Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 вересня 2003 року Солоненською сільською радою Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 06. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON]. Сторони фактично припинили шлюбні відносини з 01.08.2015 року. Спільне господарство ними не ведеться. Подальше сумісне життя і примирення між ними позивач вважає неможливим. Спір про поділ майна відсутній. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, вказавши на неможливість примирення та подальшого спільного проживання. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позов визнала в повному обсязі, пояснила, що сторони фактично припинили шлюбні відносини з 01.08.2015 року, спільне господарство ними не ведеться., подальше сумісне життя і примирення між ними сторонами вважає неможливим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 13 вересня 2003 року Солоненською сільською радою Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 06, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 100694. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС №141527 виданого 03.03.2004 року Солоненською сільською радою Вільнянського району Запорізької області. Шлюбні відносини припинилися з 01.08.2015 року. Подальше сумісне життя та примирення між ними неможливе. Спір про поділ майна відсутній. Відповідно до\~ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Виходячи зі змісту\~ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи той факт, що сторони фактично мешкають окремо без ведення спільного господарства та бюджету, відсутність доказів того, що окреме проживання сторін негативно вплинуло або вплине на інтереси малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що шлюб [PERSON] та [PERSON] не може бути збережений, оскільки зазначені факти свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі\~ст. 113 Сімейного кодексу України, [PERSON] слід залишити прізвище, набуте після реєстрації шлюбу. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved