Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], про визнання права власності на 47/100 ідеальних частин спадкового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явився, та надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву, просила розгляд справи проводити без її участі, проти позову не заперечує, позовні вимоги підтримує. У судовому засіданні встановлено, що 22 травня 2008 року [PERSON] (бабуся позивача), зробила розпорядження у вигляді заповіту, де вказала на випадок її смерті житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] - заповіла своєму онуку [PERSON] в розмірі 47/100 ідеальних частин житлового будинку з відповідною частиною земельної ділянки та своїй дочці [PERSON], в розмірі 53/100 ідеальних частин житлового будинку з відповідною частиною земельної ділянки. Із технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, вбачається, що зазначене домоволодіння складається з: житлового будинку 1947 року побудови, трьох сараїв, літньої кухні,криниці, огорожі та має інвентаризаційну вартість 110 989, 00 грн. Згідно рішення Радомишльського районного суду від 03.03.2007 року за спадкодавцем [PERSON] було визнано право власності на майно, а саме 47/100 ідеальних частин житлового будинку, на підставі вищезазначеного рішення було зареєстроване право власності на дану частину будинку в БТІ, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 26.03.2007 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Радомишльського РУЮ у Житомирській області від 25.02.2014 року спадкодавець [PERSON], померла [ADDRESS] року у віці 77 років у м.Радомишль, Житомирської області. Після смерті спадкодавця, відповідно до ст. 1223 ЦК України, позивач звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, на підставі цього було заведено спадкову справу під № 113/2014. Як вбачається з п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 03.03.2004 року № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В позовній заяві позивач зазначив, що нотаріус не може видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки у Витязі з БТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 26.03.2007 року містяться закреслення та виправлення, а відповідно до ст. 47 ЗУ «Про нотаріат» документи що містять підчистки, дописки, виправлення не приймаються для вчинення нотаріальних дій. За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Отож, вищевикладені обставини стали перешкодою для позивача у отриманні документів на спадкове майно. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов»язки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved