Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Під час провадження по справі позивачем збільшено розмір позовних вимог. Представник позивача\~\~ подав заяву, за змістом якої\~ підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить розглядати справу без участі представника позивача та не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до змісту ст.ст. 10,11,58-60, 61 ЦПК України суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях. Матеріалами справи встановлено, що 28.01.2013 року позивач позичив відповідачу кошти в сумі 3 300 доларів США, що підтверджується копією розписки долученою до матеріалів справи та зобовязувався повернути кошти в термін до 01.09.2013 року. [PERSON] протягом певного періоду часу частково повернув позивачу суму позичених коштів. На день подачі позовної заяви до суду відповідач заборгував позивачу кошти в сумі 1 100 доларів США, що згідно курсу НБУ на той час становило 13 035 грн., ( 1 долар США=11,85 грн.). Станом на момент подачі заяви про збільшення позовних вимог курс НБУ відносно долара становить ( 1 долар США =21,05 грн.), сума 1100 доларів США становить 23,155 грн., неустойка (пеня) у розмірі 6679,70 грн., та 3% річних в розмірі 737,08 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1064, ч.1 ст. 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання то воно підлягає виконню у цей строк. У розписці відповідач зобов'язувався повернути борг до 01.09.2013 року. До сьогоднішнього дня борг не повернуто. Відповідно до ст 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплати неустойки (пені). Виходячи з наведеного суд вважає, що позов є підставним і підлягає до задоволення. Відовідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved