Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу в якому зазначив, що 12.04.2008 року у ВРАЦС Добровеличківського РУЮ Кіровоградської області зареєстрував шлюб з відповідачем, про що було вчинено актовий запис за № 17. Від сумісного проживання сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду з відповідним позовом зазначена та обставина, що взаємовідносини між сторонами не склалися, вони мають різні характери та погляди на життя, тому на даний час припинили шлюбні стосунки та не підтримують сімейних відносин, проживають окремо. З огляду на вказані обставини позивач вважає, що їх шлюб носить формальний характер і їх подальше подружнє життя з відповідачем неможливе, в зв'язку з чим просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю та обґрунтував їх обставинами викладеними в позовній заяві. Строк на примирення просив не надавати. Заявив, що не заперечує проти того щоб після розірвання шлюбу їх спільна дитина проживала разом з відповідачем . Відповідач та її представник позовні вимоги визнали повністю, проте не погодилися з доводами позивача . [PERSON] вважає, що дійсною причиною розпаду їх сім'ї є неналежна поведінка позивача, який неодноразово застосовував відносно неї фізичну силу та не приділяв відповідачеві належної уваги. Додала, що починаючи з 15.05.2014 року вони проживають окремо та не підтримують будь-яких взаємовідносин, а тому строк на примирення просила не надавати . Заявила, що їх спільна дитина проживатиме з нею. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: 12 квітня 2008 року у ВРАЦС Добровеличківського РУЮ Кіровоградської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 17 ( свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 12.04.2008 року ВРАЦС Добровеличківського РУЮ Кіровоградської області). Від сумісного проживання сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка на момент розгляду спору проживає разом з позивачем. З пояснень сторін з'ясовано, що причиною звернення позивача до суду з відповідним позовом стали ті обставини, що через різні характери та погляди на спільне життя взаємовідносини між сторонами не склалися, в результаті чого в сім'ї почали виникати непорозуміння та сварки, що в кінцевому результаті призвело до повного припинення сімейних відносин. Сторони з 15.05.2014 року проживають окремо та не підтримують сімейних стосунків. На примирення не погоджуються, що дає підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін, тому позов слід задовольнити . Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 243 гривні 60 копійок. З огляду на вказане, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved