overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що на піставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.06.2008 року він є власником житлового будинку [ADDRESS]. В даному житловому будинку зареєстрована його дружина [PERSON] та онука [PERSON], котра декілька років не проживає у цьому помешканні. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування буд. [ADDRESS]. Позивач в судове засідання подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, розгляд справи просить проводити у її відсутності. Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з'явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Цивільного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Судом встановлено, що згідно з витягу про реєстрацію права власності нанерухоме майно, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS]. Із будинкової книги та довідки Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 02.11.2018 року №983 вбачається, що в будинку [ADDRESS] зареєстрована [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи те, що [PERSON], будучи членом сім»ї [PERSON], котрий є власником спірного будинку, не проживає у цьому помешканні без поважних причин понад рік, тому згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України вон вважається такою, що втратила право на користування цим житлом. Оцінивши всі докази в сукупності, а також беручи до уваги, що відповідач позовні вимоги визнала повністю і визнання позову прийняте судом, тому суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є законними, доведеними і позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та зняття з реєстрації за цією адресою. Посилався на те, що він є власником вищевказаної квартири, в якій зареєстрований його син - [PERSON], який з 1998 року добровільно залишив місце свого проживання і не сплачує витрати по утриманню квартири. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, а відповідач в судове засідання не з'явився і заперечень проти позову не представив, хоча про час, місце та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Третя особа Відділ громадянства і реєстрації фізичних осіб Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві направив на адресу суду заяву в якій просив розгляд справи проводити за відсутності їх представника. На підставі ст. 224 ЦПК суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з реєстраційного посвідчення (а.с.7), позивач є власником квартири [ADDRESS], у якій з 10.02.1998р. зареєстрований відповідач, що підтверджується довідкою за формою № 3 (а.с.8). Згідно пояснень позивача, відповідач не проживає в спірній квартирі з 1998 року та не зберігає в ній свої особисті речі, що також підтверджується актом (а.с.15). Згідно пояснень позивача, відповідач з 2006р. постійно проживає в [ADDRESS]. Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] без поважної причини не проживає за місцем своєї реєстрації понад сімнадцять років, суд вважає, що він повинен бути визнаний таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням. Згідно ст.10 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Оскільки, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, то суд вважає вимогу про зняття з реєстрації [PERSON] з спірної квартири передчасною та не підлягаючою задоволенню. Крім цього, відповідно вимогам ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати в розмірі 487,20 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання останньої такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Посилався на те, що відповідно до свідоцтва про право власності він є співвласником вищевказаної квартири, в якій зареєстрована його колишня дружина [PERSON], яка після розірвання шлюбу з відповідачем, а саме з листопада 2010 року добровільно залишив місце своєї реєстрації. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив задовольнити, а відповідач в судове засідання не з'явився і заперечень проти позову не представив, хоча про час, місце та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі. Вислухавши пояснення позивача, свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS] (а.с.7), у якій з 2006 року зареєстрований відповідач, що підтверджується довідкою за формою № 3 (а.с.6). Як вбачається з свідоцтва (а.с.8), шлюб між сторонами було розірвано, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис № 936 від 16.11.2010р. Згідно акту (а.с.5) та пояснень свідків [PERSON] і [PERSON], відповідач не проживає в спірній квартирі з листопада 2011 року та не зберігає в ній свої особисті речі. Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Враховуючи те, що відповідач без поважної причини не проживає за місцем своєї реєстрації понад п'ять років, суд вважає, що він повинен бути визнаним таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання останньої такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Посилалися на те, що відповідно до договорові купівлі-продажу та дарування він є власником вищевказаної квартири, в якій зареєстрована колишня дружина позивача [PERSON], яка з жовтня 2014 року добровільно залишила місце свого проживання і не сплачує витрати по утриманню квартири. В судове засідання позивач не з'явився, але його представник надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи провести за відсутності позивача і його уповноваженого представника та не заперечував проти ухвалення заочного рішення, а відповідач в судове засідання не з'явилась і не направила на адресу суду письмових заперечень, хоча про розгляд справи повідомлялась належним чином. Третя особа в судове засідання також не з'явилась, але надала суду заяву в якій не заперечувала проти задоволення позову, а розгляд справи просила провести за її відсутності. На підставі ст. 224 ЦПК суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з договорів та витягів (а.с.7,8,9,10-11,12), позивач є власником квартири [ADDRESS], в якій зареєстрований відповідач (а.с.15). Як вбачається з рішення (а.с.13), 02.10.2014р. Дарницьким районним судом м. Києва розірвано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] відповідно до актів (а.с.4,5,6) та письмових пояснень позивача, відповідач не проживає в спірній квартирі з жовтня 2014 року та не зберігає в ній свої особисті речі. Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Враховуючи те, що відповідач без поважної причини не проживає за місцем своєї реєстрації майже півтора роки, суд вважає, що вона повинна бути визнана такою, що втратила право користування спірним жилим приміщенням. Крім цього, відповідно вимогам ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати в розмірі 551,20 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання позивача законним набувачем квартири [ADDRESS], в послідуючому, уточнили свою позовну заяву та просили висилити відповідача із зазначеної квартири, вказавши, що підприємство є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу від 24.10.2014 року укладеного між позивачем та [PERSON] - представником [PERSON], право власності зареєстровано за підприємством, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивач вказує, що відповідач на сьогоднішній день чинить перешкоди у здійсненні права власності та проживає у зазначеній у позові квартирі. Посилаючись на дані обставини, на положення Цивільного Кодексу України, просить висилити [PERSON] з квартири [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без участі сторони позивача. Відповідач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи, з урахуванням положень статті 174 ЦПК України щодо визнання позову відповідачем, приходить до наступного. Відповідно до копії нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу квартири від 24.10.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № [NUMBER] позивач прийняв у власність від [PERSON] - що діяла від імені [PERSON] (відповідача), квартиру [ADDRESS]. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру права власності на нерухоме майно [NUMBER] від 02.02.2015 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за позивачем на підставі договору купівлі - продажу квартири від 24.10.2014 року , серія та номер [NUMBER]. Відповідно до ст. 316 Цивільного Кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 Цивільного Кодексу України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 391 Цивільного Кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, відповідач незаконно чинить перешкоди та користується квартирою позивача, що визнається відповідачем і наявність цього створює перешкоди власнику в здійсненні його права власності. Отже, оцінюючи обставини справи у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позивачем доведена наявність підстав для виселення відповідача з квартири [ADDRESS]. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з недоотриманої пенсії у розмірі 226428,35 грн., 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] та заборгованності по страховим виплатам як втратившему професійну працездатність. 30.10.2018 року позивачка звернулася до нотаріальної контори, проте їй було відмовлено через неможливість встановити відсутність інших спадкоємців. Це і спонукало її звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, в заяві просить розгляд справи провести без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. 30.07.2020 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с.18) Згідно копії заяви від 02.11.2018 року [PERSON] , дружина померлого, відмовилась від прийняття спадщини на користь позивачки. (а.с.22) Згідно довідки УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області сума недоотриманної пенсії становить 226428,35 грн. (а.с.24) Згідно довідки управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганскій області заборгованність по страховим виплатам перед померлим відсутня. (а.с.25) Згідно копії свідоцтва про право власності на житло померлий мав на праві власності 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . (а.с.28) Позивачка є донькою померлого [PERSON] . (а.с.8) Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається з довідки управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганскій області заборгованність по страховим виплатам перед померлим відсутня, а тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на майно. Просить суд визначити за нею право власності на майно, що знаходиться в [ADDRESS] та складається з: 5/100 частини будинку тваринника (літ.А) загальною площею 39.60 кв.м вартістю 43028 гривень. Представник позивачки в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява в якій просить суд справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась від неї до суду надійшла заява в якій просить суд справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи те, що в судове засідання не з'явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачка [PERSON], народилась [INFO], що підтверджується ксерокопією паспорта /а.с.14/. Як видно з матеріалів справи відповідачка [PERSON], 26 червня 2009 року купила у СВК ім. Л.Кобилиці 5/100 частини будинку тваринника, що підтверджується копією договору купівлі-продажу /а.с.3/. 20.09.2013 року позивачка [PERSON] придбала вищевказане майно, узгодивши ціну з [PERSON], а саме 3800 доларів США, про що [PERSON] було написано розписку/а.с.12/. Однак відповідачка не виготовила документів на вищевказане майно, що в подальшому унеможливлює оформлення належним чином договору купівлі-продажу. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч.І ст.,207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що, судом встановлено, що позивач фактично набув право власності, але при цьому не може зареєструвати його у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи, внаслідок чого порушуються цивільні права та інтереси позивача, суд вважає, що необхідно відновити порушенні права та інтереси шляхом задоволення позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 27.06.2008 року вона придбала за договором купівлі - продажу у відповідача частку житлової квартири [ADDRESS]. У зв'язку з тим, що під час бойових дій оригінал вказаного договору був втрачений, та через те, що отримати копію через тимчасову окупацію неможливо вона і звернулась з вказаним позовом до суду. В судове засідання позивач не з'явився, попередньо надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.06.2008 року позивачка придбала за договором купівлі - продажу у відповідача 1/4 частину житлової квартири [ADDRESS] (а.с.8) Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України «право власності набувається на підставах, не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права масності не встановлена судом». Згідно статті 640 Цивільного кодексу України «Договір є укладеним з моменту одержання (собою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання у письмовій формі і підлягав нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.» Таким чином, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 10.02.2015 року помер його батько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 461153. Після його смерті залишилось спадкове майно: 1/2 частка квартири, що розташована за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, вул. Республіканська, 27/16. Спадкоємцями за законом є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] Позивач має намір оформити спадкове майно на себе, але при зверненні до нотаріуса зясувалося, що видати свідоцтва про право на спадщину неможливо, через те, що приватизація квартири не була оформлена належним чином. Позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно. Позивач - [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не зявилась, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає. Представник третьої особи Щастинської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані до суду докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем за законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Відповідно до ст. ст. 328, 1220, 1221, 1261 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. Позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, а саме просить накласти арешт на автомобіль «Тойота» д.н. [NUMBER], який згідно свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] від 12.11.2013, виданого ВРЕВ №1 м. Києва належить на праві власності [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS], а також заборонити їй управляти даним автомобілем, вчиняти відносно нього дії, пов'язані з його відчуженням та передачі права користування іншим особам. У судове засідання сторони не з'явились. Автомобіль «Тойота», реєстраційний номер [NUMBER], належить на праві власності [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у зв'язку з чим заява підлягає частковому задоволенню. А саме, суд вважає за необхідне накласти арешт на рухоме майно - автомобіль «Тойота» д.н. [NUMBER]. З викладеного,

Outcome: partial