Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. При цьому посилається на те, що 15 травня 1997 року [PERSON] продала їй домоволодіння, що складає 3\\50 частки ДСК «Нова заря», загальною площею 43,70 кв. м., що складається з двох кімнат, житловою площею 29,6 кв. м., за адресою: м. Одеса, вул. Каманіна, будинок №3, шляхом укладення Договору купівлі-продажу нерухомого майна, який зареєстрований на Одеській Товарній біржі. Внаслідок невизнання Договору купівлі-продажу нотаріальною конторою покупець не може розпорядитися належною йому квартирою, що порушує надане йому як власнику статтею 317 Цивільного кодексу України право розпорядження своїм майном. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявилась, про слухання справи була повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки у судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою позивача, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України з винесенням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 травня 1997 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна №18522, предметом якого є домоволодіння, що складає 3\\50 частки ДСК «Нова заря», загальною площею 43,70 кв. м., що складається з двох кімнат, житловою площею 29,6 кв. м., за адресою: м. Одеса, вул. Каманіна, будинок №3. Гроші відповідачу були передані. Дотепер договір у суді не оскаржений, договір зареєстрований в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації на імя позивача. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу квартири складається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, у випадку недотримання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір у відповідності з ч.1 ст. 220 ЦК України є нікчемним. Обовязковість нотаріального посвідчення даної угоди була також передбачена ст. \~227 ЦК України (1963 року), який діяв на момент укладення договору. Разом з тим, у відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно з ч.2 ст. 47 ЦК УРСР (1963 р.), діючого на момент укладення сторонами договору, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право за вимогою виконавшої договір сторони визнати угоду дійсною. У цьому випадку подальше нотаріальне оформлення угоди не вимагається. На підставі викладеного, суд вважає, що вищевказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна №18522 - домоволодіння, що складає 3\\50 частки ДСК «Нова заря», загальною площею 43,70 кв. м., що складається з двох кімнат, житловою площею 29,6 кв. м., за адресою: м. Одеса, вул. Каманіна, будинок №3 , укладений на Одеській Товарній біржі, слід визнати дійсним у відповідності ст. 220 ЦК України. На підставі викладеного й

Outcome: approved