Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві про зняття арешту з усього рухомого майна боржника - [PERSON], який накладений відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 24542475 від 11.04.2011 р. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до постанови ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві від 11.04.2011 р. був накладений арешт на його майно та оголошено заборону на його відчуження у виконавчому провадження № 24542475, що відкрито на підставі виконавчого листа № 1-763 від 09.02.011 р. про солідарне стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Концерн Європа» боргу в сумі 39315 гривень 90 копійок. 23.11.2012 р. державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану в зв»язку з відсутністю майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення, однак при поверненні виконавчого документа не було вирішено питання про зняття арешту з його майна Позивач посилається на те, що стягувачем пропущений строк звернення виконавчого документа до виконання і на момент подання позовної заяви виконавче провадження передано до архіву та на виконанні не перебуває, в зв»язку з чим відсутні підстави на накладення арешту. В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив його задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що виконавчий лист був повернутий стягувану, який у визначений Законом України «Про виконавче провадження» строк не звернувся повторно до виконавчої служби з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 1-763, який виданий Голосіївським районним судом м.Києва у кримінальній справі в частині задоволення цивільного позову. Представник відповідача - ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві в судове засідання не з»явився, надавши клопотання про розгляд справи у його відсутність та письмові заперечення проти заявленого позову. Представник третьої особи - ТОВ «Концерн Європа» в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, обґрунтовуючи тим, що 15.11.2010 р. позивач був засуджений Голосіївським районним судом м.Києва за вчинення злочину, передбаченого ст.185 КК України. У даній справі судом було задоволено цивільний позов про стягнення з [PERSON] грошових коштів. На підставі зазначеного вироку суду був виданий виконавчий лист, який пред»явлений до виконання. Будь-якої інформації про повернення виконавчого листа у Товариства не має і виконавчий лист вони не отримували. Крім того, представник Товариства зазначив, що законом встановлений трирічний строк звернення виконавчого документа до виконання і повернення виконавчого документу перериває цей строк, а тому він не є пропущеним. Борг на момент розгляду справи не є повернутим, в зв»язку з чим у суду відсутні правові підстави для задоволення позову. Вислухавши всіх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.11.2010 р. Голосіївським районним судом м.Києва був постановлений вирок про визнання [PERSON] винним у вчинені злочину, передбаченого ст..185 КК України, а також був задоволений цивільний позов, пред»явлений ТОВ «Концерн Європа» про стягнення з [PERSON] солідарно грошових коштів в розмірі 39315,90 гривень, На підставі зазначеного вироку суду Голосіївським районним судом м.Києва 09.02.2011 р. був виданий виконавчий лист в частині стягнення грошових коштів з [PERSON] солідарно на користь ТОВ «Концерн Європа», який був пред»явлений до виконання. Стягувач звернувся до ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві з заявою про відкриття виконавчого провадження. Як вбачається з письмових пояснень відповідача, 18.02.2011 р. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 24542475 за виконавчим листом № 1-763 від 09.02.2011 р. В ході проведення виконавчих дій, державним виконавцем відповідно до постанови від 11.04.2011 р. було накладено арешт на все нерухоме майно боржника [PERSON]. 23.11.2012 р. виконавчий документ був повернутий стягувану в зв»язку з відсутністю майна у боржника. Звертаючись до суду позивач посилається на те, що стягувачем пропущений строк для звернення виконавчого документа до виконання в зв»язку з чим необхідність у накладенні арешту на його майно відпала і наявність цього майна порушує його права. Зазначені обґрунтування позову є хибними, оскільки рішення суду було постановлено 15.11.2010 р. і відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» який діяв на момент постановлення рішення, строк пред»явлення до виконання виконавчих документів становив три роки. Крім того, повернення виконавчого документа перериває зазначені строки, а тому строк пред»явлення виконавчого документа № 1-763 не закінчився. Крім того, позивач пред»явив даний позов до відділу державної виконавчої служби, однак відповідно до роз'яснення Верховного Суду України, викладеного в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 р. №6 (із наступними змінами), відповідачами у справі суд притягує боржника, особу в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Представнику позивача судом були роз»яснені в ході розгляду справи права і обов»язки, однак останній не скористався своїм правом заявити клопотання про заміну відповідача на належного, вважаючи, що відповідачем повинен бути саме відділ державної виконавчої служби згідно з постановою якого був накладений арешт. Позивачем у справах про звільнення майна з-під арешту є особа, відносно якої на момент порушення справи є припущення, що вона є власником майна або правомірним його володільцем. Боржник у виконавчому провадженні, у тому числі засуджений, не може пред'являти зазначений позов, оскільки у процесі він виступає відповідачем. Належними відповідачами у справах за позовом про звільнення майна з-під арешту є боржник, особа в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках особа, котрій передано майно, якщо воно було реалізоване. Закон визначив, що з позовом про виключення майна з акту опису може звернутись особа, яка є власником майна, і, яка не є учасником виконавчого провадження, оскільки у цьому випадку передбачений інший порядок оскарження дій державного виконавця в частині накладення арешту на майно. Позивач у справі є стороною виконавчого провадження, боржником за виконавчим листом. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст..88 ЦПК України.

Outcome: dismissed