Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що його з відповідачкою подружнє життя не склалось, через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімені обов'язки з ведення спільного господарства через що в сім'ї постійно виникають сварки. З лютого 2012 року спільного господарства не ведуть, припинені шлюбні відносини. Від шлюбу мають дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні підтримав факти наведені в позовній заяві та зазначив, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його інтересам, просив позов задовольнити. В судовому засіданні відповідачка позов визнала та подала зустрічну позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій посилалась на те, що відповідач не допомагає матеріально утримувати дітей на належному рівні, гроші надає нерегулярно, дитячі речі і продукти не купує, дійсний свій дохід від родини приховує. Оскільки домовитись з визначенням постійних виплат на дітей з відповідачем не може, вона змушена звернутись до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки, [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 1000 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. На розірвання шлюбу погоджується. В судовому засіданні [PERSON] змінила свої позовні вимоги і просила суд стягнути з [PERSON] на утримання двох дітей 1/3 частину усіх видій його заробітку. Позивач за основним позовом зустрічну позовну заяву визнав, проти стягнення з нього 1/3 частини його заробітку на утримання дітей не заперечує. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов та зустрічний позов підлягають задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 27 вересня 1997 року у Петрашівській сільській раді Володарського району Київської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №5 (а.с. 4). Від шлюбу подружжя має двох дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Шлюбні відносини між подружжям не склались, через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, на момент розгляду справи спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, проживають окремо. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи, що відповідачка за первісним позовом позов визнала, і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, тому на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Що стосується зустрічної позовної заяви, то вона підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначила позивачка за зустрічним позовом - [PERSON], відповідач [PERSON] необхідну матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, тому вона вирішує питання про стягнення аліментів в судовому порядку відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання дітей аліментиіву розмірі 1/3 частину заробітку з усіх видів доходу, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до штампа вхідної кореспонденції суду, зустрічна позовна заява [PERSON] надійшла до суду 25 лютого 2014 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти саме з 25 лютого 2014 року. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 110, 112, 180, 183, 184, 191 СК України,

Outcome: approved