Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Орган реєстрації Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 16 березня 2017 року, являється власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], зареєстрований за даною адресою і постійно проживає. Право власності зареєстровано 16.03.2017 року державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори Кривошей О.Г., номер запису про право власності - 19477691. За вказаною вище адресою зареєстрована [PERSON], [INFO], але фактично з 1997 року за даною адресою не проживає. Таким чином, необхідно визнати відповідача [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача надіслав до суду заяву з проханням справу розглядати у його відсутності, позов підтримав та просить його задовольнити. Представник третьої особи Орган реєстрації Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача [PERSON], яка не з'явилася в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді була повідомлена належним чином. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] згідно договору купівлі-продажу будинку від 16.03.2017 року являється власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. (а.с.3-4). З копії акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS], смт. Покровське від 07.04.2017 року, вбачається, що [PERSON] зареєстрована за вищевказаною адресою, [ADDRESS], а в дійсності не проживала і не проживає з 1997 року, так як є громадянкою Росії і зареєстрована та проживає в [ADDRESS]. (а.с.6). Отже, позивач, відповідно до ст. 10 ЦПК України, довів за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 57-59 ЦПК України, зазначені обставини, того, що у будинку за адресою: Дніпропетровська обл.., Покровський р-н, смт. Покровське, [ADDRESS], відповідач не проживає з 1997 року. За приписами ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Як вбачається з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Зі змісту ст. 391 ЦК України вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки позивач, як встановлено судом, є власником житла, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми ст. 405 ЦК України. Так, у відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування ним при його відсутності без поважних причин понад один рік. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття її з реєстрації за цим приміщенням відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved