Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту б/н від 06.12.2011 року у сумі 36769 гривень 37 копійок та судових витрат. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 06 грудня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 20000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в сумі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Умови договору відповідач належним чином не виконав, у звязку із чим утворилась заборгованість перед банком, яка станом на 28.02.2015 року становить 36769,37 гривень. Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі, одночасно в заяві міститься прохання про ухвалення заочного рішення у звязку з повторною неявкою відповідачки. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає, що причини неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, не є поважними, в звязку з чим, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитор) зобовязується передати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і умовах передбачених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно зі ст. 1048 ЦК України кредитор має право на отримання з позичальника відсотків на суму позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок отримання відсотків встановлюється договором. Як вбачається з договору б/н від 06 грудня 2011 року, укладеного між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], останній отримав кредит в сумі 20000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Умови договору відповідачем не виконуються. Згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту б/н від 06.12.2011 року, заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «Приват Банк» станом на 28.02.2015 року становить 36769,37 гривень та складається з: 23396,07 гривень заборгованість за кредитом; 10542,90 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 603,29 гривень заборгованість з комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500 гривень штраф (фіксована частина), 1727,11 гривень штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогам Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобовязання підлягає виконанню у встановлений договором строк. Таким чином, суд вважає, що відповідач не виконав взяте на себе грошове зобовязання, що порушує право позивача, за захистом якого він звернувся до суду. Суд приходить до висновку, що позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити, та стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 06.12.2011 року у розмірі 36769,37 гривень. Крім того, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним витрати по оплаті судового збору у розмірі 367,69 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved