Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що між сторонами 12.11.2013 укладено договір №500429761, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 50 000 грн. на умовах, визначених тарифами на обслуговування платіжних карток. Зазначає, що відповідач належним чином не виконує зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим у нього виникла заборгованість. Просить суд стягнути з відповідача: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 43 056, 42 грн., заборгованість за комісією 14\~758, 58 грн., заборгованість по відсотках 2, 58 грн., штраф 250, 00 грн., а всього 58\~067, 58 грн. заборгованості. Представник позивача в судове засідання не зявився, просить проводити розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 лютого 2016 року постановлено проводити заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 12.11.2013 року між публічним акціонерним товариством «Альфа Банк», як кредитором, та відповідачем, як позичальником, укладено договір № 500429761, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит на споживчі потреби на загальну суму 50 000 грн. на строк 36 місяців, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше ніж 13.11.2016 року, зі сплатою 0,01% річних за користування кредитом. Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Встановлено, що позивач зобовязання за договором виконав повністю (а.с.2). У свою чергу відповідач своїх зобовязань за договором не виконав. Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за договором №500429761, за яким станом на 26.10.2015 року у відповідача перед позивачем існує заборгованість в розмірі 58\~067, 58 грн.., що включає в себе: заборгованість за сумою кредиту в розмірі 43\~056, 42 грн.,, по відсотках 2, 58 грн., комісія 14\~758,58, штраф 250, 00 грн. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач належним чином не виконав зобовязання за договором № 500429761, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що стверджується представленими суду письмовими доказами. Судові витрати щодо майнових вимог підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved