Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить стягнути 47656 грн. 22 коп. матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивує тим, що 13.12.2019 о 16 год. 20 хв. на вул. Голинського у м.Львові, відповідач керуючи автомобілем «Skoda Fabia Classic», р.н. [NUMBER] , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Тракт Глинянський, не надав переваги в русі автомобілю «Toyota Corolla», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення, при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Личаківського районного сулу Львівської області від 12.02.2019 відповідач визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу як власнику автомобіля «Toyota Corolla», р.н. [NUMBER] , завдано збитків на суму 47656,22 грн., що підтверджується висновком щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №740/12-18 від 20.12.2018. Враховуючи наведене, просить стягнути з відповідача вказану суму матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача. При цьому, просить стягнути з відповідача судові витрати, які згідно з попереднім орієнтовним розрахунком становлять 7768 грн., з яких: 768,40 грн. - судовий збір, 1500 грн. витрати на проведення експертизи та 5500 грн. - витрати за надання правової допомоги. Ухвалою від 15.04.2019 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач, у встановлений ухвалою суду від 15.04.2019 строк, правом на подання відзиву на позовну заяву, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, не скористався, відзиву на позовну заяву, жодних інших документів, суду не скерував. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 12.02.2019, яка не оскаржувалась та набрала законної сили, встановлено, що відповідач 13 грудня 2019 року о 16 год. 20 хв. на вул. Голинського у м. Львові, керуючи автомобілем «Skoda Fabia Classik», р.н. [NUMBER] , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Тракт Глинянський, не надав переваги в русі автомобілю «Toyota Corolla», р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення, при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 1.5, 2.3б, 16.111 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. При цьому, суд вважає, що дата дорожньо-транспортної пригоди вказана у постанові суду як 13.12.2019 помилково, та така мала місце 13.12.2018, оскільки грудень 2019 року ще не настав, а протокол про адміністративне правопорушення складено 13.12.2018. Судом встановлено, що позивач є власником автомобіля «Toyota Corolla», р.н. [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Як вбачається з висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №740/12-18 від 20.12.2018, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota Corolla», р.н. [NUMBER] , становить 47656,22 грн. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведене, оскільки судом встановлено, що позивачу як власнику автомобіля «Toyota Corolla», р.н. [NUMBER] , з вини відповідача завдано майнову шкоду, відповідачем, не представлено суду жодних доказів на спростування доводів позивача щодо вартості матеріального збитку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 47656,22 грн. Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені (а.с.1) судові витрати, що становлять 768 грн. 40 коп. судового збору. Разом з тим, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача 5500 грн. витрат за правову допомогу, оскільки всупереч вимогам ч.3 ст.137 ЦПК України позивач не подав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що є потрібною умовою для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Відповідно до ч.6 ст.139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Разом з тим, позивач не представив суду жодних доказів на підтвердження розміру витрат на проведення експертизи, а тому підстав для стягнення з відповідача 1500 грн. за проведення експертизи суд не вбачає.

Outcome: approved