Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами позики та 3% річних за користування грошима. В обґрунтування своїх вимог вказав, що у 12 жовтня 2011 року [PERSON] позичив в нього гроші в сумі 1400 доларів США. Договір позики був оформлений розпискою від 12.10.2011 року, в якій відповідач зобов'язався повернути гроші до 31.12.2011 року. До цього часу відповідач гроші не повернув. Курс долару, встановлений НБУ на 18.11.2013 року, тобто на дату звернення до суду з позовом, встановлений 799, 300 грн. за 100 доларів. Тому просив стягнути з відповідача борг в сумі 11190, 20 грн., також просив стягнути з відповідача 3 % річних від суми боргу у розмірі 632, 78 грн. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, пояснив, що з відповідачем від познайомився в 2004 році. В 2007 році відповідач працював юристом на його підприємстві. У жовтні відповідач звернувся до нього з проханням позичити гроші для придбання чи обміну автомобілю. Розписку відповідач написав добровільно, гроші отримав одразу після написання розписки, зобов'язався повернути гроші до 31.12.2011 року, але від повернення боргу ухиляється. Просив стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням 3% річних в загальній сумі 11822, 98 грн. та судові витрати в сумі 229грн. 40 коп. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та пояснення позивача. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні 16.04.2014 року позовні вимоги не визнав, пояснив, що дійсно звертався до позивача з проханням позичити йому гроші в сумі більш тисячі доларів США для придбання автомобілю. Не заперечував, що розписку про отримання грошей позивачу писав, але самих грошей від позивача не отримував, можливо отримав їх у інших осіб, але надати доказів того, що отримав гроші в іншої особи, він не має. До судового засідання 25 квітня 2014 року відповідач не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви з проханням слухати справу у його відсутність до суду не надсилав, у зв'язку з чим, суд вважає за можливе закінчити розгляд справи у його відсутність. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Так, у судовому засіданні встановлено, що 12 жовтня 2011 року відповідач [PERSON] позичив у [PERSON] суму коштів у розмірі 1400 доларів США, на підтвердження чого надав розписку від 12.10.2011 року, в який зобов'язався повернути суму позики до 31.12.2011 року (а.с.4). В судовому засіданні відповідач підтвердив, що розписка написана саме їм, але заперечував факт отримання грошей за розпискою від позивача. При цьому, суд не приймає до уваги пояснення відповідача в цей частині, оскільки він підтвердив факт звернення до позивача з проханням позичити гроші на придбання автомобілю, написання розписки про отримання грошей, але заявляв, що отримав гроші в іншої людини, при цьому, ніяких доказів отримання грошей в іншої людини суду не надав. Крім того, до судового засідання 25.04.2014 року не з'явився без пояснення причини неявки. Наявність оригіналу розписки, написання якої не оспорює відповідач, переконує суд в тому, що між сторонами дійсно був укладений договір позики. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Порушенням зобов'язання, згідно із статтею 610 ЦК є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед установленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що [PERSON] зобов`язався повернути суму боргу за договором позики від 12.10.2011 року до 31.12.2011 року. До теперішнього часу у добровільному порядку відповідач не виконав зобов`язання. Таким чином, після всебічного, повного дослідження й оцінки всіх наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог [PERSON], вважає їх обгрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Оскільки курс Національного Банку України станом на 18.11.2013 року складав за 100 доларів США- 799,30 грн., сума боргу складає 11190 грн. 20 коп., саме зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в рахунок погашення заборгованості за договорами позики. Крім того, відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, окрім виконання основного зобов'язання по поверненню позичених сум грошей, відповідач також має сплатити 3 % річних від простроченої суми за весь період прострочення. Тобто, за користування наданими йому грошовими коштами [PERSON] повинен сплатити на користь позивача (за період з 01.01.2012 року по 18.11.2013 року з суми боргу 11190, 20 грн.)- 632 грн. 78 коп., розрахунок наданий позивачем (а.с.3), та суд з ним погоджується, у зв'язку з чим зазначена сума також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. за подання позовної заяви. Згідно ст. 88 ЦПК України, сума судового збору в зазначеному розмірі підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 23, 526, 527, 530, 533, 560, 610, 625, 1046, 1047, 1050 ЦК України,

Outcome: approved