overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 15 грудня 2012 року між нею та відповідачем зареєстрований шлюб, від якого вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у них не склалося внаслідок різних характерів та різних поглядів на життя. Шлюбні відносини припинені, вони з відповідачем однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведеться. На даний час шлюб носить формальний характер, примирення між ними не можливе. В судове засідання позивач не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Додатково позивач зазначила, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені з лютого 2016 року. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції в Луганській області 15 грудня 2012 року, про що зроблено актовий запис №660. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. З заяви позивача вбачається, що сторони не проживають однією сім'єю та не ведуть спільного господарства з лютого 2016 року. Сімейне життя у сторін не склалось внаслідок різних характерів та різних поглядів на життя, шлюб носить формальний характер, примирення не можливе. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін та їхньої дитини. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 15 грудня 2012 року між нею та відповідачем зареєстрований шлюб, спільних дітей вони не мають. Сімейне життя у них не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння та довіри, різних характерів, різних поглядів на життя та сім'ю. Шлюбні відносини припинені, вони з відповідачем однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведеться. На даний час шлюб носить формальний характер, примирення між ними не можливе. В судове засідання позивач не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві 15 грудня 2012 року, про що зроблено актовий запис №1918. Від шлюбу сторони дітей не мають. З заяви позивача вбачається, що сторони не проживають однією сім'єю та не ведуть спільного господарства з лютого 2015 року. Сімейне життя у сторін не склалось внаслідок відсутності взаєморозуміння та довіри, різних характерів, різних поглядів на життя та сім'ю. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 16.06.2012 року сторони зареєстрували шлюб. В період шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON], 19.12.2012 року. Спільне життя між сторонами не склалось через різні характери й погляди на життя. Почуття любові, поваги і довіри один до одного втрачені. Спільне господарство сторонами не ведеться. Позивач позовні вимоги підтримав, про що надав відповідну заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Відповідач також надала заяву, відповідно до якої не заперечує про розірвання шлюбу та просить розглядати справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.06.2012 року між сторонами укладено шлюб, про що Відділом державної РАЦС у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції зроблено актовий запис за №605 (свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЖД №171578). В період шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON], 19.12.2012 року. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сімю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони вирішили після розірвання шлюбу прізвища залишити без змін. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 16.09.1978 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Причиною розпаду сім'ї послужило відсутність взаєморозуміння, між сторонами виникли неприязні відносини, різні погляди на життя, несумісність характерів, подружжя живе окремо, не ведуть спільного господарства. Позивач в судовому засіданні участі не приймав, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце судового засідання була сповіщена у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомила. Заперечень на позов не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи згоду позивача та відсутність відповідача, суд постановляє заочне рішення. У судовому засіданні встановлено, що 16.09.1978 року між сторонами укладено шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції зроблено актовий запис за №1209 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]). Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Сторони фактично припинили шлюбні стосунки, сім'я повністю розпалася, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, сторони втратили почуття любові й поваги один до одного. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них. Враховуючи, що побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України), суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу. При цьому суд враховує, що справа знаходиться в провадження суду фактично вже 3 місяці і за весь цей час позивач не змінив своєї позиції про небажання проживати однією сім'єю з відповідачкою. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 16.09.1995 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Спільне життя між сторонами не склалось через різні характери й погляди на життя. Почуття любові, поваги і довіри один до одного втрачені. Спільне господарство сторонами не ведеться. Позивач позовні вимоги підтримав, про що надав відповідну заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю. Відповідачка у судовому засіданні участі не приймала, про дату, час та місце розгляду справи була сповіщена у встановленому законом порядку про що свідчать поштові повідомлення, які були надісланні на її адресу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 16.09.1995 року між сторонами укладено шлюб, про що Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено актовий запис за №482 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]). Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сім'ю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони вирішили після розірвання шлюбу прізвища залишити без змін. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 16.09.2000 року сторони зареєстрували шлюб. В період шлюбу у сторін народились діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї послужило відсутність взаєморозуміння, між сторонами виникли неприязні відносини, різні погляди на життя, несумісність характерів, подружжя живе окремо, не ведуть спільного господарства. Позивач не приймав участь у судовому засіданні, однак надав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі. Відповідач також не приймала участь у судовому засіданні, однак надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглядати без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 16.09.2000 року між сторонами укладено шлюб, про що Відділом РАГС Іллічівської райадміністрації виконкому Одеської міськради зроблено актовий запис №361 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]). В період шлюбу у сторін народились діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сім'ю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвища сторін після розірвання шлюбу залишити без змін. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 16.09.2006 року сторони зареєстрували шлюб. Подружжя має спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї послужило відсутність взаєморозуміння, між сторонами виникли неприязні відносини, різні погляди на життя, несумісність характерів, подружжя живе окремо, не ведуть спільного господарства. Позивач не приймав участь у судовому засіданні, однак надав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Відповідач також не приймала участь у судовому засіданні, однак надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглядати без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 16.09.2006 року між сторонами укладено шлюб, про що Відділом РАЦС Роздольненського районного управління юстиції АР Крим, Україна зроблено актовий запис №65 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] ). Подружжя має спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сім`ю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвища сторін після розірвання шлюбу залишити без змін. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 17.01.2009 року сторони зареєстрували шлюб. В період шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось через різні характери й погляди на життя. Почуття любові, поваги і довіри один до одного втрачені. Спільне господарство сторонами не ведеться. Позивач позовні вимоги підтримав, про що надав відповідну заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю. Відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу, про що надала заяву, в якій також просила розглянути справу за її відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 17.01.2009 року між сторонами укладено шлюб, про що Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено актовий запис за №23 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]). В період шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сім'ю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 17.02.1990 року сторони зареєстрували шлюб. Причиною розпаду сім`ї послужило відсутність взаєморозуміння, між сторонами виникли неприязні відносини, різні погляди на життя, несумісність характерів, подружжя живе окремо, не ведуть спільного господарства. Позивач не приймав участь у судовому засіданні, однак надав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні участі не приймала, про дату, час та місце розгляду справи була сповіщена у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомила. Заперечень на позов не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.02.1990 року між сторонами укладено шлюб, про що Іллічівським відділом РАГС м. Одеси зроблено актовий запис №120, свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сім`ю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвища сторін після розірвання шлюбу залишити без змін. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Outcome: approved