Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, третя особа: [PERSON], Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» про зняття арешту з майна, мотивуючи свої вимоги наступним: 02.06.2012 року позивач придбав у [PERSON] автомобіль марки «Субару Форестер», 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], кузов [NUMBER], синього кольору. Оскільки, відповідно до чинного законодавства України, як зазначає позивач у позові, він мав право користуватися автомобілем, маючи лише технічний паспорт на нього, то договір купівлі - продажу автомобіля [PERSON] з [PERSON] не укладали. На підтвердження продажу автомобіля [PERSON] написав позивачу розписку про те, що він отримав кошти за вказаний автомобіль та передав позивачу технічний паспорт на автомобіль. Крім того, як вказує позивач, 06.06.2012 року [PERSON] видав на ім'я позивача доручення на повне розпорядження вищевказаним майном. Маючи намір переоформити на себе автомобіль, позивач звернувся до МРЕВ ДАІ, де йому було відмовлено у реєстрації транспортного засобу, оскільки у МРЕВ на виконанні знаходилися постанови про арешт майна [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження, які винесені державними виконавцями Першого Приморського відділу ДВС м. Одеси через дев'ять місяців після отримання позивачем доручення на розпорядження автомобіля. 30 січня 2015 року Приморським районним судом м. Одеси ухвалено рішення, відповідно до якого за позивачем визнано право власності на вищевказаний транспортний засіб. Рішення суду набрало законної сили. Після чого, як зазначив позивач, він звернувся до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси про зняття арешту з автомобіля, однак у знятті арешті позивачу йому було відмовлено. Вважає, що постанови Першого Приморського відділу ДВС м. Одеси про арешт майна [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження обмежують його права та перешкоджають у користуванні його власністю. Просив суд зняти арешт з автомобіля марки «Субару Форестер», 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], кузов № [NUMBER], синього кольору, накладений на підставі: Постанови старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Раєвим О.М. від 27.02.2013 року серії ВП №36713253 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; Постанови старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Раєвим О.М. від 24.04.2013 року серії ВП №36713253 про оголошення розшуку транспортних засобів боржника; Постанови державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Білик Р.В. від 10.09.2014 року серії ВП №44688738 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження; Постанови старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Раєвим О.Л. від 09.10.2014 року серії ВП №44974817 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а також інших, невідомих позивачу до теперішнього часу постанов відділу державної виконавчої служби щодо арешту автомобіля. До судового засідання позивач не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. (а.с. 14) Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю. (а.с. 22) Третя особа [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. (а.с. 28) Представник третьої особи ПАТ «КБ «Надра» до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутністю на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою (скаргою) осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 2 тієї ж статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особа або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У відповідності до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частинами 1 та 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Як вбачається з наданої суду копії рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.01.2015 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на автомобіль, яке набрало законної сили 10.02.2015 року, судом було встановлено, що 02 червня 2012 року [PERSON] продав [PERSON] транспортний засіб - автомобіль марки SUBARU FORESTER, 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], кузов № [NUMBER]. (а.с. 10-11) Як вбачається з резолютивної частини рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.01.2015 року за [PERSON] ([INFO], паспорт [NUMBER], виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 25.09.1996 року, ІПН: [NUMBER], що зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS]) право власності на автомобіль марки SUBARU FORESTER, 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], кузов № [NUMBER], синього кольору. (а.с. 10-11) У відповідності до наданої суду копії постанови старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Раєвим О.М. від 27.02.2013 року серії ВП №36713253 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження старшим державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського було накладено арешт на майно боржника [PERSON] та оголошено заборону його відчуження з метою забезпечення виконання рішення Комінтернівського районного суду Одеської області на підставі виконавчого листа №1515, виданого 30.01.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» грошової суми у розмірі 247605,16 грн. (а.с. 4-5) Як вбачається з письмових пояснень Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 03.04.2015 року № 7403, виконавче провадження ВП №36713253 завершено, виконавчий документ повернутий стягувачу на підставі п. 7 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» з правом повторного пред'явлення. (а.с. 22) Крім того, у судовому засіданні було встановлено, що постановою старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Раєвим О.М. від 24.04.2013 року серії ВП №36713253 про оголошення розшуку транспортних засобів боржника оголошено розшук транспортного засобу, а саме: автомобіля марки SUBARU FORESTER, 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], кузов № [NUMBER], синього кольору, який належить боржнику [PERSON]. (а.с .6); У відповідності до постанови державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Білик Р.В. від 10.09.2014 року серії ВП №44688738 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження державним виконавцем було накладено арешт на все майно боржника [PERSON], у тому числі й на автомобіль марки автомобіль марки SUBARU FORESTER, 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], кузов № [NUMBER], синього кольору, з метою примусового виконання виконавчого листа № 2/1515/1452/12, виданого Комінтернівським районним судом Одеської області 30.01.2013 року, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» грошових коштів у розмірі 247605,16 грн. (а.с. 7) Також, у судовому засіданні було встановлено, що постановою старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Раєвим О.Л. від 09.10.2014 року серії ВП №44974817 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження було накладено арешт на все нерухоме майно, та рухоме майно (транспортні засоби), що належить боржнику [PERSON] з метою виконання виконавчого листа № 1515/1876, виданого 30.01.2013 року Комінтернівським районним судом Одеської області, про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» судових витрат у розмірі 2476,05 грн. (а.с. 8-9). Як вбачається з наданої суду копії відповіді Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції № 4600 від 06.03.2015 року на звернення [PERSON] з проханням зняти арешт з належного йому транспортного засобу - автомобіля марки SUBARU FORESTER, 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], кузов № [NUMBER], синього кольору, останньому було відмовлено та запропоновано звернутися до суду з позовом про зняття арешту. (а.с. 13) Враховуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] що зняття арешту з вищевказаного автомобіля, накладеного на підставі постанови старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Раєвим О.М. від 27.02.2013 року серії ВП №36713253 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; постанови старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Раєвим О.М. від 24.04.2013 року серії ВП №36713253 про оголошення розшуку транспортних засобів боржника; постанови державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Білик Р.В. від 10.09.2014 року серії ВП №44688738 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження; постанови старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Раєвим О.Л. від 09.10.2014 року серії ВП №44974817 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є власником вищевказаного транспортного засобу на законних підставах, а право власності у відповідності до вимог чинного законодавства України є непорушним та ніхто не може бути позбавлений цього права. Щодо задоволення позовних вимог [PERSON] в частині зняття арешту з належного йому транспортного засобу, який накладений на підставі невідомих йому постанов, суд приходить до висновку, що вказані позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки чинним законодавством України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, позивачем суду не було надано доказів, що його прав, як власника транспортного засобу, були порушені, крім того, чинним законодавством України не передбачено захист прав, свобод чи інтересів особи, які ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені доказами. Вирішуючи відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для їх розподілу, оскільки такі вимоги позивачем не заявлялися. На підставі викладеного,

Outcome: partial