Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] і [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором і просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість в розмірі 4048844 грн. 32 коп., з яких заборгованість за тілом кредиту в розмірі 99615,22 доларів США, що становить 796224 грн. 45 коп.; по нарахованим і не сплаченим відсоткам в сумі 9320 доларів США, що становить 74494 грн. 76 коп.; пеню за несвоєчасне повернення суми кредиту в розмірі 3178125 грн. 11 коп. і сплачений судовий збір в розмірі 3650 грн. посилаючись на те, що 01 квітня 2008 року між ЗАТ «ОТП банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № СМ-SMЕ701/108/2008, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 100879 доларів США. 18 березня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» і позивачем було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н, відповідно до якого Банк передав, а позивач прийняв на себе зобов'язання за кредитним договором № СМ-SMЕ701/108/2008 від 01 квітня 2008 року, в тому числі і право вимоги до відповідача. Відповідач [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором не виконує, відповідно до встановленого графіку погашення заборгованості, платежі не здійснює, внаслідок чого станом на 30 січня 2014 року за ним виникла заборгованість по тілу кредиту в розмірі 99615,22 доларів США та не сплаченим відсоткам в сумі 9320 доларів США. Згідно п. 3.1.1 ст. 3 частини 2 Кредитного договору за порушення прийнятих на себе за договором зобов'язань позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожний день прострочення, що становить 3178125 грн. 11 коп. 01 квітня 2008 року в забезпечення виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором між Банком і відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № SR-SMЕ701/108/2008. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач [PERSON] позов не визнав і звернувся до суду з зустрічним позовом до ТОВ «ОТП «Факторінг Україна» і [PERSON] про визнання договору поруки припиненим, в якому просив визнати припиненим договір поруки № SR-SMЕ701/108/2008 від 01 квітня 2008 року посилаючись на те, що предметом цього договору поруки є його зобов'язання перед ТОВ «ОТП «Факторінг Україна» за повне і своєчасне виконання боржником - [PERSON] своїх боргових зобов'язань за кредитним договором № СМ-SMЕ701/108/2008 від 01 квітня 2008 року. У спірному договорі поруки не встановлено певного строку, після якого порука припиняється, а умова договору про його дію до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором та про припинення зобов'язання поручителя лише після виконання боргових зобов'язань в повному обсязі не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статей 251, 252 ЦК України. Пункт 1.8.1 кредитного договору передбачає, що позивальник має право в будь-який час здійснити повне чи часткове виконання боргових зобов'язань. Таким чином, зазначення у пункті 2.1 договору поруки обов'язку боржника повернути кредитору повну суму отриманих кредитних коштів не пізніше 03 квітня 2023 року не є періодом у часі (строком), оскільки виконання зобов'язання може бути здійснено і до 03 квітня 2023 року і виконання боргових зобов'язань у повному обсязі не є подією що має неминуче настати. В березні 2011 року ПАТ «ОТП Банк» пред'явив вимогу (позовну заяву) про стягнення із [PERSON] і [PERSON] заборгованості за даним кредитним договором, яка ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2012 року була залишена без розгляду. [PERSON] вважав, що для визначення дати пред'явлення вимоги до поручителя, тобто дати настання строку виконання основного зобов'язання, доцільно прийняти до уваги дату винесення ухвали суду про відкриття провадження по справі - 28 квітня 2011 року. Таким чином, строк припинення поруки за спірним договором поруки не встановлено і вимога не була пред'явлена поручителю протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, тобто до 29 листопада 2011 року, тому [PERSON] вважав, що на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України договір поруки припинився з 29 листопада 2011 року, але ТОВ «ОТП «Факторінг Україна» цю обставину не визнає. Представник позивача - ТОВ «ОТП «Факторінг Україна» зустрічний позов не визнав і пояснив, що строк дії спірного договору поруки визначений кінцевим строком виконання боржником [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором - 03 квітня 2023 року, а тому договір поруки є діючим до закінчення цього строку. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про отримання ним рекомендованих листів суду із судовими повістками, причин неявки суду не повідомив, тому суд вважав за можливе розглянути справу в його відсутність. Вислухавши представників позивача і відповідача [PERSON], вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 01 квітня 2008 року між ЗАТ «ОТП банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № СМ-SMЕ701/108/2008, відповідно до якого Банк надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 100879 доларів США на придбання нерухомого майна - земельної ділянки (а.с. 6 - 11). 01 квітня 2008 року в забезпечення виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором між Банком і відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № SR-SMЕ701/108/2008, відповідно умов якого відповідач [PERSON] прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне і своєчасне виконання боржником [PERSON] його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором № СМ-SMЕ701/108/2008 від 01 квітня 2008 року в повному обсязі таких зобов'язань (а.с. 12, 13). Починаючи з 04 листопада 2008 року відповідач [PERSON] почав порушувати умови кредитного договору і припинив сплату суми боргу у відповідності до встановленого графіку погашення заборгованості та відсотків за користування грошовими коштами (а.с. 53). 18 березня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» і позивачем було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н, відповідно до якого Банк передав, а позивач прийняв на себе зобов'язання за кредитним договором № СМ-SMЕ701/108/2008 від 01 квітня 2008 року, в тому числі і право вимоги до відповідача (а.с. 14 - 21, 38). До теперішнього часу відповідач [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором не виконує, відповідно до встановленого графіку погашення заборгованості, платежі не здійснює, внаслідок чого станом на 30 січня 2014 року за ним виникла заборгованість по тілу кредиту в розмірі 99615,22 доларів США та не сплаченим відсоткам в сумі 9320 доларів США. Згідно п. 3.1.1 ст. 3 частини 2 Кредитного договору за порушення прийнятих на себе за договором зобов'язань позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожний день прострочення, що на 30 січня 2014 року становить 3178125 грн. 11 коп. Наведені обставини підтверджуються наданим позивачем розрахунком розміру заборгованості (а.с. 54) і не оспорюються відповідачами за первісним позовом. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За таких обставин суд вважає, що вимога позивача до відповідачів цілком обґрунтована, оскільки останні не виконали умов укладених з ними договорів і тому з них слід стягнути солідарно на користь позивача загальну заборгованість за кредитним договором в гривневому еквіваленті в загальному розмірі 4048844 грн. 32 коп., з яких заборгованість: за тілом кредиту - 99615,22 доларів США, що становить 796224 грн. 45 коп.; за нарахованими і не сплаченими відсоткам - 9320 доларів США, що становить 74494 грн. 76 коп.; пеня за несвоєчасне повернення суми кредиту - 3178125 грн. 11 коп. Відповідно до положень частин 1 і 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. В спірному договорі поруки строк його припинення, визначений календарною датою, не встановлений. Основним зобов'язанням по відношенню до спірного договору поруки є кредитний договір № СМ-SMЕ701/108/2008 від 01 квітня 2008 року, укладений між ЗАТ «ОТП банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», і відповідачем [PERSON], яким передбачено дату остаточного повернення кредиту - 03 квітня 2023 року, яку і слід вважати днем настання строку виконання основного зобов'язання. Оскільки строк виконання основного зобов'язання до теперішнього часу не настав, то і підстави вважати, що спірний договір поруки припинив свою дію - відсутні, як і правові підстави для задоволення зустрічного позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 3654 грн. в рівних частках. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 554, 559, 1048, 1050 ЦК України, суд -

Outcome: approved