Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS], з тих підстав, що відповідачка [PERSON] зареєстрована та проживала у вищевказаній квартирі разом з колишнім власником квартири. У червні 2013 року відповідачка виселилася зі спірної квартири, стала проживати за іншою адресою, комунальні платежі не сплачувала, речей відповідачки у квартирі не має. 10.03.2014 року він за договором купівлі-продажу придбав у власність вищевказану квартиру. Відповідачка у добровільному порядку з реєстрації у вказаній квартирі не знімається, у звязку з чим він був змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові та просив їх задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 10.03.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 632 позивачу [PERSON] належить квартира [ADDRESS] /а.с. 2/, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 18779135 від 10.03.2014 року /а.с. 3/. Відповідно до особового рахунку № 38, за вищевказаною адресою зареєстрована відповідачка [PERSON] з 19.04.2000 року/а.с. 44/. Також судом встановлено, що відповідачка [PERSON] у спірній квартирі зареєстрована, однак з червня 2013 року за вказаною адресою не проживає, що підтверджується актом від 11.02.2014 року, складеного комісією у складі ЖКП «Житло «Центр» /а.с. 9/. Крім того, сам по собі факт предявлення відповідачкою зустрічного позову до позивача про вселення у спірну квартиру, який було залишено без розгляду ухвалою суду від 13.05.2016 року, підтверджує факт не проживання [PERSON] за вищевказаною адресою. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. З огляду на вказане, право члена сімї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно, а тому виникнення права членів сімї власника житла на користування ним та обсяг цього права залежить від виникнення у власника житла права власності на нього. Таким чином, припинення права власності особи на житло припиняє право членів сімї на користування цим житлом, а права членів сімї власника будинку (квартири) на обєкт власності є похідним від права самого власника. Оскільки право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] припинено, припиняється право користування цією квартирою з боку відповідачки [PERSON]. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved