Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення збитківзавданих невиконанням договору. Мотивує тим, що між ним та позивачем було укладено договір-замовлення на виготовлення та встановлення вбудованих корпусних меблів, проте не дивлячись на здійснення передоплати та сплати додаткових коштів, відповідач свої зобов`язання не виконав, внаслідок чого завдав майнових збитків. Враховуючи вище викладене, просить стягнути з відповідача 24 200,20 грн. грошовихкоштів, сплачених за договором, 20 200 грн. штрафних санкцій, 10 897, 26 грн. інфляційних втрат, 2 261,62 грн. 3% річних. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Повноважний представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. Суд заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткову обґрунтованість позову та необхідність його задоволення частково. Як встановлено судом, між сторонами укладено договір-замовлення №4763 від 2 грудня 2015 року. Предметом договору було виготовлення та встановлення вбудованих корпусних меблів. Вартість замовлення встановлювалася в сумі 35 700 грн. (п.3.3 договору). Відповідно до п.3.1 договору, передоплата замовлення проводиться в розмірі 50% передоплати його вартості в день оформлення замовлення та вказана сума до даного пункту 17 000 грн. Вказані обставини сторонами визнаються. Позивач зазначає, що ним здійснена передоплата, відповідно до умов договору, в сумі 24 000 грн., а також вказуючи, що на вимогу відповідача, додатково сплачено 7 200 грн. Натомість, за твердженням позивача, відповідачем свої зобов`язання не виконані, внаслідок чого завдані завнику збитки. Відтак, позивач звернувся з відповідним позовом до суду та просить стягнути слачені кошти, штрафні санкції, інфляційні втрати та 3% річних. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відмовляючи в позові суд виходить з того, що стороною позивачки не надано будь-яких належних та допустимих доказів в обґрунтування. Оцінюючи все в сукупності, суд приходить до висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження сплати відповідачу коштів в якості передоплати за договором в сумі 24 000 грн. Відтак в цій частині позов задоволенню не підлягає, як і не підлягає задоволенню в частині стягнення штрафних санкцій, інфляційних втрат та 3% річних, які є похідними від вимоги про стягнення коштів внаслідок невиконання договору. Відповідно до ст.906 ЦК України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. На думку суду відшкодуванню підлягають отримані відповідачем від позивача грошові кошти в сумі 7 200 грн., які не були повернуті. Факт отримання цих коштів відповідачем його представником не оспорюється та підтверджується розпискою відповідача на договорі. При задоволенні позову в цій частині враховується надсилання позивачем відповідачу претензії від 11.02.2019 року. Судові витрати покладаються на сторони пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial