Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування витрат, понесених в інтересах підприємства,обґрунтовуючи вимоги тим, що з 21 жовтня 2007 року він працює в стрілецькій команді станції Знам'янка виробничого підрозділу служби воєнізованої охорони «Знам'янський загін воєнізованої охорони» регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» на посаді стрільця 4 розряду. При прийнятті на роботу однією з умов трудового договору було передбачено безкоштовне забезпечення його форменим одягом. Протягом останніх трьох років формений одяг він не отримує. У грудні 2016 року у виробничий підрозділ «Знам'янський загін воєнізованої охорони» надійшли 421 комплект костюмів військово-польових, які видавались працівникам підрозділу, але позивач костюм не отримав з невідомих причин. У зв'язку з тим, що на службі він має знаходитись у форменому одязі, яким його не забезпечили, а перебування на службі без нього є порушенням посадових обов'язків та підставою для недопущення до несення служби, 5 серпня 2018 року був вимушений придбати за власні кошти формений одяг у вигляді костюма камуфльованого військового зразка, вартістю 1650 грн. Після чого, 13 серпня 2018 року звернувся до адміністрації загону із заявою про відшкодування витрат понесених ним в інтересах підприємства, про що надав відповідні документи та квитанцію. Однак, 15 серпня 2018 року адміністрацією загону йому було відмовлено у відшкодуванні витрат, оскільки повернення коштів не передбачено наказом ПАТ «Українська залізниця» №99-Ц. Вважає дії адміністрації загону неправомірними та такими, що порушують його право на забезпечення гідних умов праці. Просив стягнути з відповідача витрати, понесені ним в інтересах підприємства в сумі 1650 грн. та судові витрати. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, відповідно до якої підтримав вимоги позову та просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заперечень не надав, як і не надав заяви про розгляд справи без його участі. Згідно ухвали Знам'янського міськрайонного суду розгляд цивільної справи проводиться заочно. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що з 21 жовтня 2007 року, позивач працює в стрілецькій команді ст. Помічна, а з 26 листопада 2007 в стрілецькій команді ст. Знам'янка виробничого підрозділу служби воєнізованої охорони «Знам'янський загін воєнізованої охорони» регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» на посаді стрільця, що підтверджується копією трудової книжки. Відповідно до особової картки №353 обліку форменого одягу працівника та знаків розрізнення, виданої на ім'я позивача, 01 січня 2011 року, останнім отримано костюм бавовняний, термін носіння якого складає два роки, прогнозована дата списання 01 липня 2012. З товарного чеку №17 вбачається продаж однієї одиниці костюма комуфляжного за 850 грн. та туфлі чоловічі за 800 грн. суб'єктом підприємницької діяльності фізична особа підприємець [PERSON] з реєстраційним номером облікової картки платника податків та інших обов'язкових платежів [NUMBER], в магазині «Охотник» в м. Знам'янка. 13 серпня 2018 року позивач звернувся до керівництва виробничого підрозділу Служби воєнізованої охорони «Знам'янський загін воєнізованої охорони» із заявою про відшкодування коштів в сумі 1650 грн., витрачених ним на придбання форменого одягу у виді костюма комуфляжного та туфель, до якої додав товарний чек, копію свідоцтва платника єдиного податку, виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та звіт про використання коштів. Листом від 15 серпня 2018 року №НОР-3-05-Д-3 виробничий підрозділ Служби воєнізованої охорони «Знам'янський загін воєнізованої охорони» повідомив позивача про те, що з метою забезпечення контролю за цільовим та ефективним використанням коштів, забороняється придбання товарно-матеріальних цінностей без укладання договорів. Згідно, Порядку отримання, обліку і видачі форменого одягу особовому складу відомчої воєнізованої охорони, затвердженим наказом №99-Ц від 24 квітня 1997 року «Про формений одяг особового складу відомчої воєнізованої охорони Укрзалізниці» відшкодування коштів за придбання форменого одягу або його пошив за власні кошти в разі його не отримання в установлені терміни не передбачено. Згідно з ч.2 ст. 164 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен компенсувати працівникові витрати на придбання спецодягу та інших засобів індивідуального захисту, якщо встановлений нормами строк видачі цих засобів порушено і працівник був змушений придбати їх за власні кошти. У разі дострокового зносу цих засобів не з вини працівника власник або уповноважений ним орган зобов'язаний замінити їх за свій рахунок. Відповідно до колективного договору між адміністрацією та профспілковим комітетом Знам'янського загону відомчої воєнізованої охорони на 2011-2015 роки, що продовжує свою дію до укладення нового колективного договору, адміністрація зобов'язується своєчасно та в повному об'ємі забезпечувати працівників матеріально-технічними ресурсами, необхідними для виконання виробничих завдань з досягненням високих результатів, видавати безкоштовно формений одяг працівникам підрозділу, які при виконання службових обов'язків зобов'язані носити такий одяг, у відповідності до переліку, затвердженим Укрзалізницею за рахунок коштів загону (п.п. 2.1, 2.16). З посадової інструкції стрільця стрілецької команди 5169 Виробничого підрозділу Служби воєнізованої охорони «Знам'янський загін воєнізованої охорони» регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» вбачається, що стрілець зобов'язаний під час виконання службових обов'язків носити формений одяг і знаки розрізнення встановленого зразка, відповідно до своєї посади (п.2.16). Порядком отримання, обліку і видачі форменого одягу особовому складу відомчої воєнізованої охорони, затвердженим наказом Державної адміністрації залізничного транспорту України Міністерства транспорту України від 24 квітня 1997 року №99-Ц «Про формений одяг особового складу відомчої воєнізованої охорони Укрзалізниці» визначено, що особам начальницького і рядового складу, яким речі форменого одягу підібрати за розмірами неможливо, проводиться їх пошиття за індивідуальним замовленням (п.4.2.1). Оплата за пошиття форменого одягу проводиться бухгалтерією служби (загону) за поданим підрядником рахунком з коштів, що виділяються на утримання воєнізованої охорони (п.4.3.2). Розділом 4 Робочої інструкції по організації охорони об'єктів 2-ї категорії /мостів/ залізничного транспорту передбачено, що особовий склад несе відповідальність за недотримання встановленої форми одягу. З огляду на викладене, відповідач повинен був забезпечити позивача форменим одягом необхідного розміру чи компенсувати працівникові витрати на його придбання. З наданих суду письмових доказів вбачається, що позивачу останній раз формений одяг у вигляді костюма бавовняного було видано 01 січня 2011 року, що не відповідає нормам, за якими відповідач повинен був забезпечити позивача форменим одягом, позивач протягом 2017 -2018 років отримував лише один раз куртку зимову та один раз напівчоботи утеплені. Належних та допустимих доказів щодо забезпечення позивача форменим одягом відповідно до встановлених норм відповідач суду не надав. Таким чином, позивач за власний рахунок змушений був придбати костюм комуфляжний та туфлі чоловічі, що підтверджується товарним чеком. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку про те, що факт вимушеного придбання позивачем форменого одягу за власні кошти в інтересах підприємства знайшов своє підтвердження в судовому засіданні на підставі пояснень позивача, його представника та досліджених письмових доказів, а тому пред'явлений позов є обґрунтованим татаким, що підлягає задоволенню.. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним при зверненні до суду судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved