Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

Позивач звернуВся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просив стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 7 627, 62 грн., з яких основний борг - 5 356 грн., пеня - 1584, 94 грн., 3 % річних - 133 грн., інфляційні втрати - 553, 68 грн., та судові витрати. Позовні вимоги мотивує тим, що Між ФОП [PERSON] та відповідачкою виникли договірні відносини на підставі Договору № ГІ 1404 від 03.05.2018 року, за умовами якого Продавець [PERSON] зобов`язується передати у власність Покупцеві набір косметики (товар), в асортименті та кількості, встановлених Договором, що визначається в переліку № 1 (Специфікації), а покупець зобов`язується прийняти цей Товар та сплатити за нього визначену Договором грошову суму. Як вбачається із Специфікації Товару від 03.05.2018 року Відповідачем обрано та замовлено Товар, що підтверджується підписом останньої. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до укладеного Договору виконав в повному обсязі, що вбачається із Акту приймання-передачі від 03.05.2018 року. Відповідач Товар отримала, претензій щодо отриманого Товару та щодо виконання продавцем своїх обов`язків за Договором відповідач не мала, про що свідчить підпис останньої. За умовами Договору загальна вартість товару складає 10152 грн. (п. 5.1.). Сторони визначили, що Клієнт сплачує перший платіж у розмірі 3036 гривень (п. 5.2). Залишок вартості у розмірі 7116 грн. покупець сплачує продавцю щомісячно рівними частинами у розмірі 890 грн. протягом 8 місяців. Покупець повністю розраховується за товар не пізніше 03.01.2019 року. Свої зобов`язання перед продавцем відповідач виконала частково, сплативши 4796 грн. Станом на 01.06.2019 року сума боргу Відповідача за платежем становить 5356 (шість тисяч шістсот двадцять) грн., що мало бути сплачено не пізніше 03.01.2019року. Крім того, п. 6.6. Договору передбачено, що Клієнт сплачує стороні неустойку у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 серпня 2019 року відкрито провадження у справі, розгляд ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання не з`явився, відповідно до позовної заяви просив проводити розгляд справи за наявними у матеріалах справи доказами. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач до судового засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзив не надіслав. Про дату час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, перевіривши матеріали справи доказами, суд прийшов до висновку, що поданий позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 03.05.2018 року між ФОП [PERSON] та гр.. [PERSON] було укладено Договір купівлі -продажу товару. Відповідно до п. 5.1 ціна договору складає 10 152 грн. П. 5.2 покупець оплачує товар частинами наступним чином: покупець вносить перший платіж в касу продавця в розмірі 3 036 грн.. Залишок вартості товару - 7 116 покупець сплачує продавцю рівними платежами у сумі 890 грн. протягом восьми місяців. Покупець повістю розраховується за товар не пізніше 03.01.2019 року. Відповідно до п. 10.2. Договору, договір набуває чинності з моменту підписання сторонами і діє до повного виконання. 31 жовтня 2014 року сторонами було підписано Акт прийому-передачі нежитлового приміщення до Договору оренди, відповідно до якого Орендодавець передав, а Орендар прийняла в користування нежитлове приміщення. Пунктом 6.6. Договору передбачено, що Клієнт сплачує стороні неустойку у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Відповідно до вимог ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частина 1 ст. 207 ЦК України встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, суд вважає доведеним факт укладення між сторонами договору, складовими якого є акт приймання-передачі від 03 травня 2018 року та Перелік № 1 (специфікація) від 03 травня 2018 року. Факт виконання позивачем умов договору підтверджується актом приймання-передачі до договору від 03 травня 2018 року, який підписаний відповідачем. Укладений між сторонами договір є дійсним, а тому підлягає виконанню. Відповідно до п. 10.2 договору даний договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по ньому. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З довідки, долученої до позовної заяви, вбачається, що борг [PERSON] перед ФОП [PERSON] складає 5 356 гривень зі сплати вартості. Факт часткового виконання відповідачем зобов`язань по договору підтверджується товарним чеком № 164 від 03 травня 2018 року на суму 3 036 гривень; товарним чеком № 258 від 25 червня 2018 року на суму 1 760 гривень та довідкою. Суд погоджується з доведеністю тих обставин, які свідчать про виникнення у відповідача зобов`язання за укладеним договором та їх неналежне виконання, наслідком чого є наявність заборгованості за договором, обґрунтованою у наданій довідці. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина 1). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина 2). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3). Згідно абзацу першого частини 2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Пунктом 6.6 договору Договору передбачено, що Клієнт сплачує стороні неустойку у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. За умовами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за договором № ГІ 1404 від 03.05.2018 року в сумі 7 627, 62 грн., яка складається з: 5 356 гривень - загальна сума заборгованості; 1584, 94 гривень - пеня; 133 грн. - 3 % річних; інфляційні втрати - 553, 68 грн. У відповідності до статей 133, 141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved