Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з нерухомого майна, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на примусовому виконанні у Знам'янському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області знаходиться виконавчий лист про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей. У звязку з наявністю заборгованості по сплаті аліментів, постановою державного виконавця ВДВС Знамянського МРУЮ від 11.02.2014 накладено арешт на все його майно та оголошено заборону на його відчуження. Заборгованість по сплаті аліментів в сумі 9313 грн. 75 коп. ним була сплачена 20.03.2018 у повному обсязі, але у знятті арешту з його майна державна виконавча служба відмовила, мотивуючи тим, що підстав для цього не вбачається. Оскільки на даний час заборгованість по сплаті аліментів у нього відсутня, тому вважає, що є всі правові підстави для зняття арешту. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника, думку щодо задоволення позову не висловив. Дослідивши матеріали\~справи та\~заяви сторін,\~суд вважає,\~що позов\~підлягає задоволенню\~з наступних\~підстав. Судом встановлено, що на виконанні у Знам'янському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області знаходиться виконавче провадження №13223465 з примусового виконання виконавчого листа №2-570, виданого 18.05.2009 Знамянським міськрайонним судом, про стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі\~1/4\~частини з\~усіх видів\~його заробітку\~(доходу),\~але не\~менше ніж\~мінімальний розмір\~аліментів на\~одну дитину,\~щомісячно,\~починаючи з\~30.03.2009\~і до\~досягнення дитиною\~повноліття,\~тобто до\~06.03.2017. Крім того, на виконанні у вказаному відділі державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження №35718763 з примусового виконання виконавчого листа №2/1107/1511/12, виданого 13.12.2012 Знамянським міськрайонним судом, про стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі\~1/4\~частини всіх\~видів його\~заробітку (доходу),\~але не\~менше 30%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~щомісячно,\~починаючи з\~15.11.2012\~і до\~досягнення дитиною\~повноліття,\~тобто до\~26.01.2030. В рамках виконавчого провадження №13223465 з примусового виконання виконавчого листа №2-570, виданого 18.05.2009 Знамянським міськрайонним судом, у звязку з несплатою позивачем у самостійному порядку аліментів, постановою державного виконавця органу державної виконавчої служби Знамянського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області [PERSON] від 11.02.2014 накладено арешт на все майно позивача із забороною здійснення відчуження будь-якого його майна. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №17704176 від 12.02.2014, на підставі вказаної постанови державного виконавця від 11.02.2014 накладено арешт на все нерухоме майно позивача з оголошенням заборони на його відчуження. З квитанції №108664403 від 20.03.2018 вбачається, що позивач шляхом поповнення картрахунку готівкою сплатив [PERSON] заборгованість по аліментам станом на 01.03.2018 в сумі 9325 грн. 00 коп. 20.03.2018 позивач звернувся до начальника Знамянського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області із заявою про зняття арешту з його майна у звязку зі сплатою заборгованості по аліментах. Відповідно до листа заступника начальника Знамянського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 20.03.2018 №5142, у звязку з тим, що по виконавчих провадженнях про стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей є періодичні платежі до досягнення повноліття дітей, для забезпечення захисту прав дітей на належне утримання, враховуючи, що заборгованість, яка виникла станом на 01.03.2018 в сумі 9313 грн. 75 коп. сплачена в повному обсязі 20.03.2018, підстав для зняття арешту з майна позивача не вбачається. Також розяснено, що наявність зареєстрованого обтяження на рухоме та нерухоме майно жодним чином не обмежує власника у користуванні в повному обсязі цим майном крім відчуження в будь-який спосіб, та розяснено право позивача на зверення до суду для вирішення питання щодо зняття арешту з майна. Тобто з вказаного листа слідує, що у звязку з тим, що стягнення аліментів по виконавчих листах буде проводитися до повноліття дітей, зняття арешту державним виконавцем неможливе. Відповідно до\~ч.ч.1,\~2\~ст.56\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» арешт\~майна (коштів)\~боржника застосовується\~для забезпечення\~реального виконання\~рішення. Арешт на\~майно (кошти)\~боржника накладається\~виконавцем шляхом\~винесення постанови\~про арешт\~майна (коштів)\~боржника або\~про опис\~та арешт\~майна (коштів)\~боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Згідно з ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст.ст.316, 317 ЦК України\~право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежного від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно з п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Як встановлено судом арешт на все майно позивача порушує його право власності, оскільки він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. В даному випадку виконання рішення суду є триваючими, протягом декількох років, до повноліття дітей. На час розгляду справи заборгованість по сплаті аліментів відсутня, отже на теперішній час не існує підстав для арешту майна боржника, оскільки рішення суду виконується добровільно. На підставі викладеного та враховуючи, що заборгованість по сплаті аліментів позивачем погашена,\~однак арешт з майна боржника не знято, що порушує законні права та інтереси позивача щодо розпорядження майном, власником якого він є, матеріали справи вказують на наявність та достатність підстав для зняття арешту з цього майна за рішенням суду, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved