Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на 1/3 частку квартиру в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначив, що 01.09.2013 р. помер [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді 1/3 частки квартири [ADDRESS]. 1/3 частка цієї квартири належить йому та 1/3 частка відповідачу. [PERSON] залишив заповіт, відповідно до якого, все своє майно заповідав йому. У червні 2016 р. він вирішив оформити спадкове майно на своє імя, але у нотаріуса йому пояснили, що в даний час неможливо це зробити, оскільки заповіт було складено на території м. Євпаторії, дана територія є тимчасово окупованою та немає можливості підтвердити наявність цього заповіту. Просив визнати за ним право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS]. У судове засідання представник позивач не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки були відсутні особи, які беруть участь у справі. Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 11.12.1996 р., [ADDRESS] належить [PERSON]- відповідач по справі [PERSON], [PERSON] та позивачу [PERSON] на праві особистої власності. (а.с. 11) Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-АП № 278465, виданого 02.09.2013 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Євпаторійського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, [PERSON] помер 01.09.2013 р. (а.с. 9) Як видно з заповіту від 26.11.2007 р., складеного у м. Євпаторії Автономної Республіки Крим, [PERSON] заповідав все своє рухоме та нерухоме майно, яке буде йому належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, позивачу [PERSON] (а.с. 8) З позовної заяви вбачається, що позивач не може реалізувати своє право на набуття права власності на спадкове майно після смерті [PERSON], оскільки заповіт був складений на території м. Євпаторії Автономної Республіки Крим, дана територія якої є тимчасово окупованою та немає можливості підтвердити наявність цього заповіту, тобто його право власності на частку спірної квартири оспорюється. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі викладеного суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] про визнання права власності на 1/3 частку квартиру в порядку спадкування.

Outcome: approved