Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , призначення над нею піклувальника та стягнення на її утримання аліментів. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що [PERSON] є одинокою матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Батько дітей записаний згідно ч.1 ст.135 СК України. Відповідач веде бродячий спосіб життя, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, не працює. 12.02.2020 року написала нотаріальну відмову від утримання та виховання доньки, згідна з позбавленням її батьківських прав та стягнення з неї аліментів. Вихованням та розвитком дівчинки займається її сестра, [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, [PERSON] не виконує батьківських обов`язків по вихованню дитини, не турбується про гармонічний та всебічний розвиток своєї дитини. На даний час [PERSON] на території селища не проживає, її місце перебування невідоме. З відповідачем проводилися бесіди щодо виконання батьківських обов`язків, але істотних змін не відбулось. На підставі вищевикладеного складено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Ухвалою від 09 грудня 2020 року справа прийнята до розгляду та призначено підготовче засідання. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 23 квітня 2021 року підготовче провадження закрито та справа призначена до судового розгляду. Від представника позивача до суду надійшла заява, згідно якої вона заявлені позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, провести розгляд справи без участі представника селищної ради, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи, згідно з ч.8 ст.128 ЦПК України, повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи, та через оголошення на веб-сайті судової влади, відзив із зазначенням заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надала, заяв про розгляд справи в її відсутності не надходило. Матеріали справи містять копію нотаріально завіреної заяви [PERSON] , в якій остання зазначила, що відмовляється від своєї неповнолітньої доньки [PERSON] та батьківських прав на дитину, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав по відношенню до неї та стягнення аліментів, а також не заперечує проти її удочеріння іншою особою, якщо в тому буде потреба, просить розглядати справу в суді без її присутності (а.с.6). Від представника Служби у справах дітей Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання надійшла заява, згідно якої вона позов підтримала та просила суд здійснювати розгляд цивільної справи без їх участі. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, причину неявки суду не повідомили, про дату та час розгляду справи повідомлялися судом своєчасно та належним чином. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, що відповідає положенням ч.3 ст. 200 ЦПК України, відповідно до яких за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Батьком дітей, згідно ст.135 СК України, записаний [PERSON] (а.с.3,4). Відповідач [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] , однак виїхала з селища у невідомому напрямку, місце її проживання невідоме, про що свідчить повідомлення виконавчого комітету Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 848 від 30.07.2020 року (а.с.13). З копії нотаріально завіреної заяви [PERSON] вбачається, що вона відмовляється від своєї неповнолітньої доньки [PERSON] та батьківських прав на дитину, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав по відношенню до неї та стягнення аліментів, а також не заперечує проти її удочеріння іншою особою, якщо в тому буде потреба (а.с.6). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї малолітньої дитини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] від 07.07.2020 року встановлено, що будинок складається з трьох кімнат та кухні, ванної кімнати, опалення будинку газове, присадибна ділянка 7 соток, умови проживання задовільні. Для виховання та розвитку дитини створені необхідні умови для всебічного розвитку. У дитини є власна кімната, забезпечена ліжком, письмовим столом, шафою для речей. Є іграшки, одяг чистий, відпрасований, охайно складений у шафі. Санітарний стан житла задовільний. Дівчинка мешкає разом з сестрою, [PERSON] та її сином, [PERSON] (а.с.12). 20.08.2020 року Чугуївською районної державною адміністрацією Харківської області складено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її дитини, [PERSON] , [INFO] (а.с.16). 22.03.2021 року Службою у справах дітей Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області складено висновок про доцільність призначення [PERSON] піклувальником над неповнолітньою [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову вихованні; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Виходячи зі змісту ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.ч.3,4 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених ст. 60 ЦК України. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, не проявляє до неї батьківського піклування, суд приходить до висновку, що [PERSON] , на підставі висновку про доцільність позбавлення її батьківських прав та згідно ст.164 СК України, повинна бути позбавлена батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Обставин, які б могли бути перешкодою в призначенні [PERSON] піклувальником над неповнолітньою [PERSON] судом не встановлено. Отже, з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів дитини, суд вважає за доцільне встановити над нею піклування, призначити [PERSON] піклувальником неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд покладає судові витрати на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved