Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поділ спадкового майна та визнання права власності на нього. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що [INFO] року після смерті матері - [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді: земельної ділянки площею 2,23 га наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лабушненської сільської ради, Кодимського району, Одеської області, на підставі державного акту на право власності на землю серії І-ОД №073318, виданого Кодимською районною державною адміністрацією. Заповіт спадкодавцем на складався. На час відкриття спадщини спадкоємцями за законом були вона і її рідний брат - відповідач [PERSON]. Отримати свідоцтво про право на спадщину вона не в змозі, оскільки між нею і відповідачем виник спір щодо розміру часток у спадковому майні, відповідач заволодів оригіналом державного акту на право власності на землю. Ця обставина і змусила її звернутися до суду. Просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 2,23 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лабушненської сільської ради, Кодимського району, Одеської області, на підставі державного акту на право власності на землю серії І-ОД №073318, виданого Кодимською районною державною адміністрацією 15 квітня 2004 року на ім»я [PERSON]. В судове засідання позивач не з»явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Спір із сестрою щодо спадщини вирішили мирним шляхом. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов повинен бути задоволеним в повному обсязі з таких підстав. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно частини 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно статті 1278 ч.1 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Судом установлено наступне. [INFO] року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 06 квітня 2007 року Надеждівською сільською радою, Арцизького району, Одеської області). Відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,23 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лабушненської сільської ради, Кодимського району, Одеської області, на підставі державного акту на право власності на землю серії І-ОД №073318, виданого 15 квітня 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією на ім»я [PERSON]. Спадкоємцями за законом в рівних долях стали позивач і відповідач. Після цього, між сторонами виник спір щодо поділу спадкового майна. Однак, на час розгляду справи в суді відповідач визнав позов і не заперечував проти його задоволення, пославшись на те, що спірні питання вирішили мирним шляхом. Частиною 5 статті 1273 ЦК України визначено, що відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Згідно частини 5 статті 1274 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, установлених статтями 225,229-231 і 233 цього Кодексу. Згідно частини 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Виходячи з вище викладеного, суд прийшов до висновку, що сторони дійшли згоди щодо поділу спадкового майна, а тому вимоги позивача суд визнає обґрунтованими і такими, що не порушують права та законні інтереси інших осіб, а тому повинні бути задоволеними. Тобто, за [PERSON] суд визнає в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно після смерті [PERSON]: земельну ділянку площею 2,23 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лабушненської сільської ради, Кодимського району, Одеської області, на підставі державного акту на право власності на землю серії І-ОД №073318, виданого 15 квітня 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією на ім»я [PERSON], померлої [INFO] року. На підставі ст. 55 Конституції України, ст.ст. 1278, 1273 ЦК України,

Outcome: approved