Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи про те, що 01.11.2012 року ПАТ «Дельта Банк», ( правонаступник ТОВ «Комерційний банк «Дельтабанк») та [PERSON] уклали кредитний договір № 001-28042-011112. Відповідно до п. 2.7. ч. 2 кредитного договору позивач відкриває відповідачу рахунок для погашення заборгованості [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно до п.2.3 ч.5 договору, відповідач до підписання договору був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Згідно п.2.4. ч.2 договору, протягом строку кредиту, за користування кредитними коштами відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи з розміру процентної ставки - 5% в рік. Процентна ставка є фіксованою. По закінченню строку кредиту процентна ставка змінюється відповідно до умов договору. Згідно п.2.5 ч.2 за обслуговування кредитної заборгованості розмір комісії складає 4,25% за місяць. Позивач виконав взяті на себе зобов?язання надавши відповідачеві споживчий кредит у сумі 4249,95 грн. Відповідач не виконує належним чином взяті зобов?язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Станом на 12.04.2014 року заборгованість складає 5094,22 грн., з яких : заборгованість за сумою кредиту 3533,41 грн; заборгованість за відсотками 66,00 грн.; заборгованість за комісіями 1494,81 грн. Просять стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути в їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи з винесенням заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.11.2012 року ПАТ «Дельта Банк», ( правонаступник ТОВ «Комерційний банк «Дельтабанк») та [PERSON] уклали кредитний договір № 001-28042-011112. Відповідно до п. 2.7. ч. 2 кредитного договору позивач відкриває відповідачу рахунок для погашення заборгованості [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно до п.2.3 ч.5 договору, відповідач до підписання договору був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Згідно п.2.4. ч.2 договору, протягом строку кредиту, за користування кредитними коштами відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи з розміру процентної ставки - 5% в рік. Процентна ставка є фіксованою. По закінченню строку кредиту процентна ставка змінюється відповідно до умов договору. Згідно п.2.5 ч.2 за обслуговування кредитної заборгованості розмір комісії складає 4,25% за місяць. Позивач виконав взяті на себе зобов?язання надавши відповідачеві споживчий кредит у сумі 4249,95 грн. Відповідач станом на 12.04.2014 р. порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Станом на 12.04.2014 року заборгованість складає 5094,22 грн., з яких : заборгованість за сумою кредиту 3533,41 грн.; заборгованість за відсотками 66,00 грн.; заборгованість за комісіями 1494,81 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Таким чином враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме 243,60 грн.

Outcome: approved