Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів, позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачем було призначено [PERSON] тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, яка заявою від 12.09.2013 року повідомила про отримання від відповідача аліментів в сумі 350 грн. За результатами перевірки складено акт № 364 від 12.09.2013 року щодо надміру виплаченої тимчасової допомоги за період з 01.10.2008 року по 30.09.2013 року в сумі 24366,90 грн. Відповідач в добровільному порядку сплачував надміру виплачені кошти, загальна сума сплати становить 2800 грн. Станом на 01.12.2017 року залишок заборгованості складає 21566,90 грн. Позивач просить стягнути з відповідача надміру отримані кошти в сумі 21566,90 грн. Ухвалою суду від 12 січня 2018 року позов прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також відзиву на позовну заяву відповідач до суду не подав. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити рішення за наявними в справі матеріалами в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 8, ч. 9 ст. 181 Сімейного кодексу України якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім'ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. За заявою від 20.10.2008 року [PERSON] було призначено та виплачено тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів в сумі 24366,90 грн. за період з 01.10.2008 року по 30.09.2013 року (а.с. 4,5,14). Про підтвердження факту несплати відповідачем аліментів, [PERSON] до управління було надано довідку з державної виконавчої служби. (а.с.7 ). 12 вересня 2013 року від [PERSON] надійшла заява, якою вона повідомила управління про отримання нею аліментів від відповідача в сумі 350 грн. (а.с.11). Відповідно до копії акту № 364 від 12.09.2013 року [PERSON] отримала від відповідача аліменти в сумі 350 грн., внаслідок чого було встановлено надміру виплачену тимчасову допомогу за період з 01.10.2008 року по 30.09.2013 року в сумі 24366,90 грн. Згідно з п.10 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 189 від 22.02.2006 року виплати тимчасової допомоги припиняється у разі виявлення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину. Як вбачається з копії довідки відповідачем у добровільному порядку було сплочено заборгованість в сумі 2800 грн. Частиною 10 ст.181 Сімейного кодексу України визначено, що суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Відповідно до п. 12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 189 від 22.02.2006 року, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України, у зв'язку зі звільненням позивача від сплати судового збору, останній підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved