Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстрований 14 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маловисківського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 56. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй шлюбне прізвище «Завгородня». Позовні вимоги\~ позивач обґрунтовує тим, що за час перебування у шлюбі їхнє сімейне життя з відповідачем не склалося, причиною розпаду сім»ї стало несумісність характерів, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, а також те, що на даний час сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, у зв»язку із чим позивач змушений звернутися з даним позовом до суду за захистом своїх прав. У судове засідання сторони, повідомлені належним чином про день, час і місце розгляду справи, не зявились. Позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначає, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, на примирення не згодна. Відповідач звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, на примирення не згоден. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, що є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14 вересня 2011 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маловисківського районного управління юстиції у Кіровоградській області, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище після реєстрації шлюбу якої «Завгородня», актовий запис\~ № 56, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб. Від спільного проживання та подружнього життя у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO], позивач та відповідач є батьками дітей, що підтверджується свідоцтвом про народження. Як вбачається з позовної заяви, сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, зокрема позивача, що має істотне значення. Згідно з вимогами статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1, 4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки позивач не бажає перебувати у шлюбі, а примушування до шлюбу не допускається збереження шлюбу суперечить його інтересам, при цьому також враховується, що відповідачем жодних заперечень на позовну заяву не подано. Згідно статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved