Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.07.2016 року о 09 год. 20 хв., [PERSON] в м. Гірник на вул. Свердлова, керуючи автомобілем «ВАЗ-2107, номерний знак [NUMBER], на перехресті вулиць Свердлова-Визволення Донбасу, на якому відсутні знаки пріоритету, не вважав, що перебуває на другорядній дорозі, здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ -21124, номерний знак [NUMBER], під керуванням позивача, чим порушив п. 16.15 Правила дорожнього руху, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Постановою судді Селидівського міського суду Донецької області від 21.06.2017 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Згідно із висновком № 47/08 незалежної судової автотранспортної Експертизи автотранспортного дослідження за фактом заподіяння ушкоджень автомобілю позивача ВАЗ 21124-121, реєстраційний номер [NUMBER] згідно «Методики товарознавчої експертизи» відновлювати дане транспортний засіб економічно недоцільно, вартість матеріального збитку приймається рівною його ринкової вартості на момент ДТП і становить 78437 грн. 13 коп. Страхова компанія АСКО ДС виплатила відшкодування завданої шкоди позивачу на суму 50\~000,00 грн. Просить суд стягнути з відповідача на його користь розмір матеріальної шкоди, спричинену внаслідок ДТП, в розмірі 28437 грн. 13 коп. та сплачений ним судовий збір в розмірі 704 грн. 00 коп. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 06.02.2018 року зазначену справу було прийнято до розгляду та призначено в порядку спрощеного позовного провадження до судового засідання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримав повністю, просить задовольнити позовні вимоги. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги позивача підтримала повністю та просить їх задовольнити. До суду надала заяву, в якій просить суд призначити судове засідання для вирішення питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, після ухвалення рішення по суті. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд вивчивши матеріали справи та дослідивши законодавство, що регулює спірні правовідносини, встановив наступне. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія САР № 927087 від 12.07.2013 року, виданого ВРЕР м. Маріїнки при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, автомобіль марки «ВАЗ-21124», номерний знак [NUMBER] зареєстровано на [PERSON] Відповідно до постанови Селидівського міського суду Донецької області від 21.07.2017 року встановлено, що [PERSON] 25.07.2016 року о 09 год. 20 хв., в м. Гірник, на вул. Свердлова, керуючи автомобілем «ВАЗ-2107, номерний знак [NUMBER], на перехресті вулиць Свердлова-Визволення Донбасу, на якому відсутні знаки пріоритету, не вважав, що перебуває на другорядній дорозі, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ -21124, номерний знак [NUMBER], під керуванням позивача, чим порушив п. 16.15 Правила дорожнього руху, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження. [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Згідно висновку № 47/08 автотоварознавчого дослідження по факту спричинення пошкоджень автомобілю ВАЗ 21124-121, реєстраційний номер [NUMBER], вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зноса автомобіля ВАЗ 21124-121, реєстраційний номер [NUMBER] в результаті дорожньо-транспортної пригоди, на момент здійснення дослідження складає 78\~437,13 грн. Згідно полісу № АЕ/ 4550400 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, [PERSON] застрахований в СК «АСКО ДС». Згідно довідки виданої ПАТ КБ «ПриватБанк» на рахунок [PERSON] були зараховані кошти у розмірі 50000,00 грн. відповідно страхового акту 322/17 від 07.07.2017 року. Частиною 1, 2 статті 22 ЦК України передбачено, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2)\~доходи,\~які особа\~могла б\~реально одержати\~за звичайних\~обставин,\~якби її\~право не\~було порушене\~(упущена\~вигода). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 4 своєї Постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, зазначив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно ст. 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування заподіяної життю, здоровю та (або) ману потерпілих унаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки неправомірність дій відповідача та безпосередній причинний зв'язок між цими діями та наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 25.07.2016 року, встановлені постановою Селидівського міського суду Донецької області від 21.06.2017 року, механічні пошкодження, які зазнав автомобіль позивача підтверджуються висновком № 47/08 автотоварознавчого дослідження. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 704 грн. 00 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved