Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зняття арешту, вказуючи, що 08.08.2007 р. [PERSON] уклала з АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є позивач, кредитний договір № 11195168000 та договір іпотеки. За умовами договору іпотеки, Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобовязань за кредитним договором квартиру за адресою: [ADDRESS]. На вказане майно накладено арешт ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 18.04.2013 р. та постановою Комінтернівського ВДВС ХМУЮ АА № 563937 від 18.12.2008 р., чим порушені права позивача, який має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна. Просить суд звільнити зпід арешту вказану квартиру, накладеного на підставі ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 18.04.2013 р. та постановою Комінтернівського ВДВС ХМУЮ АА № 563937 від 18.12.2008 р. В судовому засіданні представник третьої особи - [PERSON] пояснила, що відомості про накладення арешту на спірну квартиру в ДВС відсутні. 20.11.2008 р. було відкрито виконавче провадження № 10232956 за виконавчим написом №2238, виданим 06.11.2008 р., де боржником зазначена [PERSON], проте в межах цього провадження арешт на майно боржника не накладався. У 2008 р., до введення електронних реєстрів обтяжень, постанова державного виконавця про арешт квартири могла бути винесена на виконання ухвали суду про забезпечення позову. Така постанова на бланку суворої звітності направлялась на виконання до КП «БТІ», після чого виконавче провадження закривалось. При вирішенні справи покладалась на розсуд суду. В судове засідання представник позивача та відповідач не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивача неодноразово просив про розгляд справи у його відсутність, відповідач про поважність причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи у відсутність сторін та ухвалює рішення на підставі наданих суду доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне. В судовому засіданні встановлено, що 08.08.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11195168000, відповідно до якого Банк зобовязався надати позичальнику кредит у розмірі 35000 дол.США, зі строком повернення кредиту не пізніше 08.08.1937 р. З метою забезпечення виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором 08.08.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки, відповідно до умов якого [PERSON] як Іпотекодавець передала в іпотеку Іпотекодержателю - АКІБ «УкрСиббанк» належну відповідачеві квартиру за адресою: [ADDRESS]. Того ж дня, 08.08.2007 р., у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна на підставі договору іпотеки від 08.08.2007 р. зареєстрована заборона на квартиру за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, 19.12.2008 р. накладено арешт на підставі постанови Комінтернівського ВДВС ХМУЮ АА № 563937 від 18.12.2008 р. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відносно спірної квартири 24.04.2013 р. зареєстрована заборона на нерухоме майно на підставі ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 18.04.2013 р. Статтею 60 ЦПК України передбачений обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вони посилаються в обґрунтування своїх вимог та заперечень. Для зясування обставин накладення арешту (підстави, стягувача тощо) необхідно дослідити зміст постанови Комінтернівського ВДВС ХМУЮ АА № 563937 від 18.12.2008 р., та ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 18.04.2013 р., які є письмовими доказами та які позивач був зобовязаний надати суду в обгрунтування своїх вимог, відповідно до ст.60 ЦПК України. Позивач, явка якого у судове засідання була визнана обовязковою, не зявився до суду та не скористався своїми процесуальними правами на заявлення клопотання про витребування вказаних доказів, у звязку з чим, суд, дотримуючись принципу змагальності та диспозитивності, не має права збирати докази за власною ініціативою, а наданих позивачем письмових доказів недостатньо для повного і всебічного зясування усіх обставин справи. Крім того, позивач в обґрунтування свого права на звернення до суду з позовом посилався на договір факторингу №1 від 12.12.2011 р. та Договір відступлення права вимоги за договором іпотеки від 12.12.2011 р., укладених між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект». Між тим, позивач не надав суду доказів правонаступництва первісного кредитора - АКІБ «УкрСиббанк» новим кредитором - ПАТ «УкрСиббанк» та наявності у останнього прав як кредитора та іпотекодержателя за кредитним договором і договором іпотеки, укладених з [PERSON] Що стосується вимоги про скасування арешту, накладеного згідно ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 18.04.2013 р., то відповідно до ст.154 ЦПК України, в разі накладення цього арешту з метою забезпечення позову питання про його скасування вирішується судом, який розглядав справу, тобто вказана вимога не належить до компетенції Фрунзенського районного суду м.Харкова. За таких обставин суд відмовляє у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed