Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача і просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; стягнути щомісячно з [PERSON], аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття, на користь опікуна дітей, [PERSON]. Позов мотивують тим, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09.03.2017 року відібрано малолітніх [PERSON] та [PERSON] від батька - [PERSON], без позбавлення його батьківських прав. Рішенням виконавчого комітету Деснянського районної у м. Чернігові ради від 24.04.2017 року №74 діти влаштовані під опіку їх тітки - [PERSON]. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, не виявляє бажання спілкуватися з ними, не цікавиться їх життям, не надає матеріальної допомоги. Згідно письмових пояснень опікун не чинить перешкод своєму брату у спілкуванні з дітьми. До служби у справах дітей відповідач із жодним зверненням не звертався. Ухвалою судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13.11.2018 було відкрито провадження, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - [PERSON], визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. 21.12.2018 відповідачем подано відзив на позовну заяву. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14.01.2019 закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки це в інтересах дітей. Третя особа в судовому засіданні висловила думку про доцільність позбавлення батьківських прав. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається із копій свідоцтв про народження, батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8, 9). Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO], актовий запис №1917 (а.с.15). Відповідно до довідки про звільнення від 30.03.2016 року [PERSON] відбував покарання у Шосткинській ВК № 66 Сумської області за скоєння злочину за ч. 2 ст. 121 КК України (а.с.16). Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09.03.2017 року малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було відібрано від батька - [PERSON] без позбавлення його батьківських прав (а.с.20-21). Рішеннями виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради №76 та №77 від 10.04.2017 року малолітнім - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та тимчасово влаштовано до родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-11). Згідно витягів з рішення Деснянської районної у м. Чернігові ради №74 від 24.04.2017 року над малолітніми - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], призначено опікуном їх тітку по лінії батька - [PERSON], яка зареєстрована та мешкає в [ADDRESS] (а.с.22,73). Відповідно до інформації № 173 від 10.10.2018 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], навчаються у Чернігівській ЗОШ І-ІІІ ступенів №19, зі школи їх забирає опікун [PERSON] або її чоловік. Батько дітей не відвідує батьківські збори, не цікавиться успіхами та досягненнями дітей, не спілкується з класними керівниками (а.с.23-25). Згідно довідки № 01-17/1173 від 09.10.2018, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають під наглядом КНП «Дитяча поліклініка №1» ЧМР з 22.01.2014 року та за інформацією дільничного лікаря, на прийом до поліклініки дітей завжди супроводжує їх опікун - [PERSON] (а.с.28). З письмових пояснень [PERSON] вбачається, що після відібрання дітей вона не перешкоджала своєму братові [PERSON] у спілкуванні з дітьми, він сам не з'являвся, не цікавився, не спілкувався та не надавав матеріальної допомоги (а.с.29). Згідно інформації служби у справах дітей Деснянської районної у м. Чернігові ради від 07.05.2018 року вбачається, що після відібрання дітей, [PERSON] з заявами щодо повернення дітей або надання дозволу на спілкування з ними не звертався (а.с.30). Відповідно до повідомлення ЧОНД від 03.05.2018 року [PERSON] перебував на обліку в Чернігівському обласному наркологічному диспансері з 27.01.1991 по 26.03.2001 рік з приводу: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. 23.09.2016 року був доставлений в кабінет медичних оглядів ЧОНД з гострою інтоксикацією (а.с.31). За повідомленням начальника ЧВП ГУНП в Чернігівській області від 21.05.2018 року [PERSON] перебуває під адміністративним наглядом, встановленим Новозаводстьким районним судом м. Чернігова. До адміністративної відповідальності притягувався за ст. 187 КУпАП п'ять разів. Скарг на адресу [PERSON] з боку сусідів не надходило. Вказаний громадянин веде нормальний спосіб життя, публічний порядок та спокій громадян не порушує, ніде не працює, так як доглядає за своєю матір'ю (а.с.26). З акту обстеження умов проживання від 09.01.2019, складеного комісією у складі спеціалістів служби у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради, вбачається, що [PERSON] проживає у приватному будинку за адресою: [ADDRESS], на даний час приміщенні незадовільні умови для життя дітей. Відсутні продукти харчування, у помешканні брудно, ремонт не закінчено. [PERSON] не усвідомлює міру відповідальності за свій спосіб життя, який може призвести до загрози здоров'ю і життю дітей. На зауваження представників служби у справах дітей не реагує. З моменту останнього обстеження житлово-побітові умови погіршилися (а.с.62). Рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 08.10.2018 № 228 затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5-7). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно із статтею 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.п. 15,16 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав - лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. За вказаних вище обставин, суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що передбачено ст. 150, 151, 155 Сімейного Кодексу України, а отже, на підставі ст.ст. 164, 165 Сімейного Кодексу України має бути позбавлений батьківських прав. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, то слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 цієї статті визначено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та платника аліментів і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 25.10.2018 року в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України та до досягнення старшою дитиною повноліття. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1409,60 грн..

Outcome: approved