Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та збитків відповідно до Кредитного договору № 50002328 від 20.10.2011 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20.10.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір № 50002328, відповідно до змісту якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 439275,70 грн., що еквівалентно на дату укладення договору 54806,70 дол. США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки Audi, модель А6, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 2995 куб.см., рік випуску 2011, а відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов договору. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписаний кредитний договір разом з Загальними умовами кредитування становлять невід'ємну частину договору. Згідно п. 1.6. Умов кредитування виконання зобов'язання відповідача за даним договором забезпечується заставою майна, відповідно до укладеного сторонами договору застави автомобіля від 21.10.2011 року, за яким з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором відповідачем було передано у заставу автомобіль марки Audi, модель А6, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 2995 куб.см., рік випуску 2011, д.н.з. [NUMBER], заставною вартістю 676988,00 грн. Починаючи з грудня 2013 року відповідач почав порушувати свої зобов'язання за кредитним договором щодо оплати щомісячних платежів, погоджених в Графіку погашення кредиту, сплачуючи їх з порушенням встановленого строку. У зв'язку з систематичним невиконанням умов договору 04.11.2014 року позивачем відповідачу було направлено вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором вих. № 50002328 від 04.11.2014 року з вимогою повернути суму кредиту. Однак, у встановлені строки відповідач не повернув кредит та не погасив заборгованість. А тому, 10.02.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис № 193 щодо звернення стягнення на предмет застави з метою задоволення вимог позивача за договором № 50002328 від 20.10.2011 року. В ході здійснення виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса на предмет застави було звернуто стягнення та 15.10.2015 року на рахунок позивача було перераховано 492729,16 грн. Однак, враховуючи те, що з моменту направлення вимоги відповідачу та моменту звернення стягнення на предмет застави було затрачено значний час, та те, що відповідно до умов договору сума кредиту та додаткового кредиту, яка підлягає поверненню розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу за безготівковими операціями банку, зазначеного у договорі, на сьогоднішній день у відповідача й досі існує заборгованість з повернення суми кредиту. Станом на 22.12.2016 року із врахуванням коштів, які були отримані внаслідок звернення стягнення на предмет застави, сума кредиту за договором, яка підлягає поверненню, становить 13221,49 дол. США, що еквівалентно 347196,33 грн. А, виходячи з того, що сума кредиту, яка підлягає поверненню становить 347196,33 грн., кількість днів прострочення сплати суми кредиту становить 418 днів (з 01.11.2015 року по 22.12.2016 року) розмір процентів за користування кредитними коштами становитиме 39910,22 грн. Окрім того, позивач вважає, що підлягають також стягненню з відповідача на користь позивача 3% річних, що складають 12384,92 грн., відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, які за своєю правовою природою є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов'язань та можуть стягуватись поряд з пенею. Таким чином, з огляду на вищевикладене, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, яка складається з основної суми заборгованості, збитків та 3% річних, складає 436131,47 грн., що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Представник позивача до суду надіслав заяву, в якій заявлений позов підтримує повністю, просить провести судове засідання без його присутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 20.10.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір № 50002328, відповідно до змісту якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 439275,70 грн., що еквівалентно на дату укладення договору 54806,70 дол. США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки Audi, модель А6, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 2995 куб.см., рік випуску 2011, а відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов договору (а.с. 10-14). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписаний кредитний договір разом з Загальними умовами кредитування, Графіком погашення кредиту становлять невід'ємну частину договору (а.с. 10-16). Відповідно до положень п. 1.3.1. Умов кредитування розмір платежів, що підлягають сплаті відповідачем у повернення кредиту та додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на день укладення договору у Графіку погашення кредиту. В подальшому відповідач зобов'язався сплачувати платежі у повернення кредиту та додаткового кредиту відповідно до виставлених позивачем рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу за безготівковими операціями банку, зазначеного у договорі (ПАТ «Креді Агріколь Банк»). Згідно п.п. 1.4.2, 2.4, 2.5 Умов кредитування повернення кредиту/додаткового кредиту та процентів за їх використання здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та терміни, встановлені Графіком погашення кредиту по договору не пізніше 15-го числа кожного місяця на підставі рахунку, виставленого позивачем. