Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому зазначив, що [INFO] в м.Коростені Житомирської області помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за законом у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Він, як син померлого є спадкоємцем першої черги і окрім нього інших спадкоємців, які прийняли спадщину, не має , тому даний позов заявляє до Територіальної громади в особі виконкому Коростенської міськради. В позові зазначив, що в установлений законом шестимісячний строк, не звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з тим, що в силу певних обставин не мав змоги приїхати в Україну, так як перебував на території Російської федерації. На даний час пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини, у зв'язку з чим отримав від нотаріуса письмову відмову та роз'яснення про можливість звернення до суду для вирішення даного питання. Рішенням суду просить визначити йому додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини терміном на два місяці. В судове засідання сторони не з'явились. Представник позивача та представник виконавчого комітету Коростенської міської ради подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач [PERSON], залучена до справи ухвалою суду, подала письмові заперечення на позов, про причини неявки до суду не повідомила. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [INFO] в м.Коростень Житомирської області помер [PERSON]. З листа Коростенської міської державної нотаріальної контори № 01-16/16/907 від 21.12.2016 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру слідує, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, спадкоємці до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини (відмову від спадщини) не звертались. Відповідно до ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Процедура подання заяви про прийняття спадщини визначена пунктом 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України // затв. наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі:Порядок). Відповідно до вказаного Порядку (п.3.3, 3.4,3.5,3.6,3.11,3,15,3.23), заяви про прийняття спадщини подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Не допускається приймати заяви про прийняття спадщини, складеної від імені спадкоємців їх представниками, що діють на підставі довіреностей . Заява про прийняття спадщини підлягає реєстрації у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ у день надходження. У разі надходження такого документа поштою він підлягає також реєстрації у Журналі реєстрації вхідних документів. Своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу. Аналіз вище вказаних норм Положення свідчить про те, що заява про прийняття спадщини має бути виконана (написана) спадкоємцем особисто, однак подана може бути безпосередньо спадкоємцем до нотаріуса або направлена йому засобами поштового зв'язку, при цьому справжність підпису спадкоємця може бути посвідчена нотаріально або не посвідчена нотаріально. Відсутня і заборона того, що така заява не може бути доставлена до нотаріуса представником спадкоємця, оскільки заборона стосується лише написання такої заяви представником від імені спадкоємця. Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. З довідки КВЖРЕП №3 слідує, що разом з [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований з ним за адресою: [ADDRESS], його син [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1272 цього Кодексу, він незаявив про відмову від неї. Отже, згідно наведеного спадкоємцем , який прийняв спадщину після смерті [PERSON] був [PERSON], який помер 14.06.2016 року. Спадкоємцем останнього є [PERSON], яка у встановлений законом шестимісячний строк подала до органів нотаріату заяву про прийняття спадщини. [PERSON] ухвалою суду була залучена до участі у справі в якості співвідповідача та надала суду письмові заперечення проти позову. Згідно ст.1272 ч.3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (абз.6 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року). Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважність причин пропуску позивачем строку подання заяви про прийняття спадщини обґрунтовується тим, що позивач знаходився на території Російської федерації, тому не мав змоги приїхати та у визначений законом строк подати заяву про прийняття спадщини. Отже, проаналізувавши наявні в справі докази суд дійшов всиновку, що сторона позивача не подала належних доказів існування об'єктивних, непереборних, істотних труднощів, які б перешкоджали [PERSON], як спадкоємцю, вчинити дії щодо прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], зокрема прибути до нотаріуса по місцю відкриття спадщини або нотаріуса по місцю проживання для оформлення заяви про прийняття спадщини, або направлення заяви про прийняття спадщини поштою особисто чи через представника. На лікарняному та стаціонарному лікуванні протягом шестимісячного строку позивач не перебував. За таких обставин позовна вимога є необґрунтованою, тому задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed