Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення графіку зустрічей, третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Обухівської міської ради та свої вимоги мотивує тим, що 07.06.2014 року, між сторонами зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] .. Позивач бажає приймати участь у вихованні, розвитку, соціальній адаптації своєї доньки, в спілкуванні з нею. Однак відповідачка чинить перешкоди для особистого спілкування та прямих контактів з донькою. Тому позивач просить постановити рішення, яким зобов`язати [PERSON] не чинити йому перешкоди у спілкуванні з дитиною - [PERSON] та встановити йому для участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою дочкою, такі способи участі: кожні першу, другу та третю суботу місяця в період часу з 10 год.00 хв. суботи до 10 год. 00 хв. неділі, без присутності матері, кожного вівторка середи та четверга в період часу з 17 год.00хв. до 20 год. 00 хв. без присутності матері, з правом зміни часу за попередньою домовленістю між батьками та з врахуванням інтересів дитини. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві, крім того зазначили, що існують перешкоди зі сторони відповідача в побачені доньки з позивачем, оскільки сторони проживають окремо. Відповідачка позовні вимоги визнала частково, з урахуванням власного графіку спілкування позивача з донькою, лише в її присутності кожного вівторка, четверга та у вихідні дні з 10 год. 00хв. до 15 год.00хв.. Представник третьої особи в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала частково, крім того повідомила, що позивач повинен брати учать в виховані дитини та спілкуватись з нею в присутності відповідача, крім того повідомила, що в вересні 2019 року прийнято Службою у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Обухівської міської ради рішення про побачення позивача з дитиною строком на три місяці. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 07.06.2014 року, позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 147. За час шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 25.05.2016 року Обухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 172. Позивач та Відповідач через несумісність характерів та різні погляди на життя припинили спільно проживати з червня 2019 року. Відповідач переїхала разом з донькою до своєї матері за місцем реєстрації, що також підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 17.06.2019 року. Позивач, як батько, намагається приймати участь в житті та вихованні доньки, однак вважає, що через перешкоди, які чинить відповідачка, він не в повному обсязі реалізує своє право на участь в житті та вихованні доньки, тому просить встановити чіткий регламент його зустрічей з дитиною. Судом встановлено, що відповідачка не заперечує проти зустрічей позивача з дитиною, однак не погоджується з графіком, вказаним позивачем в позові, оскільки вважає його некоректним. Вважає надання можливості позивачу в спілкуванні з дитиною виключно без її участі недоцільність через вік дитини, особливості дитини, у якої після останніх зустрічей з батьком був пригнічений психоемоційний стан та стрес. Заявила, що готова надавити можливість батьку спілкуватись з дитиною відповідно до порядку участі позивача у вихованні малолітньої доньки, щовівторка, щочетверга та у вихідні дні з 10 год.00хв. до 15 год.00хв. в її присутності. Відповідно до ч. 2\~ст. 150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.. Частиною 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 153 СК України\~передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч.1, ч.2\~ст. 155 СК України\~здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 157 СК України\~передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до\~ст. 159 СК України\~якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування Виходячи з того, що ст. ст.\~153,\~157 СК України\~передбачають безумовне право батька на безперешкодне спілкування з дитиною, однак сторони не можуть дійти згоди щодо участі позивача у вихованні дитини, суд вважає, що позов в частині усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з його сином підлягає частковому задоволенню. При цьому враховуючи вік дитини та виходячи з її інтересів, суд не погоджується з вимогами позивача про участь у вихованні дитини без участі сторонніх осіб та зокрема матері дитини. Суд вважає, що батько дитини має право на спілкування з нею, однак це не повинно заважати нормальному розвитку дитини. Тому слід створити умови для одночасного спілкування з дитиною обох з батьків. Зважаючи на те, що дитина має надто незначний вік суд вважає, що спілкування батька з дитиною доцільно обумовити присутністю, при цьому, в разі існування на те об`єктивних підстав (стан здоров`я дитини, її психологічний, інші обставини, що мають суттєве значення) матері дитини, і вважає необхідним встановити позивачу наступний спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з його дитиною щотижня у неділю з 10-00 до 14-00 години за місцем проживання дитини або на нейтральній території в присутності матері, за домовленістю з матір`ю дитини при умові, якщо дитина не хворіє, оскільки вважає, що саме такий порядок буде відповідати інтересам дитини. Враховуючи викладене та

Outcome: partial