Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, в якому вказав, що відповідачу за адресою: [ADDRESS] , підприємство регулярно надає послуги теплопостачання, за які необхідно щомісячно вносити оплату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляється від сплати за надані послуги, добровільно заборгованість не сплачує. Внаслідок чого, за період з жовтня 2007 року по лютий 2021 року, має заборгованість в сумі 61\~330 грн. 49 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також, судовий збір у розмірі 2270 грн. 00 коп. Представник позивача по справі ТОВ «Бахмут-Енергія» у судове засідання не з`явився, надіслав на електронну адресу заяву про розгляд справи без участі представника.. Заперечує щодо посилання відповідача про застосування строків позовної давності, оскільки під час дії карантину строки позовної давності продовжуються на строк дії карантину, що визначено у п.12 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України. На підставі цього просив відмовити в задоволенні заяви про застосування строків позовної давності. Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав відзив на позовну заяву, яким просив відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності у стягненні з нього заборгованості за послуги з теплопостачання, за період з жовтня 2007 року по 19.02.2018 року в сумі 26\~149,86 грн., на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України. В іншій частині позову просив відмовити. З довідки\~ Бахмутської міської\~ради №\~838\~від 25.02.2021\~року судом\~встановлено,\~що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] .\~ \~ Особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , відкрито на ім`я [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 2 статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно з ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди. За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Серед обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, визначених у статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», є наступні: виконання рішення зборів співвласників; своєчасна оплата за спожиті житлово-комунальні послуги. Таким чином, Закон покладає обов`язок утримання квартири та сплати житлово-комунальних послуг на власника квартири у багатоквартирному будинку. Відповідно до Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року споживачі житлово-комунальних послуг зобов`язані щомісяця вносити плату за використані комунальні послуги згідно з тарифом, що затверджується органами місцевого самоврядування. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, розмір плати розраховується виходячи із розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами. Згідно з ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно з ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Положеннями статті 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ст.ст. 67,68,162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. В судовому засіданні встановлено, що відповідач має заборгованість, яка виникла за період з жовтня 2007 року по лютий 2021 року, у розмірі 61 330 грн. 49 коп., що підтверджено витягом з особового рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] . При вирішенні даного спору суд також виходить з того, що як вказано в ст.257 ЦК України загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність) встановлюється в три роки. Таким чином, вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню за три роки до звернення до суду, тобто в межах позовної давності у розмірі 35 180,63 грн. В задоволенні інших вимог треба відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності, оскільки причина пропуску цього строку не може бути визнана судом поважною. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати присуджує позивачу пропорційно до розміру задоволених позовних в розмірі 2176,76 гривень, виходячи з наступного розрахунку: 35\~180, 63 х 2270/ 61330,49 = 1302,12; де 35180,63 гривень сума задоволених позовних вимог; 2 270 гривень сума сплаченого позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви; 61330,49 гривень ціна позову, 1302,12 гривень судові витрати, присуджені позивачу. У відповідності з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial