Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про оспорювання батьківства та стягнення моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у серпні 2011 року він познайомився з відповідачем, вони почали зустрічатися та між ними виникли близькі стосунки, після чого [PERSON] повідомила, що вагітна. 18 листопада 2011 року сторони по справі зареєстрували шлюб, а 10 квітня 2012 року у них народилася донька [PERSON]. Спільне життя виявилося невдалим, вони не могли знайти порозуміння, часто сварилися, декілька разів припиняли шлюбні стосунки. 07 жовтня 2015 року рішенням Київського районного суду м. Одеси шлюб було розірвано, дитина залишилася проживати з матірю, а позивач взяв на себе обовязок по забезпеченню доньки та не припиняв спілкування з нею. Однак, з часом, у [PERSON] виникли сумніви у його батьківстві та у вересні 2016 року він звернувся до ТОВ «Медікал Геномікс Україна» для проведення тесту на його встановлення. Результатом вказаного тесту було те, що вірогідність батьківства щодо [PERSON] складає нуль відсотків. У звязку з цим, як стверджує позивач, він зазнав моральної шкоди, яка полягає у тому, що йому було завдано психологічну травму, зачеплена його чоловіча гордість, що вплинуло на його психоемоційний стан та ввело у депресію. У судовому засіданні позивач та його представник позовну заяву підтримали та просили суд її задовольнити, виключити з актового запису про народження [PERSON] відомості про [PERSON] як батька, вказати як прізвище батька дошлюбне прізвище матері «Рябой», стягнути з [PERSON] на його користь моральну шкоду у розмірі 60\~000 грн. та судові витрати у розмірі сплачено судового збору 2\~240 грн. Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце його проведення сповіщалася належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник відповідача позов визнала частково, на заперечувала проти внесення змін до актового запису, однак, заперечувала проти зміни прізвища та стягнення моральної шкоди. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено частково. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, у серпні 2011 року [PERSON] познайомився з [PERSON], між ними виникли близькі стосунки та вони почали зустрічатися, після чого [PERSON] повідомила, що вагітна. 18 листопада 2011 року сторони по справі зареєстрували шлюб, а 10 квітня 2012 року у них народилася донька [PERSON]. Спільне життя виявилося невдалим, вони не могли знайти порозуміння, часто сварилися, декілька разів припиняли шлюбні стосунки. 07 жовтня 2015 року рішенням Київського районного суду м. Одеси шлюб було розірвано, дитина залишилася проживати з матірю, а позивач взяв на себе обовязок по забезпеченню доньки та не припиняв спілкування з нею. Однак, з часом, у [PERSON] виникли сумніви у його батьківстві та у вересні 2016 року він звернувся до ТОВ «Медікал Геномікс Україна» для проведення тесту на його встановлення. Результатом вказаного тесту було те, що вірогідність батьківства щодо [PERSON] складає нуль відсотків. У своїх поясненнях представник відповідача не заперечувала, що біологічним батьком [PERSON] міг бути інший чоловік, а тому у суду не має підстав не довіряти проведеному тесту на встановлення батьківства. Крім того, допитані у якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що спільне життя [PERSON] та [PERSON] виявилося не вдалим, шлюб було зареєстровано виключно з причини вагітності відповідача, у них були підстави вважати, що батьком дитини міг бути не позивач, тому що до [PERSON] вона зустрічалася з іншим чоловіком. Не зважаючи на це, суд не може прийняти до уваги залучену до матеріалів справи переписку між [PERSON] та [PERSON], оскільки не має відомостей про те, що ця переписка дійсно велася між зазначеними особами. Відповідно до ч. 1 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. А ч. 2 вказаної статті СК України передбачає, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Таким чином, позовні вимоги щодо виключення відомостей з актового запису про [PERSON] як батька [PERSON] підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог відносно зміни в актовому записі прізвища батька на дошлюбне прізвище матері «Рябой», то вони задоволенню не підлягають, так як виходять поза межі повноважень суду, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Також не знайшли свого підтвердження при розгляді справи й посилання позивача на завдану йому моральну шкоду, бо він не зміг довести наявність психологічної травми та стану депресії. Всі його ствердження стосовно «втрати віри у жінок» та його «зачепленої» чоловічої гордості спростовуються тим, що він до психологів не звертався, продовжує зустрічатися з жінками та веде звичайний спосіб життя. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Вказана обставина позивачем та його представником доведена не була, а тому у задоволенні позовних вимог стосовно стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди задоволенню не підлягають. Крім того, позовні вимоги у частині стягнення судових витрат підлягають частковому задоволенню, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, задовольняючи позов у частині вимог про внесення змін до актового запису, суд приходить до висновку, що з [PERSON] має бути стягнуто на користь позивача суму судового збору саме за ці позовні вимоги, що передбачено ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою визначено у 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial