Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про припинення стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що до 28.03.2017 сторони перебували у шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.03.2017 з позивача на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. З 01.07.2017 донька проживає разом з позивачем, оскільки відповідач виїхала на заробітки у Республіку Польща. Зазначає, що аліменти він сплачував на картковий рахунок відповідача, який було заблоковано та донька не мала можливості знімати грошові кошти. На даний час донька проживає разом з ним та знаходиться на його повному утриманні, у зв'язку з чим він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач та його представник у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач у підготовчому засіданні позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення, пояснила, що на даний час донька проживає разом з позивачем та знаходиться на його повному утриманні, у зв'язку з чим відпала необхідність стягнення на її користь аліментів з позивача. Заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] 25.02.2006 сторони уклали шлюб, зареєстрований Богданівською сільською радою Знам'янського району Кіровоградської області за актовим записом №02. Згідно з рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.03.2017 шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.03.2017 з позивача на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Як встановлено судом та визнається сторонами, з 28.06.2017 донька проживає разом з позивачем та знаходиться на його повному утриманні. Довідкою від 08.12.2017 №1278, виданою Богданівською сільською радою Знам'янського району Кіровоградської області підтверджується, що донька [PERSON] проживає разом з батьком. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З аналізу положень статей 179-181 СК України вбачається, що аліменти підлягають використанню на утримання дитини, а тому припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів. Згідно з ч.4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Положеннями ч.4 ст.200 ЦПК України визначено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам Сімейного кодексу України, не порушує права дитини та відповідає інтересам сторін по справі. З огляду на викладене та враховуючи, що відповідач не витрачає отримувані аліменти на дитину, донька проживає разом з позивачем та знаходиться на його повному утриманні, визнання позову відповідачем не порушує права дитини, не суперечить закону, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved