Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 24.06.2011 року між ними було укладено договір про отримання кредитної картки «Універсальна». 01.08.2013 року відповідачу переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Gold» у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 15000,00 грн. зі сплатою 27,6 відсотків на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач своїх обовязків не виконує, станом на 31.05.2018 року має заборгованість в сумі 114794,98 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 14810,00 грн., по відсотках за користування кредитом за період з 24.06.2011 по 28.02.2017 в сумі 99984,98 грн.. Позивач просить стягнути на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати. Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач констатуючи факт підписання відповідачем 24.06.2011 року анкети-заяви на отримання банківської картки «Універсальна» з встановленим кредитним лімітом у розмірі 8000,00 грн., безпідставно заявляє, що відповідач підтвердив свою згоду, що підписання ним 24.06.2011 року анкети-заяви разом з умовами та правилами надання банківських послуг, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 та «Тарифами Банку», складає укладений між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Посилання позивача на анкету-заяву від 24.06.2011 року як на укладений кредитний договір №б/н є неприйнятним, оскільки в даній анкеті-заяві немає жодної умови, притаманної договору у розумінні ст.626 ЦК України. Зміст анкети-заяви зводиться до того, що відповідач лише висловив бажання на відкриття рахунку на отримання платіжної картки по ньому, що ніяк не може вважатися обопільно досягнутою між сторонами згодою на укладення кредитного договору. Зазначаючи, що 01.08.2018 року взамін банківської картки «Універсальна», відповідачу видана картка «Gold» зі збільшенням кредитного ліміту до 15000,00 грн., зі сплатою 27,6 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, позивач не повідомляє про зменшення 24.03.2014 року кредитного ліміту відповідачу до 14290 грн.. Заявлена банком до стягнення сума заборгованості за кредитом 14810,00 грн. перевищує розмір ліміту, встановленого за цим договором 14290, 00 грн.. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, розмір залишку заборгованості за кредитом станом на 31.01.2018 року становив 12601,53 грн., а з 28.02.2018 року збільшився на 2208,47 грн. і становив 14810,00 грн. Залишок заборгованості по тілу кредиту не може змінюватися без участі боржника, а відповідач, як свідчить розрахунок банку, з 31.01.2018 по 28.02.2018 не здійснював жодних операцій на своєму картковому рахунку. Не погодився з розміром заборгованості за відсотками за користування картковим кредитом за період з 24.06.2011 року по 28.02.2017 року в сумі 99984,98 грн., оскільки це протирічить вимогам чинного законодавства України, що регулює договірні відносини в галузі надання банківських послуг. Відсотки за користування кредитними коштами, за встановленою процентною ставкою 27,6 % на рік, нараховуються на залишок заборгованості, виходячи із розрахунку днів у році та/або у місяці. Прострочена заборгованість згідно розрахунку банку рахується з 25.09.2013 року. В той час, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по відсоткам за кредитом за період з 24.06.2011 року по 28.02.2017 року в сумі 99984,98 грн., тоді як з розрахунку заборгованість по кредитній картці виникла з 25.09.2013 року. Крім того, відповідно до розрахунку заборгованість по тілу кредиту станом на 28.02.2017 року складала 12621,53 грн.. Банком заявлено вимогу про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами за період з 24.06.2011 по 28.02.2017, то сума відсотків в межах строку позовної давності за вказаний позивачем період часу, слід обраховувати з 25.06.2015 року по 28.02.2017 року. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог, застосувати до спірних правовідносин строки позовної давності. Дослідивши письмові докази, проаналізувавши їх в сукупності, врахувавши правові висновки Верховного Суду України в аналогічних спорах, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування. 24.06.2011 року сторонами було укладено договір про отримання кредитної картки «Універсальна». 01.08.2013 року відповідачу переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Gold» у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 15000,00 грн. зі сплатою 27,6 відсотків на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно проведеного позивачем розрахунку відповідач станом на 31.05.2018 року має заборгованість в сумі 114794,98 грн.. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконував прийняті на себе зобовязання відповідно до укладеного з позивачем договору, порушував його умови, що є підставою для стягнення з винної особи заборгованості. В той же час, проаналізувавши проведений позивачем розрахунок заборгованості по процентам за користування кредитом, суд дійшов висновку про те, що він не відповідає умовам укладеного договору: по-перше, відсоткова ставка неодноразово змінювалась в бік її збільшення (з 27,6% до 42%), по друге, проценти нараховувались не лише на заборгованість за тілом кредиту, а одночасно нараховувались проценти на весь розмір простроченої заборгованості з урахуванням вже нарахованих відсотків. Так, відповідно до підписаних відповідачем заяви про отримання кредиту, довідки про умови кредитування була встановлена базова відсоткова ставка в 27,6% на рік. Умов щодо зміни обумовленої сторонами відсоткової ставки підписані відповідачем вищевказані документи не містять. Посилання позивача на положення Умов та правил надання банківських послуг є безпідставним, оскільки ним не представлено доказів того, що такі Умови узгоджувались з відповідачем та ним підписувались. Крім того, відповідно до положень ст.1056-1 ЦК України \~фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною (ч.3). У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника (ч.4), У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки (ч.6). Подані позивачем докази не містять будь-яких даних про узгодження з відповідачем зміни процентної ставки або повідомлення відповідача про таку зміну. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позивач в односторонньому порядку без погодження з відповідачем та його повідомлення змінював процентну ставку в бік її збільшення, що є недопустимим та не відповідає умовам укладеного договору, тому розмір заборгованості за процентами судом розраховують відповідно до погоджених з відповідачем умов щодо розміру процентної ставки 27,6% на рік, відповідно 2,3% на місяць, на суму залишку. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість виникла 01.08.2013 року, період заборгованості становить 3 роки 6 місяців. Враховуючи період заборгованості по кредитному договору (42 місяці), розмір встановлених позивачем відсотків за використання кредитними коштами на місяць (27,6% : 12 місяців = 2,3%), розмір процентів, які підлягають стягненню із відповідача на користь позивача становить 14306,46 грн. (тіло кредиту14810,00 грн : 100% х 2,3% х 42 місяців прострочення сплати). Відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності щодо заявлених вимог. Однак, враховуючи, що відповідач останнє погашення боргу здійснив 30.10.2015 року, а позивач до суду звернувся 10.08.2018 року, то трирічний строк позовної давності позивачем дотримано. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судові витрати стягуються відповідно до розміру задоволених вимог (25,4 %). На підставі викладеного,

Outcome: partial