Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору дарування дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачу на праві власності належить житловий будинок № 15, розташований за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Виробнича. 28 листопада 2015 року позивач домовився з відповідачем про дарування йому вказаного нерухомого майна. В той же день було укладено відповідний письмовий договір дарування, предметом якого є вказаний будинок. Сторони домовилась про усі суттєві умови договору, та відбулося повне його виконання. Відповідач передала позивачу у власність обумовлене договором нерухоме майно, а останній прийняв його. Тобто, [PERSON] фактично вступив у володіння та користування цим майном. Позивач також домовився з відповідачем, що пізніше вони оформлять договір дарування в нотаріальному порядку. Через деякий час, [PERSON] неодноразово звязувався з відповідачем, щоб домовитись про зустріч для нотаріально посвідчення договору дарування відповідно до вимог чинного законодавства, але [PERSON] не однократно відмовлялася, мотивуючи це тим, що вона не має можливості та часу. Таким чином позивач вважає, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Позивач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява від представника позивача адвоката [PERSON], відповідно до якої вона просить розглядати справу за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце його проведення сповіщалася належними чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не зявився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин; відповідач\~не подав\~відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що причини неявки відповідача є неповажними та є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, відповідачу на праві власності належить житловий будинок № 15, розташований за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Виробнича. 28 листопада 2005 року позивач домовився з відповідачем про дарування йому вказаного нерухомого майна. В той же день було укладено відповідний письмовий договір дарування, предметом якого є вказаний будинок. Сторони домовилась про усі суттєві умови договору, та відбулося повне його виконання. Відповідач передала позивачу у власність обумовлене договором нерухоме майно, а останній прийняв його. Тобто, [PERSON] фактично вступив у володіння та користування цим майном. Позивач також домовився з відповідачем, що пізніше вони оформлять договір дарування в нотаріальному порядку. Через деякий час, [PERSON] неодноразово звязувався з відповідачем, щоб домовитись про зустріч для нотаріально посвідчення договору дарування відповідно до вимог чинного законодавства, але [PERSON] не однократно відмовлялася, мотивуючи це тим, що вона не має можливості та часу. Таким чином позивач вважає, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. У відповідності до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. З наданих суду документів вбачається, що сторони домовились про усі істотні умови договору та відбулося повне його виконання, відповідач передала позивачу нерухоме майно, а позивач прийняв його. Таким чином [PERSON] правомірне володіє спірним майном. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 5 ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до ч.4 ст.\~10\~ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою, та практику ЄСПЛ як джерело права. Відповідно до п.1 ст.17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» суди застосовують при розгляді справ конвенцію та практику суду як джерело права. У свою чергу, відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно зі ст. 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Відповідно до рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України» в контексті вказаної конвенції поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому особа проживає на законних підставах або яке було в законному порядку встановлене, а залежить від фактичних обставин, а саме - існування достатніх і тривалих завязків із конкретним місцем. Утрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання в право на житло. Отже, всі вказані обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та не викликають у суду жодних сумнівів. \~ \~ \~ \~Тому, суд вважає, що є всі законні підстави для задоволення позовних вимог з метою недопущення порушення права власності. На підставі викладеного та

Outcome: approved