Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 вересня 2017 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель з дотримання вимог законодавства України про охорону земель Рівненської області було здійснено перевірку на земельній ділянці площею 0,2519 га з кадастровим номером [NUMBER], яка розташована в [ADDRESS].В ході проведеної перевірки було виявлено порушення вимог земельного законодавства, а саме - самовільне зайняття земельної ділянки комунальної власності відповідачем [PERSON] в [ADDRESS], площею 0,0821 га. Дана ділянка розташована поряд із ділянкою, площею 0,2519 га, яка належить відповідачу [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER].За результатами здійсненої перевірки гр. [PERSON] був виданий припис №298-ДКУ253ПР/03/01/-17 від 20 вересня 2017 року щодо звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки до 20 жовтня 2017 року. Також гр. [PERSON] були направленні повідомлення про виклик для надання пояснень, підпису документів у зв'язку з виявленими порушеннями земельного законодавства. Однак [PERSON] відмовилася від отримання вище вказаних документів. Відповідачем на самовільно зайнятій земельній ділянці площею 0,0821 га було споруджено паркан в наслідок чого опора лінії електропередач розташована на земельній ділянці, що фактично нею використовується. Дані обставини зумовлюють неможливість доступу інженерів до обслуговування опори, а також вільно користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою комунальної власності.У відповідь на лист Прислуцької сільської ради від 15.02.2018 №105/02-21 Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області було надано належним чином завірені копії всіх матеріалів перевірки дотримання вимог земельного законодавства на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER]. Також у відповіді було відзначено, що оскільки самовільно зайнята земельна ділянка відноситься до земель комунальної власності, то для захисту та відновлення права територіальної громади рекомендовано звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позові, просить задовольнити позов. Представник відповідача - адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнала , просила відмовити в задоволенні позову х підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення представників сторін , вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства здійснено перевірку на земельній ділянці площею 0,2519 га з кадастровим номером [NUMBER], яка розташована в [ADDRESS] в ході проведеної перевірки було виявлено порушення вимог земельного законодавства, а саме - самовільне зайняття земельної ділянки комунальної власності відповідачем [PERSON] в [ADDRESS], площею 0,0821 га. Дана ділянка розташована поряд із ділянкою, площею 0,2519 га, яка належить відповідачу [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. За результатами здійсненої перевірки гр. [PERSON] був виданий припис №298-ДКУ253ПР/03/01/-17 від 20 вересня 2017 року щодо звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки до 20 жовтня 2017 року. Також гр. [PERSON] були направленні повідомлення про виклик для надання пояснень, підпису документів у зв'язку з виявленими порушеннями земельного законодавства. Однак [PERSON] відмовилася від отримання вище вказаних документів. В ст. 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до змісту цієї норми закону право власності або право користування земельною ділянкою із земель державної або комунальної власності виникає лише за наявності рішення зазначених органів і тільки в межах, вказаних в цих рішеннях. В силу положень ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. При цьому, ст. 126 ЗК України визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З даного приводу необхідно відмітити, що Прислуцькою сільською радою не приймалися рішення з приводу надання у власність чи користування земельної ділянки площею 0,0821 га, що ] розташована в [ADDRESS] [PERSON] Також до моменту проведення перевірки за дотриманням вимог земельного законодавства гр. [PERSON] не зверталась до Прислуцької сільської ради із заявами про надання вище вказаної земельної ділянки у власність чи користування. Частиною 2 статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно з частиною першою статті 96 ЗК України землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. За змістом статті 391 ЦК України та статті 155 ЗК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Порушення, невизнання або оспорювання права власності особи на земельну ділянку є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. На підставі ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування витрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельної ділянки в придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель, споруджень, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Стаття 391 ЦК України передбачає право власника на усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що [PERSON] і надалі використовує самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0821 га, що розташована в [ADDRESS] та не бажає її повертати, суд вважає, що слід задовольнити позовні вимоги повністю . На підставі наведеного,

Outcome: approved