Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача і просить суд визнати недійсним висновок центральної лікарсько-експертної комісії клініки профзахворювань Інституту медицини праці Академії медичних наук України. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20 лютого 2008 року позивач була призначена на посаду інженера-метролога обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова з виконанням функцій головного метролога управління охорони здоров'я та курортів Вінницької ОДА. Робочим місцем позивача визначено каб. № 95, що знаходиться у підвалі корпусу поліклініки лікарні. З першого дня перебування у цьому приміщенні позивач відчула, що повітря важке. Через місяць у неї без видимих причин погіршився сон, з'явились втомлюваність, запаморочення, червоні смуги на обличчі. 13.06.2008 року біля 15 год. [PERSON] випадково посунула картонну коробку, яка була неподалік стола, з-під коробки розтеклась чимала пляма ртуті. Про цей факт 17 червня 2008 року було повідомлено керівництву лікарні. Того ж дня 17.06.2008 року співробітниками СЕС проводились вимірювання рівня парів ртуті. 18.06.2008 року представником служби цивільного захисту в присутності інженера-метролога [PERSON] було складено акт вилучення залишків металевої ртуті та забрано банку з ртуттю, яку позивач зібрала раніше. За їх рекомендаціями проводилась демеркуризація приміщення. Залишена на ніч 24 червня 2008 року індикаторна смужка показала наявність в повітрі надмірної кількості парів ртуті. Того ж дня позивач написала на ім'я головного лікаря заяву та доповідну записку про обставини виявлення ртуті, безрезультатність проведених заходів демеркуризації та разом з [PERSON] написала заяву про імовірність хронічного отруєння парами ртуті і прохання надати для роботи інше приміщення. Згідно листа Вінницької міської санітарно-епідеміологічної станції від 14.07.2008 року представниками СЕС чотири рази проводилося визначення вмісту парів ртуті в службовому кабінеті [PERSON] Так, 17.06.08 року рівень парів ртуті перевищував гранично допустимі концентрації в 202 рази, 25.06.08 року - в 209 разів, 09.07.08 року - в 169 разів, 10.07.08 року - в 30 разів. Поступово стан здоров'я позивача значно погіршився. У вересні 2008 року вона перебувала на амбулаторному лікуванні у невропатолога по місцю проживання і займалась очищенням організму. З 09.01.2010 року по 06.06.2010 року перебувала в денному стаціонарі обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І.Ющенка. Дослідження в лабораторії промислової токсикології Інституту медицини праці 09.09.2008 року показали залишкове перевищення вмісту ртуті в волоссі, проте до уваги лікарями вони не брались. Для визначення наявності в організмі ртуті [PERSON] звертатась в Одеську токсикологічну лабораторію, фахівці пояснили, що через півроку з часу отруєння лабораторними дослідженнями виявити ртуть в організмі неможливо та направили на консультацію до Українського науково-дослідного інституту медицини транспорту. Згідно консультації профпатолога цього інституту у [PERSON] виявлено енцефалопатію токсичного генезу 1-2 ступеню, не виключено загострене отруєння парами ртуті. Згідно консультативного висновку Інституту медицини транспорту від 13.03.2010 року, не можна виключати вплив парів ртуті на загострення хронічного захворювання нирок і посттравматичних змін головного мозку. Відділення виконавчої дирекції і Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Вінниці, наголошуючи на необхідності заповнення акту про нещасний випадок на виробництві ф. Н-1. направило позивача в Київський НДІ медицини праці. Висновок центральної лікарсько-експертної комісії клініки профзахворювань Інституту медицини праці України, протокол № 21/893 від 10.06.2009 року підтверджує наявність захворювань, характерних для отруєння ртуттю, містить рекомендації нагляду у профпатолога, невропатолога та ін., але не дає відповіді на питання, поставлені відділенням виконавчої дирекції Фонду у м. Вінниці. Проте,

Outcome: dismissed