Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 5680,91 грн., з яких: 2757,63 грн. тіло кредиту; 1128,76 грн. прострочене тіло кредиту; 1794,52 грн. заборгованість за відсотками, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.07.2011 року між ПАТ Дельта Банк та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-24014-070711, згідно п.1.2 якого відповідачу було відкрито картковий рахунок № 26257904817379 в національній валюті, надано платіжну картку, а також ПІН-код до неї. Банк надав Клієнту Кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії, що передбачена п.1.3 кредитного Договору. Однак, відповідач не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Представник позивача у судове засідання не зявився, в позові просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.27), у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно вимог ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не зявився, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд прийшов до висновку про можливість заочного розгляду справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. 07 липня 2011 року між ПАТ Дельта Банк та [PERSON] було укладено договір № 001-24014-070711 (надалі Договір), відповідно до п.1.2 якого ПАТ Дельта Банк (надалі Банк) відкриває відповідачу (надалі Клієнт) поточний рахунок з використанням платіжної картки № 26257904817379 в національній валюті України гривні, випускає та надає в користування Клієнту платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування Клієнта згідно переліку послуг та на умовах, викладених в Тарифному пакеті Класичний, що міститься в додатку № 1 до цього Договору (надалі Тарифи) та згідно з умовами цього Договору, Умовами надання Картки і Правилами. Відповідно до п.5.1, 5.12 Договору з його підписанням Клієнт засвідчує, що він ознайомлений з Правилами, Тарифами та погоджується вважати їх обовязковими до застосування до відносин, які виникли на підставі цього Договору, а також те, що один з оригіналів цього Договору, а також по примірнику діючих Тарифів та Правил були передані останньому. Згідно п.1.3 кредитного договору Банк надає Клієнту кредит шляхом відкриття Клієнту відновлювальної відкличної Кредитної лінії в загальному розмірі 100000,00 грн. та на день укладання кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 5000,00 грн. Відповідно до п.1.6 кредитного Договору кошти Кредитної лінії та власні кошти Клієнта використовуються для розрахунків за товари чи послуги, що придбаваються Клієнтом у субєктів господарювання, та зняття готівки, виконання Клієнтом своїх зобовязань перед Банком за Договором, та вчинення інших операцій, які не заборонені діючим законодавством України. Відповідно до п.2.1 кредитного договору моментом надання Банком Клієнту кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених Тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів Клієнта. Згідно п.2.3 кредитного договору Клієнт сплачує Банку проценти за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за ставками, які зазначені в тарифному пакеті Класичний, що міститься в додатку № 1 до цього договору. Відповідно до п.3.4 Клієнт доручає Банку здійснювати з рахунку договірне списання грошових коштів. У відповідності до умов кредитного договору (п.3.6, п.3.8) Клієнт зобовязаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у Тарифах. Обовязковими складовими обовязкового мінімального платежу є частка погашення заборгованості, Овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. При надходженні на рахунок коштів погашення існуючої заборгованості відбувається у наступній послідовності: в першу чергу погашається прострочена заборгованість за цим Договором, а потім поточна. Відповідно до п.5.2 Договір набуває чинності з дати його укладення та діє до повного виконання зобовязань за цим Договором. Банк виконав свої зобов'язання за договором № 001-24014-070711 на відкриття поточного рахунку з використання платіжної картки та обслуговування платіжної картки від 07 липня 2011 року, видав відповідачу картку та встановив передбачений договором кредитний ліміт. Відповідач [PERSON] взяті на себе обов'язки за Договором не виконує. Згідно розрахунку (а.с.7) станом на 30 липня 2015 року за кредитним договором утворилась заборгованість. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 5680,91 грн., з яких: 2757,63 грн. тіло кредиту; 1128,76 грн. прострочене тіло кредиту; 1794,52 грн. заборгованість за відсотками. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ст.1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Враховуючи положення ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього кодексу про позику. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З'ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ Дельта Банк ґрунтуються на законі та укладеному договорі і підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідачем істотно порушено умови кредитного Договору. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 487,20 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved