Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за Договором № ГН 1905 від 18.05.2016 р. в розмірі 6420 гривень та судових витрат у справі. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що між ФОП [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір № ГН 1905 від 18.05.2018 р., за умовами якого Продавець зобов`язався надати Покупцеві комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, а Покупець зобов`язався прийняти цей комплекс згідно акту приймання-передачі та сплатити за нього грошову суму в розмірі 25250 гривень. Згідно умов Договору остаточний розрахунок повинен був бути здійснений не пізніше 18.01.2017 р. Позивач посилається на те, що станом на день звернення до суду з позовом заборгованість відповідача за договором складає 3420 гривень, яку він просить стягнути в судовому порядку. На підставі ст.ст.274-279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ФОП [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір № ГН 1905 від 18.05.2018 р., за умовами якого Продавець зобов`язався надати Покупцеві комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, а Покупець зобов`язався прийняти цей комплекс згідно акту приймання-передачі та сплатити за нього. Як вбачається із Специфікації Товару від 18.05.2016 року Відповідачем обрано та замовлено косметичний набір, що підтверджується підписом останньої. Пунктами 2.1., 2.2. Договору Сторони погодили, що при передачі Комплексу по догляду Сторони складають та підписують Акт приймання-передачі згідно Переліку № 1 (специфікації). Пунктом 2.3. Договору обумовлено, що зобов`язання Продавця по передачі Комплексу вважаються виконаними в момент передачі Комплексу в розпорядження Покупцеві згідно Акту приймання-передачі та підписанні даного Договору. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до укладеного Договору виконав в повному обсязі, що підтверджується Актом приймання-передачі від 18.05.2016 року. Згідно з п.5.1 Договору загальна вартість товару складає 25250 грн. Сторони домовилися, що при оплаті товару Клієнт сплачує перший платіж у розмірі 3000 гривень (п. 5.3). Залишок вартості у розмірі 22250 грн. покупець сплачує продавцю рівними платежами, щомісяця, при цьому остаточний розрахунок за товар повинен бути проведений не пізніше 18.01.2017 р. Як встановлено судом відповідач частково виконала свої зобов`язання, однак залишок несплаченої вартості товару станом на момент звернення до суду становить 6420 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Згідно з ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На підставі ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З боку відповідача суду не надано доказів на підтвердження факту виконання нею своїх зобов`язань за договором в повному обсязі. Враховуючи викладене, оцінюючи надані суду докази, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми несплаченого боргу є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved