Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення в порядку регресу шкоди, пов»язаної з виплатою страхового відшкодування в розмірі 2618,22 гривень та судових витрат у справі. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що між ПрАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс» та [PERSON] 05.12.2012 р. було укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс № АВ\\9116175. 28.08.2013 р. о 17.50 год. в м.Києві на перехресті вул.Святошинська та Котельнікова [PERSON], керуючи автомобілем «Тайота» д.н. [NUMBER], перед початком руху та під час руху заднім ходом не впевнився, що це буде безпечно та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем БМВ д.н. [NUMBER]. Зазначена дорожньо-транспортна пригода трапилась з вини відповідача у справі відповідно до постанови Святошинського районного суду м.Києва від 01.10.2013 р. Страховою компанією власнику пошкодженого автомобіля «БМВ» д.н. [NUMBER] було виплачено страхове відшкодування в розмірі 5236,44 гривень. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що відповідач в порушення умов укладеного Полісу допустив до керування транспортним засобом водія із стажем, меншим ніж 3 роки. На підставі положень ст. 38-1 Закону України « Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить стягнути з відповідача 50% виплаченого страхового відшкодування. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у відсутність представник ПрАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс» та надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом шляхом здійснення публікації оголошення в газеті «Урядовий кур»єр». На підставі положень ст.ст. 224-226 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході розгляду справи встановлено, що між ПрАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс» та [PERSON] 05.12.2012 р. було укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс № АВ\\9116175. 28.08.2013 р. о 17.50 год. в м.Києві на перехресті вул..Святошинська та Котельнікова [PERSON], керуючи автомобілем «Тайота» д.н. [NUMBER], перед початком руху та під час руху заднім ходом не впевнився, що це буде безпечно та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем БМВ д.н. [NUMBER]. Відповідно до постанови Святошинського районного суду м.Києва від 01.10.2013 р. винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди визнаний [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «БМВ» д.н. [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. На підставі заяви власника автомобіля «БМВ» та відповідно до розрахунку страхового відшкодування, проведеного страховою компанією, 24.12.2013 р. ПрАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс» власнику пошкодженого автомобіля було виплачено страхове відшкодування в розмірі 5236,44 гривні, що підтверджується платіжним дорученням № 1712. Пунктом 8 Полісу № АВ/9116175 передбачено, що до керування забезпеченим транспортним засобом не допускаються особи з водійським стажем менше 3-х років. При розрахунку страхового платежу у п.9 Полісу застосоване значення коригую чого коефіцієнту К4, що відповідає стажу водія більше 3-х років. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення на момент дорожньо-транспортної пригоди забезпеченим транспортним засобом керував [PERSON] із посвідченням водія [NUMBER], виданим 2092011 р. Тобто, на момент дорожньо-транспортної пригоди забезпеченим транспортним засобом керував водій із стажем, меншим ніж 3 роки, який був визнаний винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п.38-1.1 ст.38-1 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі зібрані і досліджені судом докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved