Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування своїх позовних вимог вказав, що 08.11.2013 року між ПАТ АБ «Експрес Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 26178/31/к, за яким [PERSON] надав відповідачеві кредит на споживчі потреби у сумі 33000 грн. строком на 36 місяців, з 08.11.2013 по 08.11.2016 року зі сплатою 28% річних. Згідно п. 1.4 Договору, з моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем відповідача на момент укладенням Договору , на поточний рахунок банку до закінчення строку дії договору процентна ставка становить 38% річних. Пунктом 4.3 Договору передбачено, що процентна ставка за користування простроченою сумою кредиту збільшується на 5%. Оскільки відповідач не виконує належним чином зобов»язання за кредитним договором, станом на 28.08.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 26229,30 грн.( заборгованість по тілу кредиту), 8357,99 грн. ( заборгованість по нарахованих відсотках), 2046,68 грн. (пеня по кредиту), 721,16 грн.( пеня по відсотках), 3317,17 грн.(інфляційні нарахування на тіло кредиту), 3300 штраф, а всього в розмірі 43972,30 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вищезазначений розмір заборгованості за кредитним договором 43972,30 грн., та понесені судові витрати- судовий збір в розмірі 1378 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився, просив справу слухати без участі представника, не заперечували проти ухвалення заочного рішення ( а. с. 39). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, інформація про час і місце судового засідання розміщена на сторінці Красноармійського міськрайонного суду у розділі «Інформація для учасників процесів( зона АТО)» офіційного веб-порталу «Судова влада України» в мережі Інтернет . Суд на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки відповідачі не повідомили про причини своєї неявки, а представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що 08.11.2013 року між ПАТ «Акціонерний Банк «[PERSON]» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 26178/31/к, відповідно до якого банк надав позивачеві кредит на споживчі потреби у сумі 33000 грн. строком на 36 місяців, зі сплатою 28% річних. ( а. с. 27). Пунктом 1.4 кредитного договору передбачено, що процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. З моменту укладення договору до моменту припинення здійснення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення цього договору, на поточний рахунок, відкритий у кредитодавця, становить 28 процентів річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення цього договору, на поточний рахунок, відкритий у кредитодавця, до закічення строку дії договору, становить 38 процентів річних. Момент припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення цього договору, на поточний рахунок, відкритий у кредитодавця, визначається як перше число календарного місяця, наступного після спливу двох календарних місяців, протягом не здійснювалось зарахування заробітної плати та інших виплат на поточний (картковий)рахунок від підприємства-роботодавця, відкритий у крдитодавця. Відповідно до п. 5.2 позичальник зобов»язаний використати кредит на зазначені в договорі цілі, сплачувати проценти за користування ним та інші платежі за договором, та повернути його кредитодавцеві в порядку та на умовах, визначених договором. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти ( кроедит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525,526,530 ЦК України зобов»язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від зобов»язання не допускається. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Всупереч вимогам, встановленим ст.ст. 525,526,530,629,1054 ЦК України відповідач не виконав свої зобов»язання, передбачені кредитним договором, внаслідок чого станом на 28.08.2015 року у нього перед банком виникла заборгованість в розмірі 43972,30 грн., яка складається з : заборгованість по тілу кредиту 26229,30 грн., заборгованість по нарахованих відсотках 2046,68 грн., пеня по кредиту -721,16 грн., інфляційні нарахування на суму основного боргу 3317,17 грн., сума штрафу 3300 грн. ( а.с. 4). У відповідності до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року № 1669- (із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 12.02.2015 року № 189-У111\~, від 02 березня 2015 року N 222-VIII), на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] проживає в м. Донецьк, який відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. На підставі\~ ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~в задоволенні позовних вимог Банку про стягнення пені по відсотках за період з 02.03.2015 року по 27.08.2015 року в розмірі 721,16 грн., пені за прострочення сплати заборгованості за період з 01.12.2014 року по 27.08.2015 року , інфляційні нарахування на суму основного боргу 3317,17 грн. необхідно відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати судовий збір у розмірі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial