжя законними і обґрунтованими. Доводи відповідача про те, що правоздатність [PERSON] припинилася у зв»язку з його смертю, тому він вже не може бути учасником цивільних відносин і суб»єктом цивільних прав, суд не приймає до уваги, оскільки задовольняючи ці позовні вимоги, суд не вирішував питання про права і обов»язки [PERSON] та [PERSON]. а тільки зазначив, що предмет спору житловий будинок і будівельні матеріали є об»єктом права спільної сумісної власності цього подружжя. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 07 березня 2014 року, після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді ? частки житлового будинку, побудованого в 1991 році і розташованого за адресою: с. Новопетрівка, вул.. Республіки, 44 та ? частка будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва самочинно збудованих споруд на цій же земельній ділянці. Відповідно до ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач, як його донька і відповідач, як його дружина. Відповідно до ст.1267 ЦК України частки кожного із спадкоємців за законом є рівними. Судом встановлено, що спадкоємці прийняли спадщину після смерті [PERSON], оскільки в передбачений законом строк звернулися з відповідними заявами до Бердянської державної нотаріальної контори. Відповідно до постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.03.2015 року та 05.08.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право спадщину за законом на житловий будинок та будівельні матеріали у зв»язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу на житловий будинок та не набуття у встановленому порядку права власності на самовільно збудовані будівлі, як на об»єкт нерухомого майна. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Доводи відповідача про те, що незаконні вимоги про визнання права власності на будівельні матеріали в порядку спадкування за законом, суд не бере до уваги, оскільки відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо спадкодавцем було здійснено самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. До виникнення права власності на новозбудоване нерухоме майно, що було використане у процесі будівництва ( ч.3 ст. 331 ЦК України). При цьому, визнаючи права власності на матеріали чи обладнання, суд у своєму рішенні має зазначити ( поіменувати) ці матеріали чи обладнання. Відповідно до висновку № 005/09-15 судової будівельно-технічної експертизи від 01.10.2015 року встановлено, що самовільні споруди збудовані [PERSON] та [PERSON], як з нових будівельних матеріалів, так із матеріалів, які раніше були використані, а саме: - в житловій прибудові «А1»: фундаменту -бетон, стіни-шлакоблок; - в гаражі «Г»: фундаменту - бетон, стіни -керамічна та силікатна цегла яка була в використанні, перекриття - пиломатеріал, покрівля - азбоцементні листи; - в прибудові «а»: фундаменту- бетон, стіни - деревяний каркас, перекриття - пиломатеріал, покрівля - азбоцементні листи; - в господарчій будівлі «Д»:фундаменту - бетон, стіни - керамічна та силікатна цегла яка була в використанні, перекриття - пиломатеріал, покрівля - азбоцементні листи; - в господарчій будівлі «Е»: фундаменту-бетон, стіни-керамічна та силікатна цегла яка була в використанні ча частково з деревяного бруса, перекриття - пиломатеріал, покрівля - азбоцементні листи; - у вбиральні «Є»: фундамент - бетон, стіни - силікатна цегла яка була в використанні, покрівля -металевий лист; - у душі «Ж»: фундамент -бетон, стіни - силікатна цегла яка була в використанні, покрівля - металевий лист; - в навісі «З»: фундаменту -бетон, стіни -металеві труби та сітка, що були в використанні і, покрівля - азбетоцементні листи; - в навісі «К»: перекриття- пиломатеріал, покрівля- металевий профіль; - в навісі «Л»: перекриття - пиломатеріал, покрівля - азбоцементні листи; - в літній кухні «І»: фундаменту - бетон, стіни -шлакоблок, пееркриття - пиломатеріал, покрівля -металевий профіль; - в басейні «М»: бетону, керамічної цеглі. Таким чином, суд, оцінивши всі докази в їх сукупності, вважає і позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на ? частку житлового будинку та на ? частку будівельних матеріалів в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] є законними і обґрунтованими. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються із судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 1398,43 гривні, витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 3200 гривень, а також витрат на складання висновку спеціалістом про вартість житлового будинку та будівельних матеріалів у розмірі 861,25 гривень На підставі ст.ст. 331, 370, 392 1261, 1218, 1267, 1268, 1297, ЦК України, 60, 61 СК України і

Outcome: approved