Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивач, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання громадянина таким, що втратив право користування квартирою, а саме квартирою [ADDRESS]. Мотивуючи свої вимоги тим, що є власником зазначеної квартири на підставі договору купівлі-продажу за №511 від 23.05.2002 року. В зазначеній квартирі крім нього зареєстровано його дружину -[PERSON] та колишнього чоловіка його доньки - [PERSON]. Зазначив, що з дня реєстрації, тобто з 18.11.2003 року і по теперішній час відповідач в квартирі не проживав. Шлюб між [PERSON] та його донькою розірвано. В добровільному порядку відповідач не бажає знятися з реєстрації. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з'явився. Надав заяву в якій позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Справу просив розглядати у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки не відомі, в зв'язку з чим, згідно ухвали Знам'янського міськрайонного суду від 25.07.2014 року розгляд цивільної справи проводиться заочно. Відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що згідно з реєстраційним посвідченням Знам'янського БТІ та договором купівлі-продажу зареєстрованим реєстрі за №511 позивач, є власником квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]. Згідно з довідкою ЖЕК №1 №472 від 04.04.2014 року, в квартирі [ADDRESS] що належить [PERSON], зареєстровано його дружину - [PERSON] Згідно з довідкою посвідченою головою будинкового комітету від 04.04.2014 року в квартирі [ADDRESS] проживають: [PERSON], [PERSON] Відповідно до статей 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 і 2 ст.317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 цієї статті власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Судом встановлено, що позивач, є власником квартири розташованої за адресою: [ADDRESS], а тому мав право на звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. За правилом ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім'ї власника жилого будинку, квартири, належать особи, зазначені в частині другій ст.64 цього Кодексу, за змістом якої членами сім'ї є подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї можуть бути визнані й інші особи, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарства. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] у відповідності до ст.64 ЖК України не належить до членів сім'ї власника житла. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає в квартирі позивача з дня реєстрації, тобто з 18.11.2014 року і дана обставина підтверджена матеріалами справи. За таких обставин суд вважає, що є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття цієї особи з реєстрації місця проживання. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.317, 319, 321, 383, 386, 391 ЦК України, ст.ст.64, 71, 72, 156 ч.4, ЖК України та

Outcome: approved