overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що відповідач був одружений з його дочкою [PERSON]. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. 26 липня 2008 року [PERSON] загинула у ДТП. Відповідач участі в вихованні дитини не приймає, разом з нею не проживає з серпня 2008 року, не спілкується з нею більше року, не цікавиться її життям. Фактично дочку утримує він, позивач у справі та дідусь дитини, разом із дружиною [PERSON], та займаються її вихованням. Таким чином, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, та наполягав на його задоволенні. Відповідач достовірно знав про час та місце судового розгляду справи, але до суду не зявився, письмових заяв та клопотань суду не надав. Відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, то суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлювати заочне рішення). Представник третьої особи та прокурор в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення позовних вимог. Заслухавши позивача, представника третьої особи, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про народження, відповідач має неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON]. 26 липня 2008 року мати дитини, [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 110832 (а.с. 9). Судом встановлено, що відповідач участі у вихованні дитини не приймає, згідно повідомлення класного керівника Гребінківської ЗОШ № 1 відповідач по сьогоднішній день школу не відвідує, дитина проживає у сімї свого дідуся [PERSON], займається вихованням та навчанням дитини тільки він (а.с. 7). Крім того, цей факт підтверджується висновком служби у справах дітей Гребінківської райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с. 25). Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню та забезпеченню дитини. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 164 СК України, однією з підстав позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських щодо дитини [PERSON], [INFO], уродженки м.Збаража Тернопільської області, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач з 2001 року і по даний час залишила сім'ю і ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням та утриманням доньки, а тому позивач змушений звернутися до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на ті ж обставини і просив позов задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, по невідомій суду причині, хоча про час, день та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Суд на підставі ст.224 ЦПК України вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Заслухавши позивача та його представника, прокурора, представників служби у справах дітей, органу опіки та піклування Збаразької РДА, свідків, дослідивши та оцінивши наявні докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в ході судового засідання встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], уродженки м.Збаража Тернопільської області є: [PERSON] - мати та [PERSON] - батько, що стверджується копією свідоцтва про народження виданого 08.12.1998р. відділом реєстрації актів громадського стану Збаразької райдержадміністрації Тернопільської області (а.с.10). Відповідач, [PERSON], з 2001 року і по даний час, залишила сім'ю та в порушення вимог ст.ст.150, 155 Сімейного кодексу України ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки [PERSON], а саме: не приймає участі у вихованні дитини, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не спілкується з нею, не цікавиться її умовами проживання, не проявляє щодо неї батьківської турботи та уваги. Це стверджується поясненнями позивача, показами свідків [PERSON], [PERSON] та іншими матеріалами справи. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Збаразької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] орган опіки та піклування Збаразької районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] (а.с.7). Згідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Беручи до уваги думку прокурора, представників служби у справах дітей, органу опіки та піклування Збаразької районної державної адміністрації, які ствердили необхідність позбавлення відповідача батьківських прав, суд приходить до висновку, що позбавлення [PERSON] батьківських прав буде відповідати інтересам дитини, а тому позов слід задовольнити, позбавивши відповідача батьківських прав щодо доньки [PERSON], як такої що ухиляється від виконання своїх обов'язків по її вихованню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення виплати аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що згідно рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 22.08.2011 року на користь відповідача з нього утримуються аліменти на дитину [PERSON], [INFO], який на даний час постійно проживає разом з ним та знаходяться на його утриманні. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, хоча про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник органу опіки та піклування Житомирської міської ради проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 08.10.2007 р. згідно з рішенням Корольовського районного суду м. Житомира у справі № 2-2145/07 позивач [PERSON] розлучився з відповідачкою [PERSON] За час перебування в шлюбі у них народився син [PERSON] - [INFO]. Далі, відповідно до рішення Корольовського районного суду м. Житомира з [PERSON] було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, на користь [PERSON].(на той час [PERSON].) на утримання сина. Однак з часу розірвання шлюбу дитина знаходилась на його утриманні та фактично проживала з ним. В 2008 року [PERSON] звернувся до суду з проханням про зміну місця проживання дитини та припинення стягнення аліментів. 16 січня 2009 року відбулося судове засідання, на якому його позов був задоволений. Починаючи з квітня 2010 року син [PERSON] на прохання [PERSON] проживав разом з нею. Та вже з початку липня 2010 року дитина знову проживає разом з батьком, зареєстрована разом з ним в [ADDRESS], та згідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» знаходиться в черзі на отримання житлового приміщення. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У судовому засіданні достовірно встановлено, що на даний час неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO] проживає разом з батьком - [PERSON] (позивачем по справі) й знаходяться на повному його утриманні, а тому, з урахуванням вимог ст.ст. 180, 192 СК України, суд дійшов переконання, що стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів (матері дитини) слід припинити. При цьому, обов'язок батька-платника аліментів, утримувати дитини не припиняється. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення зобовязань за розпискою від 26.06.2012р., оскільки грошових коштів у розмірі 200000 грн. [PERSON] від [PERSON] не отримував. Позивач в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. Про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача надав заяву про відкладення розгляду справи, у звязку із занятістю у іншій справі. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки судовими рішеннями підтверджено факт отримання коштів [PERSON], та навіть стягнуто сума боргу. Крім того, представник відповідача просив застосувати строк позовної давності 3 роки. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.01.2015р., яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 21.06.2016р., встановлено, що 26.06.2012р. [PERSON] отримав від [PERSON] позику у сумі 200000грн., яку не повернув. В звязку з чим, вказаним судовим рішенням стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 200000 грн. Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 19.11.2015р. позов Морус а І.В. задоволено, визнано розписку від 26.02.2012р. недійсною. Однак зазначене рішення скасовано рішенням Апеляційного суду Харківської області від 10.03.2016р., яким відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] у визнанні розписки від 26.06.2012р. недійсною. Постановляючи зазначені рішення суди виходили з того, що у відповідності зі ст..ст.1046, 1047 ЦК України [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики, на виконання якого [PERSON] отримав 200000 грн. Відповідно ст..1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Враховуючи, що вищенаведеними судовими рішенням встановлено факт отримання [PERSON] 200000 грн. по розписці від 26.06.2012р., суд вважає його позовну заяву недоведеною, та такою, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення права власності на частку в спільному майні. Представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, а саме просить накласти арешт на автомобіль [NUMBER]. У судове засідання сторони не з'явились. Автомобіль «Мазда» д.н. [NUMBER] зареєстрований за [PERSON], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] видане 06.03.2013. Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню. З викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 липня 2010 року за № 2-1054/2010 стягнуто з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 червня 2010 року і до його повноліття. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 23 січня 2017 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення запису про батька із актового запису про народження дитини було виключено [PERSON] як батька з актового запису про народження [PERSON], яке набрало законної сили 03 лютого 2017 року та з цього моменту змінились обставини, що були підставою для стягнення аліментів, тому позивач і звернувся до суду з даним позовом про припинення стягнення аліментів та стягнення з відповідача на його користь судового збору, які були останнім сплачені при подачі позову до суду. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги та просить суд припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] та не стягувати з відповідача на його користь судові витрати, так як це питання є врегульованим. Відповідач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заперечення в якому позовні вимоги в частині припинення стягнення аліментів з [PERSON] визнала. Заслухавши пояснення позивача та його представника, проаналізувавши інші матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Згідно рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 липня 2010 року за № 2-1054/2010 стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 червня 2010 року і до його повноліття, яке набрало законної сили 03 серпня 2010 року (а.с.4). Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 23 січня 2017 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення запису про батька із актового запису про народження дитини було виключено [PERSON] як батька з актового запису про народження [PERSON], яке набрало законної сили 03 лютого 2017 року (а.с.5-6). Наведені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розмірі платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З огляду на наведене та враховуючи, що позивач не є батьком [PERSON], на утримання якого рішенням суду з нього стягнуто аліменти, суд приходить до висновку, що позивач підлягає звільненню від їх сплати. \~\~\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору, стягнення боргу, посилаючись на те, що 09.09.2013 року між ним та відповідачем було укладено договір, згідно якого відповідач зобов'язався здійснити ремонт будинку в якому мешкає позивач. На виконання своїх зобов'язань за договором позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 4630,00 грн. Відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, гроші повертати відмовляється. Просить суд розірвати вищезазначений договір, стягнути з відповідача суму сплачену за договором в розмірі 4630,00 грн., а також 300,00 грн. витрачених на юридичну допомогу та судовий збір. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не заявився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином, причини неявки суду не відомі, справа заслухана на підставі статті 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач уклав з [PERSON] договір від 09.09.2013 року згідно якого відповідач прийняв на себе зобов'язання здійснити ремонт будинку в якому мешкає позивач починаючи з 10.09.2013 року та закінчивши ремонтні роботи 17.09.2013 року (а.с. 4). На виконання умов договору позивач сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 4630,00 грн. (а.с. 4,6). Відповідач в термін обумовлений договором ремонт будинку не зробив, на звернення позивача не реагує, зобов'язання за договором не виконав, гроші повертати відмовляється. Згідно вище викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач істотно порушив умови договору від 09.09.2013 року, не виконав належним чином замовлення, а тому зазначений договір підлягає розірванню, а оплачені позивачем кошти у розмірі 4630,00 гривень підлягають стягненню з відповідача. Підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідача 300,00 грн. в рахунок оплати коштів за надання правової допомоги. Відповідно до статті 88 ЦПК України на користь держави слід стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання кредитного договору та стягнення суми заборгованості у розмірі 9303,69грн., що складається з 5350,38 грн. основної суми боргу, 1878,65 грн. процентів за користування кредитом і 2074,66 грн. Посилався на те, що у згідно кредитного договору від 21.12.2012р. відповідач отримала від позивача кошти у розмірі 5500 грн. на умовах забезпеченості під 72 % за кожен календарний день строком до 21.12.2014р. Але зобов'язання за вказаним договором відповідач не виконав, чим порушив права позивача. В судовому засіданні представник позивача зменшив позовні вимоги та просив залишити без розгляду вимоги щодо розірвання кредитного договору, а в частині стягнення заборгованості вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. 21.12.2012р. між КС «Мікрокредит» та [PERSON], був укладений кредитний договір згідно якого відповідач отримала від позивача кредитні кошти у розмірі 5500 грн. на умовах забезпеченості під 72 % за кожен календарний день строком до 21.12.2014р. (а.с.5). Отримання кредитних коштів підтверджується видатковим касовим ордером з підписаним [PERSON] (а.с.8). Проте відповідач не належним чином виконав взяте на себе зобов'язання, передбачене вказаним договором перед позивачем, внаслідок чого станом на 16.12.2013р. утворилась заборгованість у розмірі 9303,69 грн. (а.с. 7), яка складається з наступного: 5350,38 грн. - заборгованість за кредитом; 1878,65грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; пеня - 2074,66 грн. Згідно ч. 1 ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається . Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Таким чином, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, а тому з відповідача на його користь необхідно стягнути 9303,69 грн. (а.с. 7), яка складається з наступного: 5350,38 грн. - заборгованість за кредитом; 1878,65грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; пеня - 2074,66 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати в сумі 229,41 грн.(а.с.1) Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання любу. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що з відповідачкою припинили ведення спільного господарства. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття любові та поваги, в звязку з відсутністю спільних поглядів. Під час шлюбу у них народилася донька - Валерія, 14 листопада 2008 року. Просить розірвати шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Камянець-Подільському Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 166 від 30 квітня 2008 року. Позивач в судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій просить справу розглядати в його відсутності. Позов підтримав. . Відповідачка в судове засідання не зявилася, подала суду заяву в якій просить справу розглядати в її відсутності. Позов визнає, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Дубовік». Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в звязку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи в повному обємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Камянець-Подільському Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 166 від 30 квітня 2008 року Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - Валерію, [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття любові та поваги один до одного. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спору про місце проживання неповнолітньої дитини та поділ спільно нажитого майна сторони не мають. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, заявами сторін по суті справи. Прізвище відповідачки після розірвання шлюбу слід залишити «Дубовік». Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюб посилаючись на те, що 26.10.2013 між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося. Шлюбні відносини фактично припинені. Проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач подала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає та просить проводити судовий розгляд справи без його участі. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем у справі та,

Outcome: approved