Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що 16.04.2011 року [PERSON] звернувся до банку з заявою про відкриття поточного рахунку. Відповідно до поданої заяви [PERSON] приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», які разом із заявою складають договір банківського обслуговування. У відповідності до умов Договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт в розмірі 42000 гривень на поточний рахунок [NUMBER]. 20.10.2014 року між сторонами було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та Умов про надання продукту кредитних карт з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов'язань за Договором від 16.04.2011 року строком на 24 місяці з 20.10.2014 року по 31.10.2016 року. Згідно п.3.2.1.2.3.4. Умов - банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі. У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору та генеральної угоди, у [PERSON] станом на 12.07.2016 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 22957 грн. 68 коп., в тому числі: 18393 грн. 13 коп. - сума основного боргу за кредитним договором; 861 грн. 42 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 735 грн. 72 коп. - заборгованість за комісією; 2967 грн. 41 коп. - сума штрафу. Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість за генеральною угодою від 20.10.2014 року у сумі 22957 грн. 68 коп. та понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Так, судом встановлено, що 16.04.2011 року [PERSON] звернувся до банку з заявою про відкриття поточного рахунку. Відповідно до поданої заяви [PERSON] приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», які разом із заявою складають договір банківського обслуговування. У відповідності до умов Договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт в розмірі 42000 гривень на поточний рахунок [NUMBER] (а.с.11). 20.10.2014 року між сторонами було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та Умов про надання продукту кредитних карт з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов'язань за Договором від 16.04.2011 року строком на 24 місяці з 20.10.2014 року по 31.10.2016 року (а.с.10). Як видно з умов генеральної угоди банк надав позичальнику терміновий кредит на споживчі потреби у сумі 49051 грн. 81 коп. зі сплатою відсотків у сумі 1,5 % щомісячно. Погашення заборгованості здійснюється щомісячно шляхом сплати платежу у розмірі 2454 грн. 55 коп. Згідно п.3.2.1.2.3.4. Умов - банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі. Статтею 1054 п.1 Цивільного Кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із п.1.ст.1048 Цивільного Кодексу України, розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. З положень кредитних договорів та ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимоги цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми. Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у зобов'язанні належним чином. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні розрахунку, у [PERSON] станом на 12.07.2016 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 22957 грн. 68 коп., в тому числі: 18393 грн. 13 коп. - сума основного боргу за кредитним договором; 861 грн. 42 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 735 грн. 72 коп. - заборгованість за комісією; 2967 грн. 41 коп. - сума штрафу. (а.с.28). Згідно ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За таких обставин, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved