Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 23.12.1995 року вони з відповідачем уклали шлюб. У даному шлюбі у них народились неповнолітній син [PERSON] , [INFO] та малолітній син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя. З 2018 року шлюбні відносини між сторонами були припинені, з того часу вони мешкають окремо один від одного. Спору щодо поділу сумісного майна не мають. Подальше продовження спільного проживання та збереження сім`ї вважає неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з`явився, але від нього надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, але від неї надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 247\~ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч.3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 грудня 1995 року Семенівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.7-8). Судом встановлено, що з 2018 року шлюбні відносини між сторонами припинені, разом вони не мешкають та спільне господарство ними не ведеться. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами неможливо, суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню у повному обсязі. Частиною 1\~ст. 142 ЦПК України, ч. 3\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір»\~визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем за подання позовної заяви про розірвання шлюбу був сплачений судовий збір у сумі 768,40 грн., що відповідає встановленому абз. 3 п.1 ч.2 ст. 4 Закону «України «Про судовий збір розміру» на час його сплати. Враховуючи, що у підготовчому засіданні відповідач визнав позов, що стало підставою для ухвалення рішення суду у підготовчому засіданні, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, іншу частину судових витрат в розмірі 384,2 грн. стягнути з відповідача на користь позивачки у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті. На підставі викладеного,

Outcome: approved