Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 10 квітня 2015 року сторони уклали договір позики, згідно з умовами якого відповідач взяла у борг у позивача грошові кошти у сумі 20400 грн., які зобовязалась повернути до 30 червня 2015 року зі сплатою 3 % від суми за кожен місяць до повернення боргу. У визначений договором строк відповідач грошові кошти не повернула, чим порушила умови договору. До теперішнього часу відповідач ухиляється від виконання зобовязання. У звязку з цим, позивач вважає необхідним повернути грошові кошти у судовому порядку та просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики з урахуванням нарахованих 3 % у сумі 27720 грн. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 18), через канцелярію суду подав заяву (а.с. 19), у якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] надала суду заяву, у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с. 16). Згідно з вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Зі змісту ч. 2 ст. 1047 ЦК України вбачається, що на підтвердження укладення усного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Судом встановлено, що 10 квітня 2015 року між [PERSON], як позикодавцем, і [PERSON], як позичальником, укладений договір позики шляхом написання боргової розписки (а.с. 6). Згідно з вимогами вказаного договору [PERSON] отримала у борг від [PERSON] грошові кошти на загальну суму 20400 грн. За цим договором сторони домовились про те, що остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 30 червня 2015 року зі сплатою 3 % від суми за кожен місяць до повернення боргу. Однак, у вищевказаний строк [PERSON] свої зобовязання не виконала, суму позики не повернула. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 610 ЦК України під порушенням зобовязання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. А відповідно до статті 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором. При вищезазначених обставинах, враховуючи, що відповідач порушила вимоги ст. 526 ЦК України та ст. 525 ЦК України, якою встановлено, що одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, суд дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] заборгованості за договором позики від 10 квітня 2015 року на загальну суму 27720 грн. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 551,21 коп. (квитанція а.с. 1) На підставі викладеного,

Outcome: approved