Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому вказав, що 23.04.2008 року між ЗАТ «ТАС-ІНВЕСТБАНК», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №0704/0408/55-013. За умовами даного договору банк надав позичальнику кредит у розмірі 30000 доларів США з розрахунку 11,90 % річних за користування кредитом строком з 23.04.2008 по 23.04.2018 року. 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельтабанк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. Через невиконання відповідачем своїх зобов'язань, станом на 13.03.2014 року загальна заборгованість за договором складає 140594,49 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 123527,73 грн. та суми заборгованості за відсотками 17066,76 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по договору та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, у заяві наполягає на вимогах позову. Не заперечує проти заочного рішення. Відповідно до ч.3 ст.. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Згідно зі ст.. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст.. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно з ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. В судові засідання 19 травня та 11 червня 2014 року відповідач не з'явився. На його зареєстроване місце проживання судом було послано повістки, які повернулися через закінчення терміну зберігання. Тому суд вважає, що відповідача повідомлено належним чином про час та місце слухання справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що між ЗАТ «ТАС-ІНВЕСТБАНК», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №0704/0408/55-013 від 23.04.2008 року. Згідно з п.1.1. банк надає позичальнику кредит у розмірі 30000 доларів США на строк по 23.04.2018 рік включно, а позичальник зобов'язується сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі. 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельтабанк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором №0704/0408/55-013 від 23.04.2008 року. Як вбачається з розрахунку сума заборгованості за кредитним договором станом на 13.03.2014 рік складає 140594,49 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 123527,73 грн. та суми заборгованості за відсотками 17066,76 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, позов обґрунтований, доведений, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved