Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав, вказавши в ньому, що вони перебувала в шлюбі з 23.12.2011 року по 18.01.2016 року. В шлюбі у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. На підставі рішення суду шлюб між ними розірвано. На сьогоднішній день мати дитини, відповідач по справі, з 2015 року не виконує своїх батьківських обов'язків, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не відвідує та не спілкується, матеріально не підтримує. Крім того, між ними ніколи не було спору щодо місця проживання дитини. Згідно рішення суду з відповідача на його користь стягнуто аліменти на утримання дитини. Дії відповідача свідчать про ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, що є підставою для задоволення позову. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі, підтвердивши викладені в позові обставини. Просив позов задовольнити та позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до його дитини [PERSON] у зв'язку з ухиленням останнім від виконання батьківських обов'язків. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та обґрунтував їх доводами викладеними заяві. Надав суду копію рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 17.02.2017 року, яким дитину відповідача [PERSON] від першого шлюбу залишено проживати з її біологічним батьком, вирішено питання про стягнення аліментів. Вважає, що зібрані докази по справі свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справи за його відсутності, вказав, що вимоги позовної заяви підтримує в повному обсязі. Зі згоди позивача та його представника, суд постановляє рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши наявні в справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.12.2011 року по 18.01.2016 року. Дана обставина вбачається з рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18.01.2016 року (а.с. 9). [INFO] року у сторін по справі народилась дочка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Причиною розпаду сім'ї стало зловживання [PERSON] алкогольними напоями, постійні сварки та суперечки, неналежне виконання нею свої батьківських обов'язків, що негативно впливало на їх дочку. Зазначене підтверджується листом Малокучурівської сільської ради Заставнівського району № 141 від 25.05.2017 року (а.с. 10). На даний час дитина проживає з позивачем, починаючи з 2015 року відповідач по справі - [PERSON] проживає окремо, з дочкою не спілкується, не цікавиться її духовним та фізичним розвитком, здоров'ям, участі в матеріальному утриманні дитини не приймає. За час навчання дитини в дошкільному навчальному закладі № 27 відповідач, починаючи з жовтня 2015 року, жодного разу не відвідала дочку, не цікавилась її життям та навчанням, не приймала участі у святкуваннях дитячих свят. Вищезазначене підтверджується письмовими поясненнями вихователя групи, де навчається дитина, [PERSON] (а.с .12), головою батьківського комітету - [PERSON] (а.с. 13) та практичного психолога ДНЗ № 27 - [PERSON] (а.с. 14). Здоров'ям дочки [PERSON] теж не цікавиться, у відповідності до листа Міської дитячої поліклініки № 22 від 31.03.2017 року (а.с. 15), протягом останніх двох років за медичною допомогою з дитиною звертався лише батько. Крім того, відповідач [PERSON] не відвідує дочку і за місцем її проживання, що підтверджується письмовими поясненнями сусіда [PERSON] (а.с. 16), вчителя англійської мови [PERSON] (а.с. 17), письмовими поясненнями [PERSON] (а.с. 18) та [PERSON] (а.с. 19). У відповідності до акту оцінки потреб дитини та сім'ї, складеного працівниками Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Чернівецької міської ради 06.04.2017 року (а.с. 20-22), позивач, як батько забезпечує потреби дитини у повній мірі, а мати - [PERSON] проживає окремо, життям дитини не цікавиться та веде аморальний спосіб життя. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.04.2016 року стягнуто з [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої дочки в розмірі по 800 грн. щомісячно (а.с. 23). Проте, вищезазначене судове рішення відповідач не виконує, що підтверджується довідкою-розрахунком по виплаті аліментів від 04.09.2017 року №1990, виданої Чернівецьким міським відділом Державної виконавчої служби (а.с. 24). З рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 17.02.2017 року, яким дитину відповідача [PERSON] від першого шлюбу [PERSON] залишено проживати з її біологічним батьком [PERSON], вирішено питання про стягнення аліментів з [PERSON], вбачається, що остання не брала участі у вихованні та утриманні і іншої своєї дитини. Всі зазначені обставини підтверджуються витягом із рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 330/13 від 27.06.2017 року про надання висновку органом опіки та піклування щодо позбавлення батьківських прав громадян та самим висновком органу опіки та піклування № 01/02-024/1722 від 03.07.2017 року, у відповідності до якого, з метою соціального захисту дитини, орган опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради вважає за доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] по відношенню до малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 25-26). Згідно ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов'язки матері і батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Статтею 150 СК України визначені обов'язки батьків по вихованню своєї дитини, піклуванню про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, освіту. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про освіту» від 23.03.1996 року та ст. 155 СК України батьки мають право і зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці. Відповідно до ст. 164, 166 СК України, при ухиленні батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. На виконання вказаних вимог закону судом встановлено, що рішенням суду вже вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитина, а тому дане питання не підлягає вирішенню в даному провадженні. В п.16 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У зв'язку з тим, що відповідач життям своєї дитини не цікавиться, батьківського піклування щодо неї не виявляє та повністю самоусунулася від виконання батьківського обов'язку, з метою соціального захисту дитини є підстави для позбавлення її батьківських прав щодо дитини. Все викладене дає можливість зробити висновок про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо своєї дитини [PERSON], про це свідчить її свідома поведінка, оскільки вона має реальну можливість виконувати свій юридичний обов'язок, але не вчиняє відповідних дій, що відповідно до ст. 164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав. За таких обставин суд приходить до висновків про законність вимоги щодо позбавлення батьківських прав відповідача. У відповідності до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивач при звернення до суду сплатив судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 гривень, а рішення прийнято на його користь, то зазначені кошти повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved