Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 38859 грн. 13 коп. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 25.04.2008 між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] укладений кредитний договір №191/2008/Б. На виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства», 18.05.2010 було зареєстровано зміну найменування позивача з ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]». Відповідно до преамбули нової редакції статуту позивача, ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» є повним правонаступником ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]». Згідно з п.п.1.1-1.5 договору, позивач надав відповідачеві кредит на поточні потреби в розмірі 15000 грн., термін повернення кредиту 25.04.2011. Відповідно до п.2.5.2 договору, погашення відповідної частини кредиту, сплата процентів здійснюється відповідно до умов, зазначених у п.2.5.6 цього договору, шляхом договірного списання банком коштів з поточного рахунку позичальника щомісяця в дату, зазначену у графіку. Пунктом 1.4.1 договору передбачено, що за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата у вигляді комісії за обслуговування кредиту позичальника в розмірі 150 грн., що становить 1% від суми кредиту, вказаного у п.1.1 договору. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 24% річних, відповідно до п.1.4 договору. Згідно з п.2.5.1 договору, позичальник зобовязується щомісячно до дати, встановленої у графіку, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумі не меншій суми чергового погашення відповідної частини кредиту та процентів, встановлених у графіку. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобовязання за договором у повному обсязі, а відповідач від виконання зобовязань ухиляється. Відповідач порушив свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого з 2009 року виникла прострочена заборгованість за кредитом. Відповідно до п.4.3 договору, за неналежне виконання зобовязань, передбачених п.3.3.3 цього договору, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 25% від суми неналежно виконаного грошового зобовязання. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача, відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 24.04.2015 становить 38859 грн. 13 коп. і складається із простроченої до повернення суми кредиту 13165 грн. 95 коп., прострочених процентів за користування кредитом 20337 грн. 30 коп., комісії за обслуговування кредиту 4500 грн., штрафу за несвоєчасне погашення кредиту та процентів 855 грн. 78 коп. У добровільному порядку відповідач не сплачує заборгованість, тому позивач вимушений звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки невідомі. Згідно з ухвалою Знамянського міськрайонного суду від 12.06.2015 розгляд справи проводиться заочно. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, а саме меморіальний ордер (а.с.3), розрахунок заборгованості за кредитним договором №191/2008/Б (а.с.4-5), кредитний договір №191/2008/Б (а.с.6-12), розрахунок (а.с.13-14), детальний розпис (а.с.15-16), заявку на отримання кредиту (а.с.19-20), повідомлення про умови споживчого кредитування (а.с.21-23), рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.03.2015 №63 (а.с.24-25), витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.26-27), статут ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» (а.с.28-34), зміни до статуту ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» (а.с.35-36), вважає, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню в повному обсязі. За змістом ст.ст.526, 527, 530, 610 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому, якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, дане зобовязання має бути виконане у зазначений період часу. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобовязання. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідач [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість в розмірі 38859 (тридцять вісім тисяч вісімсот пятдесят девять) грн. 13 коп., яка підлягає стягненню з нього у повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст.526, 527, 530, 610, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved