Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач, звернувся до суду з позовом до відповідача про поновлення строку позовної давності, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO]. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO], відкрилася спадщина - земельна частка (пай) розміром 2,29 в умовних кадастрових гектари члена колективного сільськогосподарського підприємства «Загнітківське», на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області по території Загнітківської сільської ради. Він як єдиний спадкоємець за законом фактично вступив у володіння та управління спадковим майном. До нього перейшов у власність житловий будинок, предмети звичайної домашньої обстановки, а також сертифікат на право на земельну частку (пай). В подальшому він зазначений сертифікат втратив, що призвело до неможливості оформлення спадщини. Своєчасно до нотаріуса не зміг звернутися і в силу того, що коштів на оплату судових витрат не мав. З цих же причин пропустив і строк позовної давності та просить поновити його, визнавши за ним право власності на земельну частку (пай) розміром 2,29 умовних кадастрових гектари члена КСП «Загнітківське» с. Загнітково, Кодимського району, Одеської області, на підставі сертифікату серії [NUMBER], виданого на ім»я [PERSON], померлого [INFO]. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутністю. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 22 січня 1999 року Загнітківською сільською радою Кодимського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Кодимським райбюро ЗАГС Одеської області 26 січня 1983 року, батьком народженого [INFO] [PERSON] є [PERSON] Згідно довідки Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області №1647 від 07 липня 2013 року [PERSON] до [INFO] дійсно проживав разом зі своїм сином - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Згідно інформації Відділу Держземагенства в Кодимському районі Одеської області №489 від 08 серпня 2013 року [PERSON] видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], розміром 2,29 в умовних кадастрових гектари, розташовану по Загнітківській сільській раді. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов може бути задоволеним у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 статті 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Позивач, як єдиний спадкоємець за законом від спадщини не відмовився, фактично вступивши у володіння спадковим майном (ст. 549 п.1 ЦК України в редакції 1963 року). До спадкової маси, що залишилася після смерті спадкодавця ввійшла земельна частка (пай), розміром 2,29 в умовних кадастрових гектари, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], розташовану на території Загнітківської сільської ради. Зазначений правовстановлюючий документ позивачем був утрачений, що унеможливило оформелння нею спадщини. Частиною першою статті 529 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Отже, суд констатує, що позивач фактично прийняв спадщину, що залишилась після смерті спадкодавця і тим самим набув право власності на неї. Що стосується вимоги позивача поновити строк позовної давності, то суд, задовольняючи цю витмогу виходив наступного. Позивач є особою юридично не освіченою, матеріально не забезпеченою. Згідно ст.71 ЦК України в редакції 1963 року загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється втри роки. Статтею 74 ЦК України в редакції 1963 року визначено, що вимога про захист порушеного права приймається до розгляду судом, арбітражем або третейським судом незалежно від закінчення строку позовної давності. Суд вважає причину пропуску строку позовної давності позивачем поважною, оскільки він є особою юридично не освіченою і таким, що не мав коштів для зверення до суду, а звідси - не мав можливості захистити своє порушене право. Враховуючи викладене,

Outcome: approved