Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути\~\~ з відповідача заборгованість за кредитним договором №ЛФ-12023124 від 25.05.2014 року в сумі 8197,27 грн. Представник позивача просив про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав Відповідач у судове засідання не з′явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності представника позивача, заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Обставини справи, встановлені судом. 25.05.2014 року між ТОВ «ЛАЙМ-ФІНАНС» та [PERSON] був укладений кредитний договір №ЛФ-12023124, згідно якого банк надав відповідачу кредит на суму 700,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% від суми наданого кредиту за кожен день користування ним (730 % річних). 07.09.2014 року між ТОВ «ЛАЙМ-ФІНАНС» та [PERSON] укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору №ЛФ-12023124 від 25.05.2014 року. Відповідно до п.1.3 Кредитного договору позичальник повинен сплатити проценти за на суму кредиту, нараховані за весь час користування ним до повернення кредиту включно. Пунктом 3.1 Договору передбачено, що позичальник зобов*язується повернути Кредитодавцю суму кредиту, зазначену у п. 1.1 цього Договору в порядку та терміни, згідно п 2.2 останньої додаткової угоди, а саме зобов*язаний не пізніше 06.11.2014 року здійснити остаточний розрахунок. 30.12.2014 року між ТОВ «ЛАЙМ-ФІНАНС» та ТОВ «Смарт Фінексперт» укладено договір факторингу №30-12/14-ЛФ, за яким право вимоги до боржника за зобов'язанням, яке виникло у ТОВ «ЛАЙМ-ФІНАНС» на підставі кредитного договору №ЛФ-12023124 від 25.05.2014 року перейшло до нового кредитора ТОВ «Смарт Фінексперт». Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.\~611, ч. 2 ст.\~612, ст.ст.\~623-625, ч. 1 ст.\~1049, ст.\~1050 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1\~ст. 514 ЦК України). За загальним правилом згоди боржника на заміну кредитора в зобов'язанні не вимагається. Станом\~на 12 серпня 2015 року\~позивачем нарахована заборгованість у розмірі\~\~8197,27 грн., із яких: заборгованість по кредит ( у тому числі прострочений) 668,00 грн., заборгованість по процентах ( в т.ч. прострочені)- 213,76 грн., пеня 5847,00 грн., штраф 1067,46 грн., інфляційні витрати 376,61 грн., три відсотки річних у розмірі 24.54 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У абз. 1, 2 п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ\~\~від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду цивільних і кримінальних справ при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено , що зобов'язання припиняються з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1\~ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст.\~599-601,\~604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2\~ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст.\~526,599 ЦК України. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних витрат у розмірі 376,51 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 24,54 грн. підлягають задоволенню. Із умов Кредитного договору вбачається, що у разі, якщо позичальник у день повернення кредиту не сплатить кредитодавцю суму, достатню для повернення суми кредиту та сплат нарахованих відсотків, позичальник зобов*язаний з наступного дня після настання дати остаточного розрахунку за кредитом сплачувати кредитодавцю пеню у розмірі 2,5 % від суми залишку основного боргу за кожен день прострочення платежу до дня фактичної сплати вказаної суми. Окрім того, у випадку прострочення позичальником сплати процентів, нарахованих на суму, більш ніж на 14 календарних днів, позичальник додатково до пені , передбаченої в п. 5.1. цього Договору, сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 100 грн. За змістом ст. 549 ЦК України, пеня та штраф є різновидами неустойки, як юридичної відповідальності, а не окремими видами відповідальності. Отже, Банк просить застосувати до відповідача подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобовязання, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 69 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з яких ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Таким чином, суд вважає за необхідне у стягненні штрафу у розмірі 1067,46 грн. відмовити. Враховуючи, що розмір нарахованої на підставі умов кредитного договору пені 5847,00 грн.) є надмірно великий порівняно з розміром заборгованості за кредитом ( 881,76 грн.) та, враховуючи положення ч. 3\~ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки (пені) до 1500,00 грн. За такого, на підставі ст. ст. 509, 525, 527, 611, 612, 615, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобовязання, узятих на себе договором, а тому слід з нього стягнути на користь позивача заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 2782,81 грн., що включає заборгованість за кредитом в сумі 668,00 грн., заборгованість по процентам у розмірі 213,76 грн., пеню у розмірі 1500,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 376,51 грн., три відсотка річних у розмірі 24,54 грн., задовольнивши позовні вимоги частково. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial