Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Дніпрометиз», третя особа Відділення виконавчої дирекції Фонду загальнодержавного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві й професійних захворювань України в м. Дніпропетровську про визначення права на встановлення середньомісячного заробітку, в якому просив суд визнати його право на забезпечення в разі часткової втрати працездатності та установити йому середньомісячний заробіток, який було застосовано в рішенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.05.2004 року, який потрібен для одержання допомоги по загальнообов?язковому державному соціальному страхуванню в повному обсязі, по отриманій травмі 07.04.1995 року в сумі 456,02 грн. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, на його задоволенні наполягав, посилаючись на обставини, викладені у позові. Представник відповідача у судовому засіданні позовну заяву не визнав, просив відмовити в її задоволенні. Представник третьої особи в судове засідання не з?явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 07.04.1995 року позивач отримав виробничу травму, працюючи на ВАТ «Дніпрометиз». Факт каліцтва [PERSON] встановлений за наслідками виробничої травми від 07.04.1995р. ВАТ «Дніпрометиз» відповідно до Акту за формою Н-1 від 11.04.1995р. та призначена сума відшкодування шкоди. 19.07.2001р. ВАТ «Дніпрометиз» Актом приймання-передачі № 113.58 від 19.07.2001р. передало особовою справою документи [PERSON] до відділення Фонду і з того часу відділення Фонду проводить на підставі Акту за формою Н-1 від 11.04.1995р. та інших підтверджуючих документів відшкодування [PERSON] страхових виплат. Позивач [PERSON] неодноразово звертався до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовами про встановлення середньомісячного заробітку у зв?язку з травмою на виробництві від 07.04.1995р. в розмірі 456,02 грн. Рішення Індустріального районного суду у м. Дніпропетровську від 22.06.2009 року, яким відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську про відшкодування шкоди, завданої трудовим каліцтвом, яке ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2009 року залишено без змін. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.01.2009р. у справі № 22-ц124/2008р., яким у задоволенні позову [PERSON] про встановлення розміру середньомісячного заробітку для обчислення розміру відшкодування потерпілому втраченого заробітку з 07.04.1995р. в сумі 456,02 грн. відмовлено. Відповідно до письмових заперечень третьої особи Відділення Фонду продовжує сплачувати [PERSON] страхові виплати в повному обсязі. З 01 березня Відділення Фонду провадить перерахування суми щомісячних страхових виплат на коефіцієнт збільшення відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України «Про загальнообов?язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1199 року в редакції, що діє з 01.01.2015 року (а.с.39-42). Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає законних та обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: dismissed