Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором № 8152125087ГМ/2014-04 від 11.04.2014 року в розмірі 11449,73 гривень а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1378, 00 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 11.04.2014 року сторонами укладено договір № 8152125087ГМ/2014-04 про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії. У відповідності до п. 2.4 кредитного договору банк відкрив позичальнику кредитну лінію для проведення операцій із застосуванням картки з лімітом не більше 4 000 грн., а позичальник зобов'язався повернути банку кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. Пунктом 2.7 кредитного договору передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов'язаний щомісячно сплачувати кредитору проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою 40 % річних. При порушенні строків повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також при невиконанні інших своїх зобов'язань за цим договором, позичальник зобов'язаний сплатити кредитору пеню згідно з умовами п. 8.1.1. Станом на 01.03.2016 року за кредитним договором, укладеним з відповідачем існує заборгованість 8937, 98 гривень, яка складається: з суми простроченої основної заборгованості - 3 603, 66 грн.; пеня на суму основої заборгованості - 1998,11 грн.; сума прострочених відсотків - 2467, 51 грн.; пеня на суму прострочених відсотків - 868,70 грн. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором з урахуванням інфляційних втрат становить 8937,98 грн. + 2511,75 грн., а всього 11449,73 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що в адресованій на адресу суду заяві представник позивача не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 11.04.2014 року сторонами укладено договір № 8152125087ГМ/2014-04 про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії, відповідно до умов якого укладенням цього Договору сторони домовилися про відкриття кредитором позичальнику кредитної лінії, у межах якої кредитор надає позичальнику кредит з лімітом не більше 4 000 грн., для проведення операцій із застосуванням картки, а позичальник зобов'язується повернути кредит кредитору та сплатити йому проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором / а.с. 10-15 /. У відповідності до п.п. 4.2.13 та 4.2.14 договору, відповідач зобов'язався: сплачувати позивачу суми всіх операцій, комісійної винагороди, штрафних санкцій та інших платежів, які стали наслідком або виникли у зв'язку з використанням основної картки та додаткових карток, а також відшкодовувати позивачу суми збитків, що понесені в результаті використання основної картки та додаткових карток, на умовах цього Договору, а також сплачувати проценти, нараховані за користування кредитом, щомісяця не пізніше останнього банківського дня місяця, наступного за місяцем, у якому вони були нараховані. Пунктом 4.3.3 договору позивач має право вимагати від відповідача дострокового повернення кредиту і овердрафту та сплати процентів за користування кредитом і овердрафтом у разі невиконання останнім будь-яких умов цього договору, а також у разі, якщо протягом 2 (двох) календарних місяців поспіль організація не проводить зарахування заробітної плати Клієнта на Картковий рахунок. Відповідно до пункту 8.1.1 договору, у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом/ овердрафтом та/або процентами за кредитом/ овердрафтом, відповідач сплачує позивачу за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості до дня погашення відповідної заборгованості в повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 01.03.2016 року за кредитним договором, укладеним з відповідачем існує заборгованість 8937,98 гривень, яка складається: з суми простроченої основної заборгованості - 3 603,66 грн.; пеня на суму основої заборгованості - 1998,11 грн.; сума прострочених відсотків - 2467,51 грн.; пеня на суму прострочених відсотків - 868,70 грн. /а.с. 4/. Крім того відповідно до ст. 625 ЦК України з відповідача підлягає стягненню інфляційні втрати в сумі 2511, 75 гривень. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, враховуючи те, що позичальник не здійснював сплати по кредиту вчасно, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ПАТ « Державний експортно- імпортний банк України » заборгованість за кредитом.

Outcome: approved