Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Богданівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] року помер його батько - [PERSON]. Після смерті батька, він вступив у фактичне володіння та управління будинком, та земельною ділянкою, розташованими за адресою: [ADDRESS]. Звернувшись до приватного нотаріуса Знам'янського районного нотаріального округу Кіровоградської області стосовно оформлення спадкового майна після смерті [PERSON], йому роз'яснено, що не можливо оформити спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначений будинок. Будинок збудовано в 1991 році, але не здано в експлуатацію, в зв'язку з чим відсутній правовстановлюючий документ. 30.10.2013 року за його заявою Знам'янського районного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт. Однак за наведених обставин свідоцтво про право на спадщину отримати не можливо. Просить суд встановити факт прийняття ним спадщини після смерті його батька [PERSON] та визнати за ним, право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заву, в якій підтримав позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглядати за своєї відсутності. Представник відповідача Богданівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі, просить справу розглядати за своєї відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що померлий [INFO] року [PERSON] був батьком [PERSON]. Згідноз свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.01.1994 року, [PERSON] помер [INFO] року. Згідно з технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок виготовлений 30.10.2013 року на замовлення [PERSON], зазначений будинок розташовано за адресою: [ADDRESS]. З виписки із рішення Знам'янської районної Ради народних депутатів №202 від 12.07.1990 року про присадибні ділянки та індивідуальне житлове будівництво вбачається, що [PERSON] надано дозвіл на забудову садибина земельній ділянці площею 0,15 га., розташованої в с. Кучерівка Знам'янського району Кіровоградської області. Згідно з довідкою виконавчого комітету Богданівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, з 1993 року [PERSON], фактично володів та користувався. А також підтримував у належному технічному стані житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], а також обробляв та доглядав земельну ділянку, прилеглу до будинку. З роз'яснення приватного нотаріуса Знам'янського районного нотаріального округу Кіровоградської області вбачається, що [PERSON] запропоновано звернутися до суду для вирішення питання стосовно спадщини після смерті [PERSON], оскільки до складу спадщини входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, однак правовстановлюючий документ на зазначене майно відсутній. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тому, суд вважає факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті свого батька [PERSON], - встановленим. Встановлення даного факту необхідне для оформлення права власності і вирішення даного питання можливе лише у судовому порядку. Згідно ст.548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину фактичними діями, тобто правовідносини, що виникли продовжують діяти і сьогодні, а тому до них повинні бути застосовані правила діючого ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05.08.1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року»). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів»). Згідно до п.3.4, 3.5, 3.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року за № 7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 року № 1692/5), листом Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. У зв'язку з тим, що за життя [PERSON] не звертався до реєстраційних органів з метою оформлення права власності на належне нерухоме майно, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на зазначене спадкове майно в судовому порядку. Відповідно до «Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно», рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Позивач, як спадкоємець за законом звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Проте отримав відмову в задоволенні заяви. Свою відмову нотаріус обґрунтував тим, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Таким чином позов підлягає задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного, ч.1 ст. 58 Конституції України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, ч.1, ч.2 ст. 5, ч.1 ст. 328, ст. 331 ЦК України та

Outcome: approved