Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 03.12.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено договір № R53100364989В відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 6500,00 грн. на термін до 03.12.2015 року із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 38% річних. Між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 07.11.2014 року, укладено договір про відступлення права вимоги № 071114нв. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач зобов'язався сплачувати комісійну винагороду, повернути отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі у порядку та строки встановленні договором. Відповідач не виконувала належним чином умови кредитного договору, у зв'язку з чим у неї утворилася заборгованість, яка станом на 07.11.2014 року становить 6197,27 грн., з яких заборгованість за кредитом становить 4816,19 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 1381,08 грн. Відповідач свої зобов'язання за договором не виконав. Тому позивач змушений був звернутися в суд для захисту своїх прав та інтересів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив, щодо задоволення позову в повному обсязі та просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 03.12.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено договір № R53100364989В відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 6500,00 грн. на термін до 03.12.2015 року із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 38% річних (а.с. 4-7). Між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 07.11.2014 року, укладено договір про відступлення права вимоги № 071114нв (а.с. 24-27). Відповідач не виконувала належним чином умови кредитного договору, у зв'язку з чим у неї утворилася заборгованість, яка станом на 07.11.2014 року становить 6197,27 грн., з яких заборгованість за кредитом становить 4816,19 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 1381,08 грн. (а.с. 18-19). Таким чином, [PERSON], порушено вимоги ст. 526 ЦК України, згідно з якою зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1054 ЦК України, яка вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинно бути виконано у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача боргу за договором кредиту на загальну суму 6197,27 грн. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved