Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, а саме просить: визнати дійсним договір купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна від 09.11.2009 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , який діяв в інтересах та від імені [PERSON] на підставі довіренсті щодо продажу житлового будинку [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці 0,25 га; визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок по [ADDRESS] та земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га по [ADDRESS] Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.09.2018 року провадження по справі було відкрите, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження (а.с. 23). 24.10.2018 року за клопотанням позивача було витребувано від органу ДРАЦС відомості щодо смерті відповідача [PERSON] (а.с. 34). 27.11.2018 року до суду від начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану надійшла копія актового запису про смерть [PERSON] (а.с. 35-36). Ухвалою від 03.12.2018 року провадження по справі було зупинено для залучення до участі у справі процесуального правонаступника відповідача та витребувано від Чорноморської міської державної нотаріальної контори спадкову справу, відкриту після смерті [PERSON] (а.с. 38-39). 11.01.2019 року до суду надійшла відповідь завідувача міської державної нотаріальної контори, в якій зазначено, що після смерті [PERSON] із заявою про вступ у спадщину ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася (а.с. 40). 22.01.2019 року позивач подав до суду клопотання про поновлення провадження по справі та залучення до участі у справі належного відповідача - Монашівську сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області (а.с. 45). Ухвалою від 23.01.2019 року поновлено провадження по справі та залучено до справи належного відповідача Монашівську сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області (а.с. 48-49). Відповідач не надав до суду відвизу на позовну заяву, у зв`язку із чим відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач надав до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач по справі надав до суду письмову заяву про визнання позовних вимог, розгляд справи просив здійснити у його відсутності. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши відсутність підстав передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи по суті, враховуючи визнання відповідачем позову, дослідивши надані докази, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву з огляду на наступні для того законні підстави. У судовому засіданні встановлено, що 09.11.2009 року між [PERSON] та представником [PERSON] - [PERSON], який діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Ливіцькою О.В . від 07.03.2007 року за реєстровим №696, було досягнуто згоди щодо продажу [PERSON] житлового будинку [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці 0,25 га, належний [PERSON] на праві приватної власності на підставі рішення Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 27.02.2003 року №2-296/2003, право власності зареєстроване Білгород-Дністровським міжміським бюро технічної інвентаризації 19.09.2003 року, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 11-12). Після того, як позивач розрахувався із відповідачем за вищевказаний об`єкт нерухомого майна, відповідач зобов`язався на протязі наступного місяця нотаріально посвідчити вказаний договір купівлі-продажу. Зазначені обставини підтверджуються договором купівлі-продажу нерухомого майна від 09.11.2009 року та розпискою про отримання грошей від 09.11.2009 року (а.с. 11-12). [PERSON] так і не здійснив дії щодо нотаріального посвідчення договору, тим самим порушив право позивача, як власника придбаного нерухомого майна, оскільки останній без державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно не може реалізувати свої права власника майна. Відповідно до актового запису про смерть №1371 від 19.11.2014 року [PERSON] помер [INFO] (а.с. 36). Після його смерті спадкова справа не відкривалася, отже відсутні спадкоємці за законом або за заповітом, до яких би перейшли права та обов`язки (спадщина) останнього, які б відповідно до цивільно процесуального законодавства набули статусу процесуального правонаступника відповідача [PERSON] З огляду на викладені обставини, у зв`язку із відсутністю спадкоємців [PERSON] ., за клопотанням позивача, до участі у справі у якості належного відповідача було залучено Монашівську сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області. Відповідно до ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Укладення договору купівлі-продажу від 09.11.2009 р., досягнення по такому договору згоди щодо усіх істотних умов, здійснення позивачем повної оплати по такому договору та її отримання відповідачем, а також, фактичне передання позивачу спірного об`єкту нерухомості по такому договору, свідчить насамперед про вчинення між сторонами відповідного правочину щодо переходу прав власності на об`єкт нерухомості у вигляді спірного магазину. У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до положень Європейської конвенції з прав людини ч. 1 ст. 6 кожна людина має право при визначенні її цивільних прав та обов`язків або при розгляді будь-якого кримінального звинувачення, яке йому пред`явлено, на справедливий та публічний судовий розгляд справи в розумні строки незалежним та безпристрасним судом. У відповідності до ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції з прав людини кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності, інакше як в інтересах суспільства та на умовах передбачених законом та загальними принципами міжнародного права. Згідно статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. У відповідності до ч.3 ст.334 Цивільного кодексу України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. У відповідності до ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст.657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. У відповідності до ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 220 Цивільного кодексу України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Разом з тим частиною 2 статті 220 Цивільного кодексу України, встановлюється, що у разі, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Ухилення сторони продавця від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, що є предметом даного спору, призводить до порушення права позивача, як власника придбаного нерухомого майна, так як, до теперішнього часу, [PERSON] не в змозі належним чином оформити та отримати усі необхідні правовстановлюючі документи на придбаний спірний житловий будинок та реалізувати своє право власності на нього. У відповідності до ст. ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Враховуючи вищевикладене, що сторонами договору купівлі-продажу були виконані усі істотні умови договору, а також що майно було правомірно придбано позивачем, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності- обґрунтовані і такі, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved