Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Великобуялицької сільської ради Іванівського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] та батько фактично прийняв спадщину у вигляді житлового будинку, оскільки проживав разом з померлою до дня її смерті, що підтверджується довідкою Великобуялицької сільської ради Іванівського району Одеської області, але в установленому законом порядку не отримав свідоцтво про право на спадщину. Строк для прийняття спадщини позивач пропустив з наступних поважних причин. Це пов`язано з тим, що позивач проживав разом зі своїм батьком до дня його смерті але без реєстрації місця проживання та помилково вважав, що спадщину прийняв. При зверненні до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки він звернувся після спливу шестимісячного строку та роз`яснено право звернення до суду з питання продовження строку, достатнього для прийняття спадщини, що підтверджується листом державного нотаріуса Ільницької Г.П. Суворівської державної нотаріальної контори. Позивач вважає, що вказані ним обставини свідчать про те, що шестимісячний строк для прийняття спадщини він пропустив через поважні причини, тому вважає, що маю право на визначення судом додаткового строку 5 (пять) місяців, який буде достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його батька [PERSON] . Позивач на позовних вимогах наполягав та клопотав про слухання справи у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву що позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі, та не заперечує проти їх задоволення, просив справу слухати у їх відсутність. \~ \~ \~ \~Оскільки сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, то їх неявка в судове засідання, згідно з ч. 3 ст.218 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206,207 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні відповідно до матеріалів справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією актового запису про смерть. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , так як є його сином, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Спадкове майно, складається з житлового будинку у [ADDRESS] . Житловий будинок належав на праві власності [PERSON] , яка після одруження стала [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] мати позивача та дружина [PERSON] та батько фактично прийняв спадщину у вигляді житлового будинку, оскільки проживав разом з померлою до дня її смерті, що підтверджується довідкою Великобуялицької сільської ради Іванівського району Одеської області, але в установленому законом порядку не отримав свідоцтво про право на спадщину. Місцем відкриття спадщини та останнім місцем проживання [PERSON] було [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Великобуялицької сільської ради Іванівського району Одеської області. Дослідивши копію спадкової справи судом встановлено, що 17 грудня 2020 року позивач звернувся до державного нотаріуса Суворівської державної нотаріальної контори у місті Одеса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 17 грудня 2020 року позивачу було повідомлено, що він звернувся із заявою про прийняття спадщини з пропуском шестимічного строку та рекомендовано звернутися до суду. Строк для прийняття спадщини позивач пропустив з наступних поважних причин. Це пов`язано з тим, що позивач проживав разом зі своїм батьком до дня його смерті але без реєстрації місця проживання та помилково вважав, що спадщину прийняв. При зверненні до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки він звернувся після спливу шестимісячного строку та роз`яснено право звернення до суду з питання продовження строку, достатнього для прийняття спадщини, що підтверджується листом державного нотаріуса Ільницької Г.П. Суворівської державної нотаріальної контори. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року передбачено, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Постановою Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року № 7 п.24 передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Як достовірно встановлено в судовому засіданні із документів, які ніким не заперечуються, що позивач є спадкоємцем за законом і пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, які не залежали від його волі. Оскільки вищезазначені обставини визнані сторонами, то у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню. Крім того судом вбачається, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), тому вважає, що позивач має право на визначення додаткового строку - 5 місяців, який буде достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] .

Outcome: approved