Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання природного газу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] є споживачем послуг з постачання природного газу в газифікованому житловому будинку приєднаному до газороздільчих мереж за адресою: [ADDRESS], які надаються позивачем, з відкритим особовим рахунком №1500127895. Відповідач належним чином користувалася послугами з постачання природного газу через приєднану мережу ТОВ «Чернігівгаз Збут», що підтверджується фактом фактичного споживання та не заявляла до постачальника вимоги про припинення їй постачання газу, а отже між сторонами склалися договірні правовідносини щодо постачання природного газу. Окрім факту фактичного користування послугами газопостачання, відповідачем були проведені часткові оплати, що підтверджується Витягом з електронного реєстру платежів. Оскільки, відповідач свої зобов»язання по оплаті за постачання природного газу своєчасно не виконує, товариство повідомляло відповідача щодо заборгованості за спожитий природний газ, проте дій щодо повного погашення заборгованості вона не вчинила, позивачем і подано до суду позов про стягнення заборгованості за послуги з постачання природного газу за період з 01 листопада 2015 року по 31 березня 2017 року в розмірі 24\~334 грн. 47 коп., 4492 грн. 30 коп. втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, 1210 грн. 30 коп. три проценти річних та сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 1762 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, проте згідно заяви просив суд розглядати справу без участі його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з»явилась, проте згідно заяви заявлені позовні вимоги визнала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» здійснює торгівлю газом через місцеві (локальні) трубопроводи, що підтверджується копіями Статуту ТОВ «Чернігівгаз Збут» та Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.8-12). Згідно довідки відділу адміністративних послуг Прилуцької міської ради від 23 серпня 2018 року, [PERSON], [INFO], в реєстрі територіальної громади значиться за адресою: м.Прилуки, вул.Богунського, буд.48 (а.с.31). Відповідач фактично проживає за адресою місця реєстрації, що підтверджується копією довідки Комітету самоорганізації населення №7 мікрорайону 273 кварталу від 10 травня 2017 року за №024/7-09 №17 (а.с.14). Відповідно до наданого позивачем розрахунку нарахувань (на підставі даних про обсяги споживання наданих ПАТ «Чернігівгаз») та оплат по особовому рахунку №1500127895, за адресою: [ADDRESS], споживач [PERSON], заборгованість за послуги з постачання природного газу за період з 01 листопада 2015 року по 31 березня 2017 року становить 24\~334 грн. 47 коп. (а.с.13). Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово- комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується обєктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Зокрема, відповіднодо п.5 ч.1 ст.1 вищезгаданого закону, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобовязаний, в тому числі оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. У відповідності до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, і яке, згідно ст. 11 ЦК України, виникає в тому числі і з договорів. Відповіднодо ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім того, згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, нараховано4492 грн. 30 коп. втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та 1210 грн. 30 коп. три проценти річних (а.с.5-6). У відповідності до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] користуючись послугами з постачання природного газу через приєднану мережу ТОВ «Чернігівгаз Збут» за адресою: [ADDRESS], не виконує свої зобов»язання щодо своєчасного внесення коштів за послуги з постачання природного газу, в результаті чого, за період з 01 листопада 2015 року по 31 березня 2017 року утворилася заборгованість в розмірі 24\~334 грн. 47 коп., та враховуючи, що відповідач визнала, що своєчасно не сплачувала кошти за надані послуги, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості, втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та три проценти річнихпідлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у сумі 1762 грн. На підставі вищевикладеного, керуючого ст.ст.2, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

Outcome: approved