Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в якому зазначає, що 01.02.2014 року він надав відповідачу у позику гроші в розмірі 800,00 дол США грн., про що було складено розписку , згідно якої відповідач зобов»ячався повернути гроші до 28.02.2014 року. У зазначений термін відповідач борг не повернув. На підставі чого позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 45550,65 грн. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та день судового засідання повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд визнає, що відповідач [PERSON] повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши надані письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, не суперечать законодавству та підлягають частковому задоволенню. Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 01.02.2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики відповідно до якого [PERSON] . передав , а [PERSON] прийняла грошові кошти в сумі 800,00 дол. США взявши на себе обовязок повернути гроші в строк до 28.02.2014 року. На підтвердження укладання договору позики та умов [PERSON] надала позивачу розписку написану власноручно ( а. с. 9). Відповідно до ст.. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно до ч. 2 ст. 1047 на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Враховуючи те, що зобовязання відповідно до ст.. 526 ЦК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а відповідач своє зобовязання не виконав і борг не повернув, то за таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики у сумі 21620,88 грн..( відповідно до курсу НБУ станом на 20.02.2017 року 1 дол США 27,0261 грн) Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Оскільки, [PERSON] прострочила виконання зобовязання за договором позики, суд вважає за необхідне стягнути з неї на користь позивача суму 3% річних за прострочення сплати заборгованості за договорами позики - що складає 1935,41 гпн ( 21620,88 грн х1089 днів х 0,00822% ) Позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів інфляційних витрат за договорами позики задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відтак вимоги щодо застосування заходів відповідальності за порушення грошових зобов'язань, визначених в іноземній валюті, мають заявлятися в національній валюті України (гривнях) за офіційним курсом Національного банку України на день заявлення відповідної вимоги (крім випадків, коли стороною зобов'язання, у якому виник спір, одержано відповідну ліцензію Національного банку України). При цьому стягнення інфляційних нарахувань на суму основної заборгованості не є можливим, оскільки індекс інфляції розраховується лише стосовно національної валюти України (гривні). Оскільки сума боргу не змінилася в доларовому виразі, то індекс інфляції за час прострочення не стягується , тому що інфляція стосується гривневих позик. Враховуючи те, що зобовязання відповідно до ст.. 526 ЦК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а відповідач своє зобовязання не виконав і борг не повернув, то за таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договорам позики у розмірі 23556,29 грн Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають частковому задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до\~ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial