Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], Черкаської міської ради, комунального підприємства «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради про переведення особового рахунку та визнання наймачем жилого приміщення. Свої вимоги мотивують тим, що 02.02.1995 року він зареєстрував з відповідачкою шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 166. У серпні 2004 року ВАТ «Хімволокно» було надано для проживання подружжю кімнати 81 та 82 в гуртожитку по вул. Енгельса 120/1 в м. Черкаси. Оскільки на той час [PERSON] працювала в ВАТ «Хімволокно» особові рахунки на сплату комунальних послуг були виписані на неї. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.12.2013 року шлюб між ними було розірвано. 06.11.2014 року рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси [PERSON] та [PERSON] визнано такими, що втратили право користування житловими кімнатами 81 та 82 в гуртожитку по вул. В.Чорновола 120/1 в м. Черкаси в зв'язку з тривалою відсутністю без поважних причин. В лютому 2015 року позивач звернувся КП «Соснівська служба утримання будинків» щодо переведення особового рахунку у кімнатах 81 та 82 в гуртожитку по вул. В.Чорновола, 120/1 в м. Черкаси з наймача [PERSON] на нього, проте йому біло відмовлено через відсутність правових підстав та рекомендовано вирішувати дане питання в судовому порядку. В судове засідання позивач не з»явився, скерував письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася в зв»язку з відсутністю за місцем реєстрації. Про день та час розгляду справи повідомлялася шляхом друку оголошення у пресі. Представники відповідачів - Черкаської міської ради та комунального підприємства «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради в судове засідання не з»явилися, скерували письмові заяви про розгляд справ за їх відсутності, проти позову не заперечували. У зв»язку з неявкою сторін фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася. Дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи приписи ч.4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] з 02.02.1995 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.12.2013 року. Згідно з поквартирною карткою наймачем кімнат № 81, № 82 в буд. 120/1 по вул. В.Чорновола в м. Черкаси є колишня дружина позивача [PERSON], з якою укладений договір найму житлового приміщення та відкрито особовий рахунок № 65184081. З матеріалів справи вбачається, що 06.11.2014 року рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси [PERSON] та [PERSON] визнано такими, що втратили право користування житловими кімнатами № 81 та № 82 в гуртожитку по вул. В.Чорновола 120/1 в м. Черкаси в зв'язку з тривалою відсутністю без поважних причин. Так, відповідно до довідки КП «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради № 2012 від 17.03.2015 року в кімнатах № 81 та № 82 гуртожитку по вул. В.Чорновола 120/1 в м. Черкаси зареєстрована 1 особа: позивач [PERSON] В ході розгляду справи судом достеменно встановлено, що позивач звертався з питанням про зміну договору найму до КП «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради, однак позивачу було відмовлено, оскільки у вказаної організації відсутні повноваження щодо переукладення договір найму на кімнати у гуртожитку (повідомлення № 22/3/38зв від 02.02.2015 року). Відповідно до положень ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Умови договору найму жилого приміщення, що обмежують права наймача та членів його сім'ї порівняно з умовами, передбаченими законодавством Союзу РСР, цим Кодексом, Типовим договором найму жилого приміщення та іншими актами законодавства Української РСР, є недійсними. Згідно зі ст. 63 ЖК УРСР предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо). За змістом ст.106 ЖК УРСР повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства України, беручи до уваги той факт, що відповідачка [PERSON] втратила право користування кімнатами № 81, № 82 по вул. В.Чорновола, 120/1 в м. Черкаси, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та укладення з позивачем окремого договору найму вказаного житлового приміщення та вважає за необхідне позов задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved