Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування майном. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує на те, що 17.07.1999 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №859, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Під час шлюбу була придбана квартира, що підтверджується договором купівлі-продажу від 20.09.2000, який посвідчений приватним нотаріусом КМНО Шандибою Л.І., зареєстрований в реєстрі за №5991. Покупцем, у цьому договорі, була зазначена відповідач. Позивач, як співвласник квартири, має право володіти, користуватися і розпоряджатися нею. Проте, позивач не може вільно користуватись своєю часткою у спірній квартирі, оскільки відповідач перешкоджає вільному доступу до квартири. Відповідач змінила замок на вхідних дверях квартири, чим унеможливила доступ до квартири, ключі в добровільному порядку відповідач не надає, від будь-яких розмов ухиляється. Оскільки домовитись з відповідачем про порядок користування квартирою неможливо, позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні майном, шляхом зобов`язання відповідача не чинити перешкод у користуванні майном. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою від 03.07.2019 прийнято позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування майном та відкрито провадження у цивільній справі за правилами позовного (загального) провадження. Ухвалою від 29.05.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Інших процесуальних дій по справі не було проведено, оскільки такі клопотання не заявлялись. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Суд, заслухавши думку позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належить їм на праві спільної сумісної власності. У квартирі зареєстровані: малолітній син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи №2500406 від 22.01.2019 та відповідачка. Також, у вказаній квартирі проживає позивач та старший син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актом обстеження умов проживання від 15.12.2018, складений представниками Служби у справах дітей та сім`ї Печерської райдержадміністрації. У квартирі знаходиться різне майно, яке було придбано під час шлюбу і яке належить особисто позивачу, тобто, речі, якими позивач постійно користувався і які йому необхідні для нормального існування і повсякденного використання, однак, позивач вільного доступу до квартири не має, оскільки відповідач його у квартиру не допускає. Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток ножного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно зі ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтям 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач дійсно створює перешкоди позивачу у користуванні квартирою за адресою: [ADDRESS] , яка знаходиться у їх спільній сумісній власності. Отже, на підставі зазначених судом норм чинного законодавства, що регулюють даний вид правовідносин, беручи до уваги всі зібрані і досліджені судом докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає частковому задоволенню. Вимоги в частині передати позивачу ключі від вхідних дверей спірної квартири задоволенню не підлягають, оскільки не відповідають вимогам чинного законодавства. Розподіл судових витрат між сторонами вирішити за правилами ст. 141 ЦПК України, стягнувши суму судового збору у розмірі 768,40 грн. з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial