Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 2016 року, від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, інших джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною, не має, але відповідач добровільно не надає ніякої матеріальної допомоги на її утримання. Відповідач працездатний, має задовільний стан здоров`я, інших аліментних зобов`язань не має, тому має можливість надавати матеріальну допомогу. В зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до [INFO] . Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. У разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення, які містяться в матеріалах справи, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, наданої у заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Так, матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 11 листопада 2016 року Лозівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 305. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серія [NUMBER] , виданого 02 березня 2017 року виконавчим комітетом Новоіванівської сільської ради Лозівського району Харківської області, актовий запис № 02. Згідно даного свідоцтва вбачається, що відповідач по справі є батьком дитини, оскільки в свідоцтві про її народження він записаний батьком. В теперішній час сторони проживають окремо, син проживає з позивачем по справі. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Інших джерел доходів, крім соціальних виплат, по догляду за дитиною не має, тому потребує матеріальної допомоги з боку батька дитини. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утриманні від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідач є працездатним, інвалідом не є, хронічними захворюваннями не страждає, інших утриманців не має, офіційно не працює. Відповідач зі своєї сторони належних та допустимих доказів щодо неможливості сплачувати аліменти на дружину в розмірі 1000 гривень щомісячно, суду не надав. Відповідач є працездатним та зобов`язаний утримувати свою дружину. Оскільки відповідач офіційно не працює, має мінливий дохід, суд встановлює розмір аліментів згідно ст. 80 Сімейного кодексу України у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною трирічного віку. Вказану суму аліментів суд вважає достатньою для задоволення розумних потреб дружини. Згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ст. 263 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на вищевикладене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню оскільки позивачем належним чином представлені докази в обґрунтування своїх вимог. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Витрати по оплаті судового збору суд покладає на відповідача за позовом.

Outcome: approved