Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування. В позові зазначив, що він є братом [PERSON]. Його сестра [PERSON] 30 жовтня 1971 року уклала шлюб з [PERSON] Під час перебування у шлюбі з [PERSON] у неї [INFO] року народився син, [PERSON]. [INFO] року його сестра померла. ЇЇ спадкоємцем став її син, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.11.2009р. [INFO] року [PERSON], який є його племінником, помер. До смерті його сестра [PERSON] була власником квартири [ADDRESS], в якій вона до смерті проживала разом з своїм сином, [PERSON] Відповідно до довідки виконкому Ярмолинецької селищної ради № 1139 від 21.05.2014р. названа квартира записана до погосподарської книги № 33 за 2006-2010 роки, особовий рахунок [NUMBER], як така, що перебуває у приватній власності громадян. Однак, документ, який підтверджує право власності [PERSON] на цю квартиру, нею за життя оформлений не був. Після її смерті сином [PERSON] право власності на квартиру в порядку спадкування також оформлено не було. Йому відомо, що названа квартира була збудована за власні кошти членів житлового кооперативу № 3 в першій половині 1980-х років минулого століття. Це йому стало відомо зі слів [PERSON], яка була бухгалтером цього житлового кооперативу, і надала йому збережений нею список членів кооперативу [ADDRESS] які внесли перший грошовий внесок. Відповідно до цього списку [PERSON] внесла перший грошовий внесок за квартиру в розмірі 3411 рублів СРСР - 25 % від її загальної вартості на той час - 8526 рублів. Окрім цього, [PERSON] надала йому банківські повідомлення за відповідними номерами, які підтверджують факт оплати [PERSON] грошових коштів за вказану квартиру протягом 1982-1990 років. Відповідно до ст. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Приватним нотаріусом Ярмолинецького районного нотаріального округу [PERSON] йому відмовлено в оформленні спадщини його племінника [PERSON] в нотаріальному порядку на підставі того, що ним за життя не був оформлений документ, який підтверджує його право власності на вищеназвану квартиру, що належала його померлій матері. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що позивач є братом померлої [PERSON], яка за життя була власником двокімнатної квартири [ADDRESS]. Квартира була збудована за кошти членів ЖБК № 3. До смерті [PERSON] частково сплатила за квартиру в розмірі 5421 руб. СРСР. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син, [PERSON], який також помер. Вказана квартира була зареєстрована в по господарській книзі Ярмолинецької селищної ради за 1995-2006 роки. Представник відповідача позов визнав, пояснивши, що Ярмолинецька селищна рада не заперечує проти визнання права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а ч. 2 ст. 10 ЦПК України передбачає, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. У відповідності до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] року померла рідна сестра позивача, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з грошових внесків з усіма процентами і компенсаціями, що знаходяться в Ярмолинецькому відділенні ХОД ВАТ «Райфайзен Банк «Аваль». Спадкоємцем [PERSON] за законом став її син, [PERSON], який прийняв спадщину і 05.11.2009р. отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначені грошові внески (а.с. 49-56). За життя [PERSON] була членом кооперативу [ADDRESS], що підтверджується копіями повідомленнь Державного Банк СРСР (а.с. 18-25). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). В силу ст. 1263 Цивільного кодексу України позивач є спадкоємцем [PERSON] за законом третьої черги, що підтверджується копією його свідоцтва про народження, копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження, копією запису акта про укладення шлюбу, копією запису акта про народження (а.с. 5, 6, 10, 11). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Ярмолинецького районного нотаріального округу [PERSON] за заявою позивача про прийняття спадщини заведено спадкову справу (а.с. 42-47). Листом від 22 травня 2014 року приватний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа (а.с. 26). Так, згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). А ст. 1218 ЦК України зазначає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 384 Цивільного кодексу України будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпорядження квартирною, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Згідно абз. 2 п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Так, позивачем та його представниками не надано суду жодних належних і допустимих доказів того, що спадкодавець, [PERSON], як член кооперативу [ADDRESS] повністю внесла пайові внески за квартиру [ADDRESS]. Зокрема, ретельно перевіривши надані позивачем повідомлення (квитанції) за 1982- 1990 р.р. (а.с. 18-25), судом встановлено, що [PERSON] було внесено пайові внески за квартиру до Державного Банку СРСР в сумі 2 630 крб. Крім цього, позивачем не надано жодних доказів, які б переконливо свідчили про вартість спірної квартири саме в сумі 8 526 рублів СРСР. Суд не бере до уваги як доказ сплати спадкодавцем, [PERSON] першого грошового внеску за квартиру в розмірі 3 411 рублів СРСР копію списку членів кооперативу № 3 (а.с. 17), оскільки він не є допустимим і належним доказом по справі, а відповідні фінансово-бухгалтерські документи (квитанції тощо) з цього приводу відсутні. Також не є підтвердженням належності [PERSON] спірної квартири і запис в погосподарській книзі Ярмолинецької селищної ради за 1995-2006 рр. (а.с. 60), адже Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року не передбачена реєстрація квартир у багатоквартирних будинках. Критично суд оцінює та не бере до уваги показання свідка [PERSON] про те, що [PERSON] як член кооперативу [ADDRESS], повністю сплатила пайовий внесок за квартиру [ADDRESS], оскільки вони не є допустимим доказом по справі. Так, згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Інших належних і допустимих доказів з цього приводу позивачем суду не надано. Таким чином, квартира [ADDRESS] не увійшла до складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Суд не приймає визнання позову представником відповідача, оскільки згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України визнання позивачем позову суперечить закону - ст. ст. 384, 1216, 1218 Цивільного кодексу України. Отже, у задоволенні позову [PERSON] до Ярмолинецької селищної ради про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed