Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що в свідоцтві про народження позивача батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , які перебували у шлюбі, але починаючи з червня 1992 року не проживали однією сім`єю, однак шлюб було розірвано лише у 1997 році. У віці 10 років мати позивача повідомила йому, що його справжній батько інший ніж той, що вказаний у свідоцтві про народження. Бабуся позивача повідомила йому, що у період з 1995-1996 року відповідач зустрічався з матір`ю позивача, приїздив до них у гості після народження позивача. Після смерті батьків та досягнення повноліття, позивач за наполяганням сестри у жовтня 2016 року познайомився з [PERSON] . Відповідач одразу визнав себе батьком позивача, з січня 2017 року позивач та відповідач проживають разом як одна сім`я, у зв`язку з чим позивач просив визнати [PERSON] батьком [PERSON] для внесення достовірних даних до актового запису про народження. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Арцизького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, суд приймає визнання відповідачем позову, і вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов`язані з визнанням батьківства, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися відповідно Кодексом про шлюб та сім`ю України (1969 року) та Сімейним Кодексом України. Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 04.06.1997 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а. с. 10). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.07.1998 року батьками [PERSON] , [INFO] , позивача по справі, вказані [PERSON] та [PERSON] (а. с. 9). З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00020254946 від 31.05.2018 року вбачається, що відомості про батька внесенні на підставі запису акту про одруження, державна реєстрація народження проведена відповідно до ст. 133 СК України (а. с. 16-17). Відповідно до рішення Арцизького районного суду Одеської області від 13.12.2011 року [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно його сина [PERSON] (а. с. 13-14). Розпорядженням Кодимської районної державної адміністрації Одеської області № 103/А-2012 від 14.02.2012 року [PERSON] призначено піклувальником над неповнолітнім [PERSON] (а. с. 12). [PERSON] , яка доводилася матір`ю [PERSON] - позивача по справі, померла [INFO] (а. с. 11). [PERSON] , який доводився батьком [PERSON] помер [INFO] (а. с. 15). Згідно довідки Виноградівської сільської ради Арцизького району Одеської області № 929 від 03.06.2019 року з січня 2017 року позивач проживає за адресою: [ADDRESS] (а. с. 18). Батьківство [PERSON] щодо [PERSON] підтверджується висновком експерта № 114 від 18 жовтня 2019 року судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи зразків рідкої крові, згідно якого молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , може являтися біологічним батьком громадянина [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,98 % та таким чином батьківство практично доведене (а. с. 61-67). Будь-яких доказів які б викликали сумнів у повноті, ясності, правильності дослідження, чи доказів пов`язаних з недостатньою професійною кваліфікацією експертів, сторонами надано не було, а тому суд вважає їх вірним та обґрунтованими і такими, що не суперечать матеріалам справи, поясненням сторін і можуть бути взятими до уваги судом при ухваленні рішення. Відповідно до роз`яснень, що викладені в п 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так при розгляді справ про встановлення батьківства дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року , необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Таким чином, при визнанні батьківства [PERSON] по відношенню до позивача [PERSON] , який народився до [INFO] , суд повинен керуватися ст. 53 КпШС України, яка закріплює чотири юридично вагомі обставини встановлення факту визнання батьківства, кожна з яких є необхідною та достатньою для задоволення вимог: 1) сумісне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини та чоловіком до народження дитини; 2) сумісне виховання батьками дитини; 3) сумісне утримання дитини батьками; 4) докази, що з достовірністю підтверджують визнання чоловіком батьківства. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. У відповідності до ст. 53 КпШС України походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи запису актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. Статтею 128 СК України, а також відповідно до ст. 55 КпШС України надано право дитині, яка досягла повноліття, звернутися до суду із заявою про визнання батьківства. Таким чином, з огляду на те, що в судовому засіданні було встановлено кровне споріднення між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , а факт сумісного проживання, ведення сумісного господарства, перебування у шлюбі та наявність статевих стосунків між батьками дитини, в даному випадку, правового значення не має, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити та визнати відповідача батьком позивача, виключити з актового запису про народження дитини за № 13, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Арцизького районного управління юстиції Одеської області, запис про батьківство [PERSON] , внести в актовий запис № 13 відомості про відповідача як про батька дитини. Частиною 1 ст. 134 СК України на підставі заяв зазначених у статті 126 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження Підпунктом 2.16.4 пункту 2.16 розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 передбачено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. У пункті 1.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 зазначено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил. Таким чином, Арцизький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) є повноважним органом, який зобов`язаний внести відповідні зміни до актового запису про народження позивача та видати нове свідоцтво про народження. На підставі ст. ст. 53, 55 КпШС України, ст. ст. 128, 135 СК України,

Outcome: approved