Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла його мати- [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Йому було відомо, що [PERSON] склала заповіт на все своє спадкове майно на користь його сина- [PERSON] . Як стало відомо пізніше, відповідач [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на його користь, про що йому стало відомо в квітні 2021 року. Відтак, про існування відмови [PERSON] від отримання спадщини згідно заповіту він дізнався після пропущення строку для прийняття спадщини, встановленого статтею 1270 ЦК України. Посилаючись на те, що він не звернувся у визначений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про відмову від її прийняття спадкоємцем за заповітом, вважає поважною причиною пропуск такого строку. За вказаних підстав звернувся в суд з даним позовом. Позивач в підготовче засідання не з`явився, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання також не з`явився, проте на адресу суду надійшла заява відповідача про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] померла мати позивача- [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. За життя [PERSON] склала заповіт на все своє спадкове майно на користь [PERSON] . Відповідач [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь позивача, про що остнньому стало відомо в квітні 2021 року. Відтак, про існування відмови [PERSON] від отримання спадщини згідно заповіту позивач дізнався після пропущення строку для прийняття спадщини, встановленого статтею 1270 ЦК України. Позивач, посилаючись на те, що не звернувся у визначений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не проживав із відповідачем та не знав, що відповідач [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на його користь, вважає поважною причиною пропуск такого строку. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Враховуючи, що позивач про наявність відмови відповідача від прийняття спадщини на його користь дізнався поза межами строку, передбаченого частиною першою статті 1270 ЦК України, така обставини свідчить про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved