Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд визнати за ними право власності на квартиру [ADDRESS] по ? частині за кожним. В позові зазначили, що згідно рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів № 243 від 12.07.1979 року їхньому батьку [PERSON] було видано ордер № 910 на право вселення до кооперативної квартири [ADDRESS]. Пай за квартиру виплачений у 1990 році, однак свідоцтво про право власності на вищевказану квартиру та державна реєстрація цього права не здійснювалась, оскільки за раніше діючим законодавством право власності члена ЖБК на квартиру виникало з моменту виплати паю і не вимагало реєстрації. 29.11.2016 року батько позивачів помер, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді вищевказаної квартири. У встановлений законом строк позивачі звернулись до приватного нотаріуса за оформленням спадщини та видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їм було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з тієї підстави, що в них відсутній правовстановлюючий документ на обєкт нерухомого майна. У судове засідання позивачі не зявились, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримали, просять суд позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без участі представника відповідача, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши заяву позивачів та представника відповідача, письмові докази по цивільній справі та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі ордеру № 910 від 21.11.1979 року, виданому Виконавчим комітетом Запорізької міської ради народних депутатів, [PERSON] та його сімї з трьох чоловік було надано квартиру [ADDRESS]. Згідно довідки, виданої ЖБК Кристал-9, що вартість квартири [ADDRESS] виплачена повністю в 1990 році. Згідно Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що діяла на час набуття спадкодавцем права власності на квартиру (втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу №56 від 13.11.1995 року) серед переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводилась реєстрація нерухомого майна не міститься такого правовстановлюючого документу як довідка ЖБК про повну сплату членських внесків. Лише пунктом 8.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно передбачено, що оформлення права власності на нерухоме майно проводиться з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно членами житлово-будівельного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески. Згідно ч.3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. 29.11.2016 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Пологівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 475. Згідно свідоцтв про народження [PERSON], виданого 09.04.1976 року Шевченківським РАГС м. Запоріжжя, актовий запис № 701, та [PERSON], виданого відділом РАГС Шевченківського райвиконкому м. Запоріжжя 21.02.1986 року, актовий запис № 347, [PERSON] є їхнім батьком. 15.10.2015 року [PERSON] змінила прізвище на «Малинка», про що свідчить свідоцтво про реєстрацію шлюбу, видане Міським відділом ДРАЦС Запорізького МУЮ, актовий запис № 1505. 23.05.2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] із заявами про прийняття спадщини після смерті їхнього батька, що вбачається із копії спадкової справи № 61/2017. Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] від 13.06.2017 року їм було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності на квартиру [ADDRESS]. Стаття 1216 ЦК України дає визначення поняття спадкування, яким є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом у відповідності до ст. 1222 ЦК України можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Згідно вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Таким чином, суд дійшов висновку, що спадкодавець [PERSON] набув право власності на спірну квартиру ще у 1990 році сплативши пайові внески за неї, а позивачі у встановлений законом строк звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини у відповідності до вимог ст. ст. 1268-1270 ЦК України, у звязку з чим їхня позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved