Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], Приватного підприємства [PERSON] фірми «АСАД» про стягнення інфляційних витрат та 3 % річних від простроченої суми та розірвання договору. В обґрунтування позову зазначив, що він з 4 грудня 2009 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір доручення у формі нотаріально завіреної розписки, зареєстрованої в реєстрі правочинів за № 4772, відповідно до якої [PERSON] отримала від нього грошові кошти у сумі 208 000,00 грн. для купівлі житлового будинку в смт. Пісочин Харківського району Харківської області. Терміном виконання зобов'язання за цим договором було визначено 1 січня 2011 року, однак, [PERSON] своє зобов'язання у строк не виконала, добровільно повернути грошові кошти, які він їй передав відмовилась. 01.02.2013 року Комінтернівським районним судом м. Харкова було ухвалено заочне рішення, яким його позовні вимоги до [PERSON] задоволено у повному обсязі, а саме: розірвано договір доручення від 04.12.2009 року, стягнено з [PERSON] грошові кошти у розмірі 208 000,00 грн основного боргу, 5 200,00 грн. інфляційних витрат та 215 000, 21 грн. 3% річних, всього в сумі 215 200,21 грн, а також стягнено з [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 8 000,00 грн. В зв*язку з тим, що рішення суду набрало законної сили, а відповідач [PERSON] свої зобов*язання виконала лише 29.12.2014 року, після відкриття виконавчого провадження, просить суд стягнути на його користь інфляційні витрати та 3 % річних з прострочених сум на загальну суму 75755,40 грн. Також Відповідно до п. 2.1 договору ПП[PERSON] КОМПАНІЯ зобов'язалося у разі невиконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.02.2013 року у цивільній справі № 2-2169/11 протягом 6 місяців з дня відкриття виконавчого провадження, звернутися після настання зазначеного терміну в десятиденний термін до суду з позовом про додаткове стягнення з [PERSON] інфляційних втрат та 3% річних від прострочених сум з метою захисту його майнових інтересів, але свої зобов*язання за договором не виконало. Виконавче провадження з виконання зазначеного вище рішення суду було відкрито Жовтневим відділом ДВС Харківського міського управління юстиції 20.12.2013 року. Тож, виходячи зі змісту п. 2.1. договору граничним терміном виконання зобов'язань ПП[PERSON] . КОМПАНІЯ стосовно подання позовної заяви до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат та 3%річних від прострочених сум є 30.06.2014 року. Свій обов'язок за договором доручення від 01.12.2013 року ПП[PERSON] КОМПАНІЯ не виконало. За таких обставин просить суд розрівати договір доручення від 01.12.2013 року, укладений між ним та ПП «[PERSON] компанія». Представник позивача в судове засідання не з*явилась, надавши письмову заяву с проханням розглядати справу за її відсутності, підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач ПП «[PERSON] компанія [PERSON]» надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти позовних вимог, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з′явилась, належним чином та своєчасно була повідомлена про час і місце судового засідання, надала заяву про відкладення розгляду справи, однак суд визнає неповажною причину її неявки в судове засідання. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкові від 01.02.2013 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та ПП Земля та люди про розірвання договорів, виділення в натурі частки у праві спільної сумісної власності подружжя, стягнення грошових коштів та витрат на правову допомогу, звернення стягнення грошових коштів на частку у праві спільної сумісної власності подружжя. Позовні вимоги [PERSON] задоволені: Розірвано договір доручення від 4 грудня 2009 року, укладений між [PERSON] (зареєстрований: [INFO], 61050, ІПН [NUMBER]) та [PERSON] (зареєстрована: [INFO], ІПН [NUMBER]) у формі нотаріально завіреної розписки, зареєстрованої в реєстрі правочинів за № 4772. Розірвано договір доручення від 5 січня 2010 року, укладений між [PERSON] (зареєстрований: [INFO], 61050, ІПН [NUMBER]) та Приватним підприємством Земля та люди (адреса: просп. Московський, 96А, оф. 188, м. Харків, 61068, код ЄДРПОУ 35072990). Виділено в натурі частку [PERSON] (зареєстрована: [INFO], ІПН [NUMBER]) у спільному сумісному майні подружжя, а саме: Ѕ житлового будинку літ. А-2 по пров. Дорохівському, 6, що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 12.01.2009 р., виданого Жовтневою районною радою м. Харкова. Стягнуто з [PERSON] (зареєстрована: [INFO], ІПН [NUMBER]) на користь [PERSON] (зареєстрований: [INFO], 61050, ІПН [NUMBER]) грошові кошти у розмірі 208 000 грн. 00 коп. основного боргу, 5 200,00 грн. інфляційних втрат та 2 000,21 грн. 3 % річних, всього у сумі 215 200,21 грн. Стягнуто з [PERSON] (зареєстрована: [INFO], ІПН [NUMBER]) на користь [PERSON] (зареєстрований: [INFO], 61050, ІПН [NUMBER]) витрати на правову допомогу у розмірі 8 000, 00 грн. Звернено стягнення на частку [PERSON] (зареєстрована: [INFO], ІПН [NUMBER]) у спільному сумісному майні подружжя, а саме: на Ѕ житлового будинку літ. А-2 по пров. Дорохівському, 6, що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 12.01.2009 р., виданого Жовтневою районною радою м. Харкова. Стягнуто з [PERSON] (зареєстрована: [INFO], ІПН [NUMBER]) до державного бюджету судовий збір у розмірі 1 700, 00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120, 00 грн. Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 04.11.2013 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Повторне заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.02.2013 року змінено. В позові [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про виділення в натурі частки у праві спільної сумісної власності подружжя та звернення стягнення на неї відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін. 20.12.2013 року головним державним виконавцем Жовтневого відділу ДВС ХМУЮ [PERSON] відкрито виконавче провадження № 41320210 на підставі виконавчого листа № 2-2169/11 від 19.11.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн. 20.12.2013 року головним державним виконавцем Жовтневого відділу ДВС ХМУЮ [PERSON] відкрито виконавче провадження № 41320210 на підставі виконавчого листа № 2-2169/11 від 19.11.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 208000,00 грн. основного боргу, 5200,00 грн. інфляційних витрат та 2000,21 грн. 3 % річних, а всього 215200,21 грн. Згідно виписки з банківської карти позивача [PERSON] вбачається, що 29.12.2014 року на його рахунок надійшло 223200,00 грн. Вказана сума була внесена [PERSON] в порядку виконання рішення суду. Згідно ст. 612 ч.1 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов*язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином з відповідача [PERSON] за прострочення нею виконання грошового зобов*язання можливо стягнути інфляційні витрати та 3 % річних від простроченої суми. Позивачем наданий розрахунок позовних вимог та виходячи з загальних правил обчислення строків, встановлених ст. 253 ЦК України, терміном з якого слід обраховувати інфляційні витрати та 3 % річних від стягненої суми витрат на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн. є наступний день за днем ухвалення Комінтернівським районним судом м. Харкова рішення у справі, тобто 02.02.2013 року. Інфіляційні витрати з суми витрат на правову допомогу у період з 02.02.2013 року по 29.12.2014 року складають 2019,20 грн. виходячи з розрахунку 8000,00 грн. х 125,24%(сукупний індекс інфляції)/100% = 10019,20 грн. Інфіляційна складова основного боргу за період прострочення 10019,20 грн. 8000,00 грн. = 2019,20 грн. Розрахунок 3% річних боргу за період прострочення (8000,00 х 3х 696 (кількість днів)/ 365 х 100= 457,60 грн. Інфляційні втирати з суми основного боргу у розмірі 208000,00 грн. у період з 20.07.2011 року (день складання уточненої позовної заяви) по 29.12.2014 року (день погашення зобов*язань) складають 51792,00 грн. 3 % річних від простроченої суми основного боргу у розмірі 208000,00 грн. у період з 20.07.2011 року (день складання уточненої позовної заяви) по 29.12.2014 року (день погашення зобов*язань) складають 21506,00 грн., які були розраховані за попередньою формулою. Суд приймає надані позивачем розрахунки як такі, що зроблені згідно до чинного законодавства. Суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідачки [PERSON] інфляційної суми та трьох відсотків річних такими, що засновані на законі і підлягають задоволенню саме за період з 20.07.2011 року по 29.12.2014 року, така ж думка висловлена у правовий позиції Верховного суду України по справі № 6-369цс15, де зазначено, що згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Отже у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: 1. суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов*язання; 2. проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; 3. три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов*язання має виконуватися належним відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов*язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Свій обов*язок за договором доручення від 01.12.2013 року ПП «[PERSON] Компанія» не виконало, оскільки із позовом про захист прав позивача до суду не зверталося. Жодних інших дій, спрямованих на виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.02.2013 року у цивільній справі № 2-2169/11 не вчиняло. Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. ПП «[PERSON] компанія» не виконавши свого зобов*язання порушило істотні умови договору, що також не заперечувалось відповідачем ПП «[PERSON] компанія», оскільки позовні вимоги до них визнані в повному обсязі. За таких обставин суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. З відповідача [PERSON], відповідно до ст.88 ЦПК України, також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 776,50 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved