Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що Відповідно до умов укладеного 02 серпня 2012 року між СТРАХОВИМ ТОВАРИСТВОМ з ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАРАНТІЯ» та гр. [PERSON] договору/полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ/4877973 Позивач взяв на себе зобов'язання з забезпечення відшкодування шкоди на території України, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації транспортного засобу «Фольксваген» державний № [NUMBER]. 11 березня 2013 року в м. Харкові на вул. Ак. Павлова, 44-б (паркова), особа яка знаходилась за кермом та керуючи транспортним засобом «Фольксваген» (номер державної реєстрації № [NUMBER]) на законних підставах, а саме [PERSON] не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Фольксваген» (номер державної реєстрації № [NUMBER]), що призвело до отримання механічних пошкоджень останньому транспортному засобу, яким керував [PERSON] (власник [PERSON]). Згідно постанови Московського районного суду м. Харкова від 22.03.2013 року, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху, та його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 12.03.2013 року до позивача звернувся [PERSON] фіз. повідомленням про настання страхового випадку, а саме - дорожньо-транспортної пригоди. Також потерпіла особа подала заяву про виплату страхового відшкодування за понесеними збитками у зв'язку з цією дорожньо-транспортною пригодою, та надала усі необхідні документи, що підтверджують їх розмір. На підставі вищевказаних документів позивачем складено Страховий акт №648-ЦВ2013 від 29.05.2013 року здійснено страхове відшкодування в розмірі 11591,37 грн., відповідно до платіжного доручення №15879 від 29.05.2013 року. 26.06.2013 року на адресу відповідача направлена регресна вимога з проханням відшкодувати вказані збитки в добровільному порядку, яку він залишив без розгляду. В зв'язку із вищевикладеним, просили суд позовні вимоги задовольнити повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з'явився. До суду подав заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, суду не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 ЦПК України. Суд, ознайомившись із заявою представника позивача, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти на відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 11.03.2013 року водій [PERSON], керуючи автомобілем «Фольксваген» д.н.[NUMBER] по вул. Ак. Павлова, 44-б в м. Харкові, порушив вимоги п.10.11 ПДР України, внаслідок чого сталась дорожньо-транспортна пригода - зіткнення вказаного автомобіля під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «Фольксваген-пассат» д.н. [NUMBER]. Як вбачається з полісу №АВ4877973 від 01.08.2012 року, копія якого є в матеріалах справи, СТДВ «Гарантія» в особі Генерального директора застрахувало автомобіль «Фольсваген Поло», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно Звіту про оцінку вартості матеріальних збитків, завданих ушкодженням транспортного засобу №02613, копія якого є в матеріалах справи, внаслідок пошкодження автомобіля «Фольксваген Пассат» д.н. [NUMBER], володарю вказаного транспортного засобу завдано матеріальних збитків на суму 12601,71 грн. Згідно страхового акту №648-ЦВ2013 від 29.05.2013 року, копія якого є в матеріалах справи, в зв'язку з настанням страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди, сума страхового відшкодування, яке має бути виплачене страхувальнику - становить - 11591,37 грн. Як вбачається з платіжних доручень, які надані Позивачем, копії яких є в матеріалах справи, власникові автомобіля «Фольсваген-пассат2 - [PERSON] перерахована сума страхового відшкодування у розмірі - 11591,37 грн. 26.06.2013 року позивачем було направлено письмову вимогу до [PERSON] про добровільне компенсування витрат, пов'язаних з виплатою потерпілому виплати в розмірі 11591,37 грн., копія якої є в матеріалах справи. Згідно постанови Московського районного суду м. Харкова від 22.03.2013 року, копія якого є в матеріалах справи, встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок не додержання водієм [PERSON] вимог Правил дорожнього руху України. Водія притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Зазначена постанова суду набрала законної сили. Відповідно до ст.61 ЦК України - обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрала законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У зв'язку з тим, що відносно [PERSON] винесена постанова, згідно якої він був визнаний винними, тому вважається, що його вина доказана. За змістом ст. 1166, 1187, ч. І п. 3 ст. 1188 ЦПК України та роз'яснень, які містяться у п. З постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна одному з власників з вини іншого, - відшкодовується винним. У разі зіткнення джерел підвищеної небезпеки питання про відповідальність кожного з їх власників за шкоду, заподіяну цим джерелам, перед іншим вирішується на загальних підставах. При цьому за наявності вини обох власників розмір відшкодування визначається відповідно до ступеня вини кожного з них. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно статті 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержана страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 Цивільного Кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до п.2.ч.2.ст.79, ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved