Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебуває в шлюбі з [PERSON] з 22.11.1997 року і на даний час шлюб не розірвано. Син [PERSON] наразі проживає з позивачем, усі обов'язки по утриманню та вихованню дитини позивач несе сама, відповідач добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає. Крім того, позивач просить стягнути аліменти і на її утримання. У заяві позивача, яка була зареєстрована канцелярією Козелецького районного суду Чернігівської області 04 грудня 2014 року, міститься прохання про розгляд справи за її відсутності та підтримання нею заявлених позовних вимог; у заяві відповідача, яка також була зареєстрована через канцелярію суду 04 грудня 2014 року, міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності та визнання ним позовних вимог. За таких підстав суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності позивача та відповідача на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Відповідно до статті 197 ЦПК України з огляду на неявку в судове засідання всіх осіб фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Остерською міською радою Козелецького району Чернігівської області, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]; [PERSON] є його матір'ю. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до частини другої статті 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Це є гарантований державою мінімум для забезпечення утримання дитини. Згідно з частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності з частиною першою статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідач визнав позов, позовні вимоги в цій частині ґрунтуються на вимогах закону, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дітиною повноліття, - підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів на туримання дружини, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами першою, другою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Отже, згідно з вищенаведеними нормами права, до суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, водночас відповідно до зазначених норм право особи на звернення до суду обумовлено суб'єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду (за умови доведеності існування самого права). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] 22 листопада 1997 року було зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Скрипчинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Відповідно до частини першої статті 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до частини другої вказаної статті право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з частиною третьою статті 75 СК України непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Відповідно до положень частини четвертої статті 75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Таким чином, покладення на одного з подружжя обов'язку по утриманню іншого на підставі статті 75 СК України можливо за наявності таких умов: 1) щоб подружжя знаходилося в зареєстрованім шлюбі; 2) непрацездатність одного з подружжя; 3) якщо одного із подружжя не забезпечують його доходи до рівня прожиткового мінімуму, що встановлений законом; 4) спроможність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. Відсутність хоча б однієї з цих умов не дає права для стягнення аліментів. Таким чином, в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів з [PERSON] в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви, суд відмовляє з огляду на те, що вимоги позивача не ґрунтуються на законі, оскільки відсутня сукупність ознак, які в силу статті 75 Сімейного кодексу України дають право дружини отримувати аліменти від свого чоловіка, відповідно, в силу положень статей 1, 3 Цивільного процесуального кодексу України права позивача відповідачем не порушені, оскільки на останнього за законом в даному випадку не покладено обов'язку по утриманню дружини, яка є, зокрема, працездатною особою. Якщо відповідач не заперечує щодо надання допомоги позивачу, у сторін є можливість вирішувати такі питання в договірному порядку. Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] - у межах суми платежу за один місяць (згідно зі статтею 367 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в розмірі 243,60 грн. належить стягнути з відповідача в дохід держави. Враховуючи викладене вище,

Outcome: partial