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до п. 3.2.1. Умов кредитування у випадку порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту та/або сплати за користування кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць позивач має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання договору. Згідно із умовами договору, а саме п. 3.3. відповідач зобов'язаний повернути позивачеві у повному обсязі суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу відповідачем (для фізичних осіб) та протягом 5 (п'яти) календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу відповідачем (для фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб). Якщо з будь-яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Як вбачається з позову, з грудня 2013 року відповідач почав порушувати свої зобов'язання за договором щодо оплати щомісячних платежів, погоджених в Графіку погашення кредиту, сплачуючи їх з порушенням встановленого строку. У зв'язку з систематичним невиконанням умов договору 04.11.2014 року позивачем відповідачу було направлено вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором вих. № 50002328 від 04.11.2014 року з вимогою повернути суму кредиту. Однак, у встановлені строки відповідач не повернув кредит та не погасив заборгованість (а.с. 27). Згідно п. 1.6. Умов кредитування виконання зобов'язання відповідача за даним договором забезпечується заставою майна, відповідно до укладеного сторонами договору застави автомобіля від 21.10.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бродським В.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 3787, за яким з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором відповідачем було передано у заставу автомобіль марки Audi, модель А6, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 2995 куб.см., рік випуску 2011, д.н.з. [NUMBER], заставною вартістю 676988,00 грн. (а.с. 17-22). Так, частиною 1 статті 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 572 ЦК України). Згідно п.2.1.1. договору застави у разі невиконання відповідачем зобов'язань за договором, позивач має право задовольнити за рахунок предмету застави свої вимоги у порядку зазначеному у розділі 5 договору застави, у повному обсязі, включаючи основну суму боргу, проценти за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання, неустойки, необхідні витрати на отримання предмету застави та його реалізацію. Відповідно до п. 5.4. договору застави звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду або на підставі виконавчого напису. А тому, 10.02.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис № 193 щодо звернення стягнення на предмет застави з метою задоволення вимог позивача за договором в розмірі 657209, 66 грн. (а.с. 29). В ході здійснення виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса на предмет застави було звернуто стягнення та 15.10.2015 року на рахунок позивача було перераховано 492729,16 грн. Однак, враховуючи те, що з моменту направлення вимоги відповідачу та моменту звернення стягнення на предмет застави було затрачено значний час, та те, що відповідно до умов договору сума кредиту та додаткового кредиту, яка підлягає поверненню розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу за безготівковими операціями банку, зазначеного у договорі, на сьогоднішній день у відповідача й досі існує заборгованість з повернення суми кредиту. Станом на 22.12.2016 року із врахуванням коштів, які були отримані внаслідок звернення стягнення на предмет застави, сума кредиту за договором, яка підлягає поверненню, становить 13221,49 дол. США, що еквівалентно 347196,33 грн. Згідно ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно з умовами кредитного договору процентна ставка становить 9,90 %. А тому, виходячи з того, що сума кредиту, яка підлягає поверненню становить 347196,33 грн., кількість днів прострочення сплати суми кредиту становить 418 днів (з 01.11.2015 року по 22.12.2016 року) розмір процентів за користування кредитними коштами становитиме 39910,22 грн. та підлягатиме стягненню з відповідача Так, зважаючи на характер господарської діяльності позивача та економічну спеціалізацію на ринку, позивач звернувся до спеціалізованої організації ТОВ «Юридична фірма «Вернер» для підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості відповідно кредитного договору та представництва інтересів позивача у суді. Таким чином, позивач поніс витрати у зв'язку з представництвом інтересів позивача в суді, що підтверджується договором про надання юридичних послуг № 24/2010 від 15.10.2010 року, додатковою угодою № 8 від 09.01.2013 року до договору про надання юридичних послуг № 24/2010 від 15.10.2010 року, додатковою угодою № 224 від 10.08.2015 року до договору про надання юридичних послуг № 24/2010 від 15.10.2010 року. А тому, в силу вимог ч. 1 ст. 22 ЦК України, п. 8.5 кредитного договору збитки у розмірі 6000 грн., понесені позивачем та з урахуванням податку на додану вартість, мають бути компенсовані позивачу відповідачем. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. А тому, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 3% річних за період з 16.10.2015 року по 22.12.2016 року, що становить 12384,92 грн. При цьому, суд звертає увагу, що позивачем правомірно нараховано 3% річних, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. А, у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у разі існування прострочення виконання грошового зобов'язання на боржника покладається відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, що знайшло своє відображення також у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13. Таким чином, з огляду на вищевикладене, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, яка складається з основної суми заборгованості, збитків та 3% річних, складає 436131,47 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Судовий збір, понесений позивачем у розмірі 6541,98 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 50011311 від 27.12.2016 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved