Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання втративши право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що квартира [ADDRESS] належала на праві приватної власності батьку позивача та відповідача - [PERSON], який [INFO] помер, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] та на яку позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Крім позивача у вказаній квартирі зареєстроване проживання його рідного брата відповідача по справі, який на протязі семи років у даній квартирі не мешкає, а знаходиться у Російській Федерації, де має сім'ю та роботу. Після добровільного виселення відповідач вселитися на спірну жилу площу не намагався, комунальні послуги за квартиру не сплачує, його місце проживання та засоби зв'язку позивачу не відомі. Оскільки на теперішній час реєстрація відповідача існує формально, та тільки створює зайві турботи щодо сплати комунальних послуг у більшому ніж потрібно розмірі, позивач вимушений звернутися з наступним позовом до суду. Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги свого довірителя підтримала в повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення у відсутності відповідача при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 06.05.2008 року державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом з якого вбачається, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], який помер [INFO], є його син - [PERSON], в тому числі з урахуванням 1/3 частки спадкового майна, від якого відмовилась [PERSON], в тому числі 1/3 частки спадкового майна, від якого відмовився [PERSON]. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з ізольованої квартири [ADDRESS]. Дане свідоцтво зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» за №120 в книзі: 36дод.к-108, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №18751929 від 08.05.2008 року. З копії паспорту [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] виданого Малиновським РВ УМВС України в Одеській області 25.11.1996 року вбачається, що на стор. 11 в графі «місце проживання» зазначено: [ADDRESS] з 04.01.1991 року. Як вбачається з довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 07.02.2016 року, [PERSON], [INFO] зареєстрований з 04.01.1991 року за адресою: [ADDRESS]. З відповіді Комунальної установи «Центр первинної медико-санітарної допомоги №16» №91 від 08.02.2016 року, вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], за медичною допомогою до сімйного лікаря КУ «ЦПМСД №16» в період з 2008 року по теперішній час не звертався. Амбулаторна картка в реєстратурі установи відсутня. 04.02.2016 року та 05.02.2016 року дану адресу відвідав сімейний лікар. Двері ніхто не відчинив. Виклику за місцем мешкання, згідно журналів «викликів лікаря за місцем мешкання» - не зареєстровано. Відповідно до змісту ст.16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ч.2 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача (власника) належать дружина наймача (власника) їх діти та батьки. Членами сім'ї наймача (власника) можуть бути визнані інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем (власником) і ведуть з ним спільне господарство. Статтею 3 СК України також закріплено, що сім'ю складають спільно мешкаючи особи, які пов'язані спільним побутом, які мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. З вищенаведеної норми Закону випливає, що рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою.

Outcome: approved