Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та з урахуванням уточнень (а.с. 94-95) просить: \~в рахунок погашення заборгованості за Договором кредиту № 08-987П07-К від 18.06.2008 р., яка станом на 27.01.2017 року становить 780464,87 грн. та складається з наступного: сума заборгованості за кредитом 512346,16 грн.; сума заборгованості за відсотками 220336,79 грн.; розмір інфляційних витрат за кредитом 22909,09 грн.; розмір інфляційних витрат за відсотками 24872,83 грн., звернути стягнення на предмети іпотеки, а саме на трикімнатну квартиру, загальною площею 68,60 кв.м, житловою площею 43,2 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, з початковою ціною реалізації не нижчою ніж 437256,00 грн.; \~стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» сплачений позивачем судовий збір. Свої вимоги мотивував тим, що 18.06.2008 р. Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» надалі за текстом «кредитор» та [PERSON], надалі за текстом «позичальник», уклали Договір кредиту № 08-987П07-К. Загальними зборами акціонерів 09 березня 2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування банку на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Відповідно до п. 1.1 кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 40000,00 доларів США. Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року НБУ України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Свої зобовязання позивач виконав, надавши грошові кошти позичальникові. Кредит надано позичальнику на споживчі потреби. В п. 1.1.1 визначено графік погашення заборгованості за кредитом, періоди погашення та кінцевий термін користування кредитом. У порушення умов договору, позичальник [PERSON] зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 27.01.2017 р. має прострочену заборгованість, а саме: сума заборгованості за кредитом 512346,16 грн.; сума заборгованості за відсотками 220336,79 грн.; розмір інфляційних витрат за кредитом 22909,09 грн.; розмір інфляційних витрат за відсотками 24872,83 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. З метою забезпечення виконання зобовязань позичальника, відповідно до ст. 553 ЦК України, 18.06.2008 р. позивач та [PERSON] уклали Іпотечний договір № 08-987П07-І, відповідно до якого останній передав банку в іпотеку наступне майно: трикімнатну квартиру загальною площею 43,2 кв.м, яка знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Сонячне, вул. Інститутська. [ADDRESS]. Сторони оцінили предмет іпотеки у 242715,00 грн., що еквіваленті складає 50000,00 доларів США. Відповідачу було направлено повідомлення про усунення порушень, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобовязання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення заборгованості по кредиту, відсоткам, пенею за рахунок предмету іпотеки. Враховуючи невиконання відповідачем основного зобовязання, позивач вважає, що має право звернутися до відповідача з вимогою про звернення стягнення предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Наявність невиконаних зобовязань відповідача щодо повернення кредиту підтверджується розрахунком заборгованості, попередження відповідача про порушення умов зобовязань підтверджується копією повідомлення про усунення порушень та доказами відправлення. Представник позивача [PERSON] зявилась у судове засідання 30.10.2017 р., позов підтримала, у подальшому участі у розгляді справи не брала, просила розглянути справу за відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, відзиву на позов не подав. У звязку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 18.06.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та [PERSON] уклали Договір кредиту № 08-987П07-К, за умовами якого [PERSON] отримав грошові кошти у сумі 40000,00 доларів США зі сплатою відсотків 14,00 % річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 17.06.2023 р. Також, 11.11.2008 р. між [PERSON] та Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору кредиту № 08-987П07-К від 18.06.2008 р., за якою внесено зміни до кредитного договору в частині процентної ставки за користування кредитом, а саме зазначено, що з 20.10.2008 р. процентна ставка за користування кредитом становить на рівні 15 % річних. Також, 01.07.2009 р. між [PERSON] та Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», укладено додаткову угоду № 2, за якою у новій редакції викладено п.п. 1.1, 1.2, 1.3, виключено п. 2.9 Договору кредиту № 08-987П07-К від 18.06.2008 р., узгоджено умови щодо штрафних санкцій. 15.10.2012 р. Додатковою угодою № 3 про внесення змін до договору кредиту №\~08-987П07-К від 18.06.2008 р., укладеною між [PERSON] та Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», було узгоджено викладення Договору кредиту у новій редакції. У подальшому, 16.10.2012 р. між [PERSON] та Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», укладено додаткову угоду № 4 про внесення змін до договору кредиту №\~08-987П07-К від 18.06.2008 р., за якою до кредитного договору внесено зміни в частині валюти кредитування, а саме 41473,31 доларів США разом із нарахованими процентами 21314,21 доларів США за курсом 8,16 грн. за 1 долар США, що станом на дату укладення становить 512346,16 грн. Зміна валюти кредиту здійснена шляхом рефінансування наявної на дату укладення цього договору про внесення змін заборгованості за Договором кредиту №\~08-987П07-К від 18.06.2008 р. (окрім нарахованих пені та штрафів). Також у вказаній додатковій угоді сторони узгодили інші умови, зокрема щодо процентної ставки (п. 1.5). На забезпечення виконання зобовязань за Договором кредиту №\~08-987П07-К від 18.06.2008 р., між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та відповідачем [PERSON] укладено та посвідчено нотаріально іпотечний договір № 08-987П07-І від 18.06.2008 р., за умовами якого відповідач передав в іпотеку належну йому на праві власності трикімнатну квартиру, загальною площею 68,60 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Сторони оцінили предмет іпотеки у 242715,00 грн., що еквіваленті складає 50000,00 доларів США. Відповідно до п. 2.4.3 та п. 4.1 іпотечного договору, у разі невиконання або неналежного виконання зобовязань за договором кредиту, позивач має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з п. 1.1 та п. 4.1 іпотечного договору, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за договором кредиту в повному обсязі, тобто, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, неустойки (пені, штрафу), відшкодування витрат, повязаних з предявленням вимог за договором кредиту та збитків завданих порушенням договору кредиту. Відповідно до умов п. 4.6 іпотечного договору, у разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, реалізація предмета іпотеки здійснюється у спосіб, зазначений у відповідному рішенні суду. При цьому п. 4.6.2 іпотечного договору визначає можливість продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо зобовязанням встановлений строк (термін його виконання), то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється: шляхом набуття права власності на предмет іпотеки ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві ст. 38 Закону України «Про іпотеку»; шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» ст. 41 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Судом встановлено, що [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором у повному обсязі не виконував. Станом на 27.01.2017 р. у відповідача за кредитним договором утворилась заборгованість, яка складає: заборгованість за кредитом 512346 грн. 16 коп.; заборгованість за відсотками 220336 грн. 79 коп. У відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідносин є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність. З урахуванням наведених положень, позивачем правомірно нараховані інфляційні втрати за кредитом у розмірі 22909 грн. 09 коп., а також за відсотками у розмірі 24872 грн. 83 коп. Загальна нарахована заборгованість по кредитному договору станом на 27.01.2017\~р. складає 780464 грн. 87 коп. Аналізуючи матеріали справи, суд вважає доведеним основний обсяг відповідальності [PERSON] за іпотечним договором, сума заборгованості за кредитним договором підтверджена належним розрахунком. Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобовязаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. 09.03.2017 р. позивачем направлялась відповідачу вимога про усунення порушення зобовязань за кредитним договором № 104291, яка датована 19.01.2017 р. на загальну суму 909736 грн. 06 коп., де міститься попередження про застосування процедури звернення стягнення на предмет іпотеки за умови непогашення заборгованості. Факт направлення даної вимоги підтверджується фіскальним чеком від 09.03.2017\~р. та описом вкладення. Наразі дана вимога залишається невиконаною, [PERSON] не сплатив заборгованість за кредитним договором. Суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок заборгованості, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Що стосується співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, то суд враховує наступне. Згідно звіту про незалежну оцінку предмет іпотеки станом на 26.09.2017 р. має ринкову вартість 437256 грн. 00 коп. Отже, розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором перевищує вартість предметів іпотеки, а тому вимоги позивача про задоволення своїх вимог за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованими та законними. Визначаючи початкову ціну для продажу предметів іпотеки, суд виходить із вартості іпотечного майна, яка визначена шляхом проведення незалежної оцінки. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved