Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обгрунтував наступним. Між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка у рамках зарплатного проекту № 8002322488БС/2018-12 від 10.12.2018. 29.07.2019 року найменування Позивача було змінено з Публічного акціонерного товариства на Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України». Згідно з умовами Кредитного договору Позивачем було відкрито Відповідачу кредитну лінію для проведення останнім операцій з використанням платіжної картки (далі - Кредит) з лімітом заборгованості по Кредиту не більше 46 800,00 гри. (сорок шість тисяч вісімсот гривень 00 коп.) на строк до 30.11.2021 включно (п.п. 2.1., 2.3 Кредитного договору). Кредит надається Позивачем згідно з п.2.2. Кредитного договору для оплати будь-яких проведених Держателем операцій за картковим рахунком у разі недостатності власних грошових коштів Клієнта на картковому рахунку для оплати відповідних операцій. Відповідно до п.2.8., пп.6.2.3 кредитного договору відповідач зобов`язався сплачувати щомісяця Позивачу проценти за користування Кредитом у розмірі 28,00 % річних, не пізніше останнього банківського дня місяця, наступного за місяцем, у якому вони були нараховані, а у разі припинення дії кредитної лінії - не пізніше першого банківського дня, наступного за днем, у який Клієнт зобов`язався погасити Банку усю існуючу заборгованість за Кредитом у зв`язку з припиненням дії кредитної лінії. Згідно з підпунктами 4.1-4.2 Кредитного договору проценти за користування Кредитом нараховуються щомісяця в останній банківський день місяця та в день припинення дії кредитної лінії, виходячи з фактичної заборгованості за Кредитом на початок кожного календарного дня поточного місяця, розміру процентної ставки, фактичної кількості календарних днів у поточному місяці та фактичної кількості календарних днів у поточному році. Проценти нараховуються з першого календарного дня, наступного за днем видачі Кредиту, по день повного погашення Кредиту. Відповідно до пп. 6.2.4. Кредитного договору Відповідач зобов`язаний, у разі надіслання Банком вимоги про дострокове повернення Кредиту, погасити Банку не пізніше терміну, зазначеного у такій вимозі, усю існуючу заборгованість за Кредитом та процентами. У зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за Кредитним договором, на адресу останнього була надіслана вимога про дострокове повернення заборгованості від 26.11.2019 №153/19-548. В порушення умов Кредитного договору (п.п.6.2.1, 6.2.4 Кредитного договору) та ст. 526 ЦК України станом на 13.11.2020 зобов`язання Відповідача в частині погашення Кредиту та процентів залишаються невиконаними. Згідно із п.7.1.1 Кредитного договору у разі прострочення сплати Кредиту та/або процентів за Кредитом, відповідач сплачує позивачу пеню за кожний день прострочення, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діятиме у період, за який сплачується пеня. З огляду на викладене, загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем за Кредитним договором станом на 13.11.2020 залишається непогашеною та становить (станом на 26.05.2020) - 50 063,64 грн., з яких: 36 400,00 - заборгованість за кредитом (основним боргом); 9 326, 97 грн. - заборгованість за процентами, 801,15 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 3 535,52 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за кредитом (основним боргом). Просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та 2 102 грн. судового збору. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 18 січня 2021 р. відкрито провадження у справі. В судове засідання представник позивача будучи належним чином повідомленим, не з`явився, проти заочного розгляу справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належно. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, ураховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні установлено, що між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка у рамках зарплатного проекту №8002322488БС/2018-12 від 10.12.2018, (а.с. 9-15, заява, а.с.19). Згідно з умовами Кредитного договору позивачем було відкрито відповідачу кредитну лінію для проведення останнім операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по Кредиту не більше 46 800,00 грн. на строк до 30.11.2021 включно, (п.п. 2.1, 2.3 Кредитного договору). У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором, на адресу останнього була надіслана претензія про дострокове повернення заборгованості від 26.11.2019 № 153/19-548, (а.с 22). В порушення умов Кредитного договору та ст. 526 ЦК України станом 26.05.2020 р. загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором складає 50 063,64 грн., з яких: 36 400,00 грн. - заборгованість за кредитом (основним боргом); 9 326,97 грн. - заборгованість за процентами, 801,15 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 3 535,52 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за Кредитом (основним боргом). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Разом з тим, ч. 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав позичальнику кредит. Відповідач в свою чергу умови договору не виконував, заборгованість за кредитним договором не сплачував, на вимогу позивача про повне погашення заборгованості не відреагував, а тому суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення.

Outcome: approved