Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 липня 2006 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 524. В подружжя народилося двоє дітей - син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Він з відповідачкою мають різні погляди на сімейне життя, сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Разом не здатні підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Кожен живе своїм життям та своїми інтересами. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливе. Спору про місця проживання дітей не має. У зв'язку з чим просив шлюб розірвати. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2016 року сторонам було надано термін для примирення строком три місяці. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2017 року було відновлено провадження по справі. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просив шлюб розірвати. Відповідачка в судове засідання не зявилася. Відповідно до заяви від 09.03.2017 року позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила шлюб розірвати. Вказала, що існує спір щодо поділу майна та нею подано до суду позовну заяву про стягнення аліментів на утримання дітей. Просила суд після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище «Дунаєва». У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача законні і обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. З матеріалів справи судом встановлено, що 08 липня 2006 року в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 524 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після одруження [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія 1-КИ №042964 . Відповідно до копії свідоцтва про народження Серія 1-КИ №048576, виданого 16 лютого 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, батьками [PERSON], [INFO] є: батько [PERSON], матірю [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про народження Серія 1-КИ №220687, виданого 15 квітня 2009 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, батьками [PERSON], [INFO] є: батько [PERSON], матірю [PERSON]. Відповідно ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони в строк наданий судом на примирення не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення сторони не приймали. Причиною розпаду сімї є різниця характерів, відсутність між позивачем та відповідачем взаєморозуміння і довіри, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства, втрата почуттів взаємної любові та поваги. При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені, сторони наполягали на розірванні шлюбу та зберігати шлюб не бажають, спір про поділ майна буде вирішуватися окремо, спір щодо місця проживання дітей відсутній, діти після розірвання шлюбу будуть проживати з матірю, тому суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем не заявлено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат.

Outcome: approved