Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], яким просить: 1. Стягнути на користь [PERSON], РНОКПП: [NUMBER] зареєстрованого за адресою: [INFO] з [PERSON], РНОКПП: [NUMBER], що зареєстрований за адресою: [INFO], суму боргу за договором позики від 01 грудня 2018 року у розмірі 150 000 (сто п'ятдесят тисяч) гривень. \~ \~ \~ \~2. Стягнути на користь [PERSON], РНОКПП: [NUMBER] зареєстрованого за адресою: [INFO] з [PERSON], РЕНОКПП: [NUMBER], що зареєстрований за адресою: [INFO], моральну шкоду у розмірі 5 000 гривень. \~ \~ \~ \~3. Стягнути на користь [PERSON], РНОКПП: [NUMBER] зареєстрованого за адресою: [INFO] з [PERSON], РНОКПП: [NUMBER], що зареєстрований за адресою: [INFO], судовий збір у розмірі 1500, 00 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позов обґрунтовує наступним. 01 лютого 2018 року позивач надав відповідачу в якості фінансової допомоги у позику було передано 150 000 (сто п'ятдесят тисяч) гривень, що еквівалентно сумі 5 357 (п'ять тисяч триста п'ятдесят сім) доларів США строком на 10 місяців. У відповідності до досягнутої домовленості, відповідач зобов'язався повернути позивачу зазначені кошти до 01 грудня 2018 року. Факт передачі грошових коштів відповідачу у сумі 150 000 (сто п'ятдесят тисяч) гривень та його обов'язок повернути їх до 01 грудня 2018 року підтверджується власноручною розпискою відповідача, та договором позики складеного у простій письмовій формі з зазначенням усіх обставин, розміру позики, строків та порядку повернення грошових коштів. У власноручно написаній відповідачем розписці та власноручно підписаному договорі позики зазначено, що відповідач отримав від позивача фінансову допомогу у якості позики у розмірі 150 000 (сто п'ятдесят тисяч) гривень, що еквівалентно сумі 5 357 (п'ять тисяч триста п'ятдесят сім) доларів США строком на 10 місяців, до 01 грудня 2018 року. \~ \~ \~ \~Свої зобов'язання за договором позики відповідач не виконав, в зазначений термін відповідач грошові кошти не повернув, не повернув суму позики і до цього часу. Останнім часом відповідач уникає від спілкування, на телефонні дзвінки не відповідає, що свідчить про його не бажання повертати борг. Враховуючи те, що позивач передав відповідачу грошову суму коштів у розмірі 150 000 (сто п'ятдесят тисяч) гривень, що еквівалентно сумі 5 357 (п'ять тисяч триста п'ятдесят сім) доларів США строком на 10 місяців, з терміном повернення 01 грудня 2018 року включно, у відповідача виникає обов'язок по виконанню грошового зобов'язання щодо повернення позивачу суми позики (боргу), а саме грошову суму коштів у розмірі 150 000 (сто п'ятдесят тисяч) гривень, що еквівалентно сумі 5 357 (п'ять тисяч триста п'ятдесят сім) доларів США строком на 10 місяців. При таких обставинах, внаслідок не виконання відповідачами грошового зобов'язання щодо повернення позивачу позики, наданої на підставі договору позики, позивач зазнав не мало переживань та страждань з приводу того, що відповідач не має наміру повернути кошти, які належать позивачу. Надаючи таку позику позивач розраховував на її повернення в строки та в розмір встановленому договором. Грошові кошти необхідні позивачеві також для власних потреб, для утримання своєї сім'ї, дітей, сплати комунальних та енерго рахунків, лікування та відновлення здоров'я. Окрім цього, ці кошти позивачу вкрай необхідні для придбання речей, яких він та його сім'я надто потребує, продуктів харчування та інше. Надані в позику на короткий термін грошові кошти, зароблені позивачем тяжкою та тривалою працею і вони є основним джерелом існування позивача та його сім'ї на даний час. Крім того, думка позивача про те, що його кошти не будуть повернуті взагалі, тримають позивача у постійні нервовій та психологічній напрузі, створюють життєвий дискомфорт та психічне навантаження. Вказані вище обставини свідчить про те, що відповідачем було заподіяно позивачу моральну шкоду, яку останній оцінює її у розмірі 5 000 грн., та обов'язок по відшкодуванню якої повинен бути покладений на відповідача. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 03.01.2019 року призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження. \~ \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. \~ Відповідач в\~судове засідання\~не зявився\~був повідомлений\~належним чином,\~причини неявки\~суду не\~повідомив,\~відзив на\~позов не\~надав. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 01 лютого 2018 року позивач надав відповідачу в якості фінансової допомоги у позику було передано 150 000 (сто п'ятдесят тисяч) гривень, що еквівалентно сумі 5 357 (п'ять тисяч триста п'ятдесят сім) доларів США строком на 10 місяців. У відповідності до досягнутої домовленості, відповідач зобов'язався повернути позивачу зазначені кошти до 01 грудня 2018 року. Факт передачі грошових коштів відповідачу у сумі 150 000 (сто п'ятдесят тисяч) гривень та його обов'язок повернути їх до 01 грудня 2018 року підтверджується власноручною розпискою відповідача, та договором позики складеного у простій письмовій формі з зазначенням усіх обставин, розміру позики, строків та порядку повернення грошових коштів. У власноручно написаній відповідачем розписці та власноручно підписаному договорі позики зазначено, що відповідач отримав від позивача фінансову допомогу у якості позики у розмірі 150 000 (сто п'ятдесят тисяч) гривень, що еквівалентно сумі 5 357 (п'ять тисяч триста п'ятдесят сім) доларів США строком на 10 місяців, до 01 грудня 2018 року. Свої зобов'язання за договором позики відповідач не виконав, в зазначений термін відповідач грошові кошти не повернув, не повернув суму позики і до цього часу. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Виходячи із змісту зазначених норм права, укладений між сторонами договір позики є чинним і обов'язковим до виконання. Статтею 526 ЦК визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 3 цієї статті визначено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Статтею 536 ЦК визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договором позики не був встановлений розмір процентів від суми позики, але в ньому відсутнє і застереження про звільнення відповідача від сплати процентів, на підставі чого позивач має право на одержання від відповідача процентів від суми договору на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1 статті 1050 ЦК визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК встановлена відповідальність боржника за порушення грошового зобов'язання. Відповідно до цієї статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При вирішенні позовної вимоги в частині відшкодування моральної шкоди суд бере до уваги такі обставини. Відповідно до\~ст. 23 Цивільного кодексу України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно зі\~ст. 1167 Цивільного кодексу України\~підставами відповідальності за завдану моральну шкоду є наявність вини заподіювача такої шкоди, крім випадків встановлених ч. 2 цієї статті. У справі судом встановлено наявність вини відповідача у порушенні боргового зобов'язання по сплаті позики у час визначений домовленістю, а відтак і наявність визначених законом підстав відповідальності за завдану моральну шкоду. Згідно п.9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р. при вирішенні питанні про відшкодування моральної шкоди також враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що діями відповідача позивачу була спричинена моральна шкода, яка полягає в душевних страждань, у зв'язку з тим, що відповідач не має наміру повернути кошти, які належать позивачу. Надаючи таку позику позивач розраховував на її повернення в строки та в розмір встановленому договором. Грошові кошти необхідні позивачеві також для власних потреб, для утримання своєї сім'ї, дітей, сплати комунальних та енерго рахунків, лікування та відновлення здоров'я. Окрім цього, ці кошти позивачу вкрай необхідні для придбання речей, яких він та його сім'я надто потребує, продуктів харчування та інше. Крім того, думка позивача про те, що його кошти не будуть повернуті взагалі, тримають позивача у постійні нервовій та психологічній напрузі, створюють життєвий дискомфорт та психічне навантаження. Тому виходячи з вимог розумності та справедливості, та оскільки розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити до її збагачення, суд оцінює моральну шкоду в розмірі 5000 гривень. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору у розмірі 1500 грн. підлягають стягненню з відповідача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~З огляду на зазначене, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за договором позики в сумі 150 000 грн., моральна шкоду у сумі 5\~000 грн., та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1500 грн.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved