Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповідальне, яким заповіла усе своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не склалось позивачу по справі [PERSON] , а тому спадкоємство здійснюється за заповітом. Позивач у відповідний шестимісячний строк подав до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та 14 березня 2018 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, в якому зазначено склад спадщини у вигляді житлового будинку [ADDRESS] . Однак до складу спадщини спадкового майна [PERSON] не було включене право на земельну частку (пай) члена ВАТ «Насінницький радгосп «1 Травня»» розміром 3,48 умовних кадастрових гектара, розташовану в с. Лиманське Ренійського району Одеської області, сертифікат серії [NUMBER] № 0574532 від 10 лютого 2000 року, яке не було набуте [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . За життя [PERSON] заповіту не залишив, тому спадкоємство здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] був позивач та його мати [PERSON] яка прийняла спадщину відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР (1963 року). Через деякий час після смерті [PERSON] , відповідно до вимог чинного законодавства, позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 08 листопада 2018 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Позивач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про дату, час та місце проведення судового засідання сповіщався належним чином, від представника позивача адвоката Златі Д.С. до суду надійшла заява, відповідно до якої він просить розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про дату, час та місце проведення судового засідання сповіщався належним чином, надав суду заяву, відповідно до якої він просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає та проти його задоволення не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, [INFO] померла [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповідальне, яким заповіла усе своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не склалось позивачу по справі [PERSON] , а тому спадкоємство здійснюється за заповітом. Позивач у відповідний шестимісячний строк подав до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та 14 березня 2018 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, в якому зазначено склад спадщини у вигляді житлового будинку [ADDRESS] . Однак до складу спадщини спадкового майна [PERSON] не було включене право на земельну частку (пай) члена ВАТ «Насінницький радгосп «1 Травня»» розміром 3,48 умовних кадастрових гектара, розташовану в с. Лиманське Ренійського району Одеської області, сертифікат серії [NUMBER] 0574532 від 10 лютого 2000 року, яке не було набуте [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . За життя [PERSON] заповіту не залишив, тому спадкоємство здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] був позивач та його мати [PERSON] яка прийняла спадщину відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР (1963 року). Частиною 1 ст. 1268 ЦПК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця отримати майно після смерті спадкодавця. Тобто позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦПК України, оскільки його воля, як спадкоємця за заповітом, була виражена у його діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса. Через деякий час після смерті [PERSON] , відповідно до вимог чинного законодавства, позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 08 листопада 2018 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав суду копії документів, які підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 3 ст. 152 ЗК встановлено, що одним із шляхів захисту прав громадян на землю є визнання прав. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.\~1\~ст.\~1223\~ ЦК\~України,\~ право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а надані суду документи у повному обсязі підтверджують обґрунтованість та законність позовних вимог, а тому позов має бути задоволено. Позивачем у позові та під час розгляду справи не заявлялись вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладення цих витрат на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved