Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №KGXRRX10011072 від 12 вересня 2007 року в сумі 6386 грн. 90 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку в розумінні положення ч.5 ст.74 ЦПК України, причини неявки не повідомив як і не надав заяви про розгляд справи за його відсутності. З огляну на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві представник позивача. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12 вересня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] укладено кредитний договір №KGXRRX10011072, згідно з яким банк надав відповідачу строковий кредит у сумі 9576 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту 114 грн. 91 коп. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1596 грн., строком на 24 місяці з кінцевим терміном повернення до 12 вересня 2009 року включно. Договір складається з заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), що підтверджується підписом відповідача у заяві. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 01 по 05 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 566 грн. 43 коп., для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також іншими витратами згідно з умовами. Пунктом 4.2 договору визначено, що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі від розміру зазначеному в тарифах та заяві. З розділу 5 кредитного договору вбачається, що при порушені позичальником будь-якого із зобов'язань, передбаченого заявою та п.п.3.2.2,3.2.3 умов договору, банк має право нараховувати, а позичальник зобов'язується сплатити пеню в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 грн. Також умовами договору передбачено нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобовязань, яке здійснюється протягом трьох років з дня коли відповідне зобовязання повинно бути виконано позичальником. А при порушенні строків платежів по будь якому з грошових зобовязань передбачених договором більш ніж на 30 днів останній зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. За домовленістю сторін збільшено строк позовної давності тривалістю в 5 років (а.с. 8,9-11). Позивач взяті на себе зобовязання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі та порядку встановленому договором. Відповідач у порушення умов договору зобов'язання за кредитним договором не виконує. Внаслідок чого, рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 січня 2013 року з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором №KGXRRX10011072 від 12 вересня 2007 року в сумі 63816 грн. 98 коп. Наразі, станом на 03 липня 2015 року заборгованість становить 6386 грн. 90 коп. та складається з різниці заборгованості та суми, стягнутої за рішенням суду 5606 грн. 57 коп., а також штрафів відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг, а саме штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 280 грн. 33 коп. За змістом ст.ст.526, 527, 530, 610 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому, якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, дане зобовязання має бути виконане у зазначений період часу. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобовязання. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року №5, зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в сумі 6386 грн. 90 коп., яка доведена в судовому засіданні та підлягає стягненню з нього в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судові витрати, понесені банком у звязку із подачею даного позову. На підставі викладеного ст.ст.526, 527, 530, 610, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved