Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 23 396, 83 гривень. У позові вказав, що 12.11.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем був укладений договір б/н, відповідно до якого відповідач 12.11.2007 року отримав кредит у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач у встановлені договором строки обов'язки по поверненню кредиту не виконав, у зв'язку з чим Банк звернувся з позовом до суду про стягнення суми заборгованості за договором кредиту, яка станом на 30.09.2013 року складає 23 396,83 гривні, а саме: заборгованість за кредитом - 7 347,64 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом - 11 831,32 гривень, заборгованість по комісії за користування кредитом - 2 865,64 гривень, штраф фіксована сума - 250 гривень, штраф процентна складова - 1102,23 гривень, а також судових витрат. Представник позивача Ісаєвська О.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Суду пояснила, що між ПриватБанком та [PERSON] був укладений договір приєднання 12.11.2007 року. За змістом цього договору, умови договору встановлені однією зі сторін, якою був ПриватБанк, а [PERSON], ознайомившись з ними приєдналася, що підтверджується її підписом у договорі. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою складає договір між ним та Банком. У тому числі відповідачка погодилася з п. 9.12 Умов, відповідно до якого договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк. Відповідачка з заявою про припинення дії договору до установи банку не зверталася. Будь-яких інших доказів про припинення договору суду не надала. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги Банка не визнала та надала до суду письмові заперечення. Суду пояснила, що коли мала можливість сплачувала заборгованість за кредитом, що підтверджується відповідними квитанціями, та банківськими виписками руху грошових коштів. Зазначила, що кредитний договір з нею не укладався та вона не підписувала Умови та Правила надання банківських послуг. Просила суд, застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову Банку у повному обсязі. З'ясувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.11.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем був укладений договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає договір між ним та Банком. Згідно п. 9.3. Умов та Правил надання банківських послуг, картковий рахунок відкривається на невизначений строк. Відповідно до п. 9.12 - договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк. Згідно з розділом 8 Умов та Правил надання банківських послуг, Держатель несе відповідальність за операції, які здійснюються з картою. Держатель карти несе відповідальність за всі операції, які супроводжуються авторизацією, до моменту письмової Заяви Держателя про блокіровку коштів на картковому рахунку і за всі операції, які не супроводжуються авторізацією, до моменту постановки картки на Стоп - лист. З пояснень відповідачки у судовому засіданні та матеріалів справи вбачається, що з заявою про припинення договору та закриття карткового рахунку з моменту укладання договору по теперішній час, про блокування коштів на рахунку [PERSON] до установи Банку не зверталася. Інших доказів про припинення договору [PERSON] також не було надано. Відповідачка у встановлені договором строки обов'язки по поверненню кредиту не виконала, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за договором кредиту, яка станом на 30.09.2013 року складає 23 396,83 гривні, а саме: заборгованість за кредитом - 7 347,64 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом - 11 831,32 гривень, 2865,64 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, штраф фіксована сума - 250 гривень, штраф процентна складова - 1102,23 гривень. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У відповідності до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Факт виконання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» умов кредитного договору підтверджується матеріалами справи. Таким чином в судовому засідання встановлено, що позивач свої зобов'язання за даним кредитним договором виконав. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Враховуючи вищевказану норму закону, суд не може стягнути з боржниці штраф у вигляді фіксованої частини. Таким чином, оскільки [PERSON] умови кредитного договору не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, з відповідачки слід стягнути на користь позивача: заборгованість за кредитом - 7347,64 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом - 11 831,32 гривень, заборгованість по комісії за користування кредитом - 2865,64 гривень, штраф процентна складова - 1102,23 гривень, а всього - 23146,83 гривень, задовольнивши позов частково. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 233,97 гривень, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 23146,83 гривень Ч100% : 23396,83 гривень ціни позову = 98 %), тобто 98 % від ціни позову (98% Ч 233,97 гривень :100% = 229,28 гривень), що складає 229,29 гривень. На підставі ст.ст. 526, 610, 612, 614, 615, 651, ст. 1049, ст. 1054 ЦК України,

Outcome: partial