Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 04 вересня 1993 року він вступив в зареєстрований шлюб з відповідачкою в виконавчому комітеті Башмачанської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області , актовий запис №14. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач посилається на те, що спочатку їх шлюбні відносини були нормальними, потім їхні погляди на життя стали різними, на ґрунті чого у них почали виникати різні непорозуміння, сварки. Спільне господарство вони не ведуть та не підтримують подружні стосунки з 24 лютого 2016 року. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу за таких обставин є неможливим і таким, що суперечить їх інтересам, сімя їхня розпалася і надавати строк на примирення недоречно. Майна, нажитого при спільному проживанні не мають. Відповідачка на його пропозицію розірвати шлюб в органах РАЦС не реагує, всіляко ухиляється, у звязку з чим він змушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання 05 вересня 2016 року не зявився, заявою просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав (а.с.17). Відповідач [PERSON], яка про день та час розгляду справи повідомлена належним чином згідно поштового повідомлення про вручення судової повістки (а.с.16), в судове засідання 05 вересня 2016 року не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, як не подала і заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 вересня 1993, який зареєстрований виконавчим комітетом Башмачанської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис № 14 (а.с.6). Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя подружжя не склалося через різні погляди на життя та подружні обовязки. Сімейно-шлюбні стосунки між подружжям припинені з лютого 2016 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спір про поділ майна відсутній. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з лютого 2016 року та до цього часу не поновили їх. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).\~\~ За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст.105, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Обов'язок суду вирішити питання про розподіл судових витрат передбачений ст. ст.\~214,\~215 ЦПК України. При цьому суд зазначає, що норми ст. ст.\~88,\~214,\~215 ЦПК України\~є нормами процесуального права, носять імперативний характер та не можуть бути змінені за згодою сторін (за виключенням випадків укладання мирової угоди).\~\~ Таким чином, у звязку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок, сплачений нею під час звернення з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved