Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 10.06.2014 року між сторонами було укладено договір № A223RX131790047, 10.06.2014 року відповідач отримала кредит у розмірі 4999, 60 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0, 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконувала належним чином умови кредитного договору, у звязку з чим у неї утворилася заборгованість, яка станом на 12.04.2016 року становить 10999,33 грн., з яких заборгованість за кредитом становить 4999,62 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 8,04 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 2581,13 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 2410,57грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 499, 97грн. В порушення Умов і правил надання банківських послуг відповідач свої зобов'язання за договором не виконала. Тому позивач змушений був звернутися до суду для захисту своїх прав та інтересів. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав, вказав, що Господарським судом Вінницької області у справі № 902/1008/14 [PERSON] було визнано банкрутом, таким чином заборгованість [PERSON] вважається погашеною. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 10.06.2014 року між сторонами було укладено договір № A223RX131790047, 10.06.2014 року відповідач отримала кредит у розмірі 4999, 60 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0, 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с.5-13). Взятих за договором обовязків відповідач належним чином не виконала, що призвело до утворення у неї перед позивачем заборгованості в розмірі 10999,33 грн.(а.с. 4). Таким чином, відповідачем порушено вимоги ст. 526 ЦК України, якою визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1054 ЦК України, яка вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинно бути виконано у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно з п. 5.3. Договору, при порушенні позичальником строків платежів по будь якому з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн., та 5% від суми заборгованості. Таким чином, обґрунтованою є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 10999,33 грн. Суд критично оцінює пояснення представника відповідачки, викладені ним у заяві, з приводу визнання відповідачки банкротом Господарським судом Вінницької області і тим самим погашення заборгованості. Кредитний договір № A223RX131790047 від 10.06.2014 року відповідачка [PERSON] підписувала як фізична особа, відповідно зобовязання повинно бути виконане. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1378,00 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved