Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, в якому просить визначити місце проживання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, вказавши, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов суду не подав. Орган опіки та піклування згідно письмової заяви просив розглянути справу без представника, у вирішенні справи просив суд врахувати інтереси дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони мають спільних дітей. (а.с. 6,7). Відповідно до довідки № 8337 від 29 серпня 2019 року за адресою: [ADDRESS] неповнолітні діти зареєстровані разом з позивачем. (а.с.11). Актом обстеження умов проживання для дітей за вказаною адресою створені належні умови для проживання. (а.с.10). Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області відповідача визнано такою особою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням. Висновком органу опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області підтверджено доцільність проживання неповнолітніх дітей разом з позивачем за вказаною адресою. (а.с.9) Відповідно до частини 4 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до положень статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до частини 1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Квартира [ADDRESS] на праві часткової власності належить позивачу. (а.с.13) Враховуючи наведені обставини справи, зважаючи на висновок органу опіки та піклування, суд вважає за необхідне визначити місце проживання дітей разом з батьком. Статтею 180, 181 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку. Як визначено ст.181-183 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи рівний обов`язок обох батьків щодо утримання дітей, слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. Позивача звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірах, діючих на день звернення позивача до суду пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved