Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на її користь борг у розмірі: 11707 грн. сума основного боргу за розпискою з урахуванням індексу інфляції, 100,43 грн. три відсотки річних та 1020,03 грн. відсотки за користування грошима за договором позики . Також позивачка просила стягнути моральну шкоду у розмірі 5000 грн., та судові витрати по справі у розмірі 487,20 грн. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 27.03.2015 р. між позивачкою [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений письмовий договір позики, на підставі якого позивачка передала відповідачки грошові кошти у сумі 10260 грн., які відповідачка отримала та розпорядилася ними на власний розсуд.За умовами договору відповідачка зобов»язувалася повернути мені всю суму боргу у розстрочку до 11.03.2018 року по 285 грн. кожного місяця. Однак, на виконання умов договору [PERSON] здійснила лише одну виплату, а саме 02.05.2015 року на суму 150 грн. Жодного іншого платежу у рахунок погашення боргу відповідачка не здійснювала, грошові кошти не повертає. У судове засідання позивач не з»явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання також не з»явилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши та перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно до вимог ст.ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до розписки [PERSON] отримала 27.03.2015 року від [PERSON] грошові кошти у розмірі 10260 гривень, які зобов»язалася повернути останній у розстрочку до 11.03.2018 року по 285 грн. кожного місяця. Однак, на виконання умов договору [PERSON] здійснила лише одну виплату, а саме - 02.05.2015 року повернула позивачці 150 грн. Жодного іншого платежу у рахунок погашення боргу відповідачка не здійснювала, грошові кошти не повертає. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інши речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ч.1 ст.1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов»язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Частина 2 ст.625 ЦК України визначає, що боржник, який просрочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо повернення їй суми боргу у розмірі 12827,46 грн., яка складається з: 11707 грн. сума основного боргу за розпискою з урахуванням індексу інфляції; 100,43 грн. три відсотки річних та 1020,03 грн. відсотки за користування грошима за договором позики. Що стосуєтся позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, то відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі, відшкодовується особою з вини якої вона заподіяна. Позивач через порушення відповідчачем зобов»язань за грошовими зобов»язаннями змушена докладати додаткових зусиль щодо організації свого життя і захисту своїх прав, що причиняло і причиняє їй моральні страждання, проте, суд вважає, що з урахуванням принципів справедливості та розумності, позовні вимоги в цій частині позову слід задовольнити частково та стягнути моральну шкоду у розмірі 500 гривень. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial