Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилався на те, що 16 вересня 2008 року між кредитною спілкою «Буковинський Альянс» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1880. Відповідно до умов договору спілка надала відповідачу кредит у розмірі 13000 гривень на умовах строковості, платності, зворотності. Кредит надавався на споживчі потреби з кінцевим терміном повернення до 16.09.2009 року. Крім того, позивач вказував на те, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 16.03.2012 року у звязку з неналежним виконанням зобовязань із відповідача вже було стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договорам у розмірі 14049 грн. 94 коп. Проте, на даний час відповідачем рішення суду виконане не було у звязку з чим спілкою було нараховано заборгованість у звязку з невиконанням зобовязання, яка станом на 31.08.2015 року складається з наступного: 39284 грн. 55 коп. непогашені підвищені відсотки; 39102 грн. 71 коп. пеня; 10627 грн. 94 коп. - інфляційне відшкодування. Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача на підставі ст.625 ЦК України заборгованість по договору у розмірі 89015 грн. 20 коп. та понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Відповідач у судове засідання повторно не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомила. Зокрема, про час та місце рогляду справи відповідач була належним чином повідомлена через оголошення в газеті «Урядовий курєр» від 05.11.2015 року. Разом з тим, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Так, судом встановлено, що 16 вересня 2008 року між кредитною спілкою «Буковинський Альянс» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1880. Відповідно до умов договору спілка надала відповідачу кредит у розмірі 13000 гривень на умовах строковості, платності, зворотності. Кредит надавався на споживчі потреби з кінцевим терміном повернення до 16.09.2009 року (а.с.8-9). Статтею 1054 п.1 Цивільного Кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. \~ Згідно із п.1.ст.1048 Цивільного Кодексу України, \~розмір і порядок одержання \~процентів встановлюється договором. \~ З положень кредитних договорів та ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимоги цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми. \~ Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок у зобовязанні належним чином. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Разом із тим, у визначений у зобовязанні строк, боржником кредитні кошти у добровільному порядку повернуті не були. Судом також встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 16.03.2012 року позов кредитної спілки «Буковинський альянс» було задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь спілки: заборгованість за кредитним договором №1880 від 16.09.2008 року на загальну суму 14049 грн. 94 коп. (а.с.12-13). Як було встановлено судом, на даний час рішення суду від 16.03.2012 року виконане не було, зазначену обставину відповідач будь-якими доказами не спростував. Підстави припинення зобовязання визначені главою 50 ЦК України. Зокрема, за змістом ст.598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За загальним правилом зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Як було встановлено судом зобовязання належним чином виконане не було. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, в разі порушення грошового зобовязання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналіз зазначеної правової норми Закону дає підстави суду дійти висновку про те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання та полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів. Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні розрахунку, у відповідача станом на 31.08.2015 року наявна заборгованість по кредитному договору, яка складається з наступного: 39284 грн. 55 коп. непогашені підвищені відсотки; 39102 грн. 71 коп. пеня; 10627 грн. 94 коп. - інфляційне відшкодування, а всього 89015 грн. 20 коп. (а.с.16). За таких обставин, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved