Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 07.09.2014 року померла його тітка. За життя вона склала заповіт, яким заповідала йому все належне їй майно. Протягом шести місяців він подав заяву до нотаріальної контори. Після спливу 6 місяців з моменту відкриття спадщини, він отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,2132 га, а нотаріальне оформлення спадщини щодо квартири [ADDRESS] неможливе через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа. Тому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки на вищевказану квартиру. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, своєю письмовою заявою позов визнав не заперечував проти визнання за позивачем права власності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 03 березня 2005 року тітка позивача [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право, заповіла своєму племіннику [PERSON]. Вказаний заповіт був складений та підписаний власноручно [PERSON] та посвідчений секретарем виконавчого комітету Триліської сільської ради [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 8 (а.с.6). 07 вересня 2014 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з квартири [ADDRESS], яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло (а.с.8). Відповідно до закону протягом шести місяців з дня відкриття спадщини позивач прийняв спадщину подавши заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. 14 травня 2015 року позивачу приватний нотаріус [PERSON] відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, а саме на квартиру №1, що знаходиться в селі Триліси по вул. Мира,47. Вказана відмова мотивована тим, що документів, що встановлюють право власності померлої на вказане майно не надано. Відповідно до ордеру № 91 від 17 липня 1974 року вказану квартиру отримала [PERSON] ( а.с. 7). Після одруження 01.05.1979 року, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] та 02.04.1996 року приватизувала квартиру разом з чоловіком [PERSON]. В якій вони проживали разом не довгий час. Так, 27 серпня 1996 року [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] та взяла дошлюбне прізвище [PERSON]. З часу розірвання шлюбу часу [PERSON] не проживає в квартирі яка є спадковим майном, що підтверджується складеним актом комендантом будинку та депутатами сільської ради, заява коменданта будинку, довідка Триліської сільської ради про те, що [PERSON] вибув із села на постійне місце проживання до Німеччини (а.с.15-17). Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що з серпня 1996 року ? частиною квартири яка належала [PERSON] володіла , користувалась та сплачувала комунальні послуги, проводила ремонти, утримувала всю квартиру в належному стані [PERSON]. Відповідно до норм статті 344 Цивільного кодексу України, « особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Особа , яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, набувається за рішенням суду». Тому згідно норм чинного законодавства позивач має право прийняти спадщину на всю квартиру. Після смерті тітки [PERSON] позивач повністю вступив у володіння спадковим майном та фактично прийняв спадщину в повному обсязі. Самостійно продовжує утримувати квартиру в належному стані та оплачує комунальні послуги . Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Належність померлій [PERSON] ? частини квартири [ADDRESS] встановлена на підставі свідоцтва про право власності на житло з відміткою про реєстрацію права власності в Фастівському МБТІ, та технічного паспорта, власником ? частини якої вказана померла. Щодо частки квартири яка належала [PERSON], то суд вважає, що [PERSON] набула право власності на це майно за набувальною давністю, оскільки відкрито безперервно володіла та користувалась нею більше десяти років. Крім того як свідчить довідка №626 від 26.05.2015 року видана Фастівським МБТІ, квартира [ADDRESS] зареєстрована в рівних частках за кожному по ? частині, за [PERSON] та [PERSON] (бувше прізвище [PERSON]) М.А. (а.с.11). Таким чином, в судовому засіданні на підставі наданих документів було достовірно встановлено, що ? частина квартири [ADDRESS] Київської належала померлій [PERSON] на праві спільної часткової приватної власності, а інша частина квартири належала їй за набувальною давністю, а тому, враховуючи, що позивач спадщину прийняв, заявив про давність володіння, в звязку з чим він може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла [PERSON], чиїм спадкоємцем він є, а за ним слід визнати право власності на спадкову квартиру.

Outcome: approved