Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, а саме просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, вказуючи, що їх відносини погіршилися, вони мають різні погляди на життя, плани на майбутнє. Більше року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, у зв'язку з чим продовження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити з підстав, наведених у позові. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, згідно наданої до суду нотаріально посвідченої письмової заяви просить справу розглянути у її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 вересня 2006 року Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №423 (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Позивач та відповідач шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримують. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв'язку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить його інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв'язку з чим, є неможливим . Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, які мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] в частині розірвання шлюбу ґрунтується на законі та є такою, що підлягає задоволенню. Позовні вимоги щодо визначення місця проживання спільної дитини - [PERSON], [INFO], разом з батьком, суд вважає необґрунтованими, у заявку з чим такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: partial