Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 05 лютого 2010 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області між ним та відповідачкою був укладений шлюб, актовий запис №27. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який мешкає з відповідачкою та після розірвання шлюбу буде мешкати з нею. Позивач зазначає, що спочатку сімейне життя з відповідачем склалося добре, в сім'ї існували взаєморозуміння, любов і повага, але з часом стосунки суттєво погіршилися, у зв'язку з втратою взаєморозуміння та різними поглядами на сімейне життя. Внаслідок цього починаючи з квітня 2015 року шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Позивач вважає, що їх сім'я з відповідачкою остаточно розпалася, він не має намірів відновлювати шлюбні відносини та в подальшому жити разом, так як втратив почуття любові та поваги, а також надію на нормальне сімейне життя, а надання строку на примирення не виправить стан їх з відповідачем родинних негараздів. Позивач [PERSON], який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.21), у судове засідання 31 березня 2016 року не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив шлюб розірвати та слухати справу за його відсутності (а.с.23). Відповідач [PERSON], яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи згідно поштового повідомлення про вручення судової повістки (а.с.22), в судове засідання 31 березня 2016 року не з'явилася, надала до суду заяву, згідно якої позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу та просила слухати справу за її відсутності (а.с.24-25). У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 лютого 2011 року, який зареєстровано Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №27 (а.с.5), мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Спільне життя подружжя не склалося через те, що сторони зрозуміли що мають різні характери, погляди на сімейне життя, на побудову сімейних стосунків. Вказані причини призвели до втрати почуттів між ними, сімейно-шлюбні відносини між ними були припинені з квітня 2015 року, сторони не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Судом було встановлено, що на час розгляду справи про розірвання шлюбу, спір між сторонами про розподіл майна та про утримання дитини відсутній, а дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачкою. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та до цього часу не поновили їх, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст.105, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Обов'язок суду вирішити питання про розподіл судових витрат передбачений ст. ст. 214, 215 ЦПК України. При цьому суд зазначає, що норми ст. ст. 88, 214, 215 ЦПК України є нормами процесуального права, носять імперативний характер та не можуть бути змінені за згодою сторін (за виключенням випадків укладання мирової угоди). Таким чином, у зв'язку із задоволенням позовних вимог, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок, сплачений ним під час звернення з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved