Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання договору про надання послуг та відшкодування збитків, позовні вимоги обґрунтовував тим, що ним 20.07.2016 було укладено договір № 00227 з приватним підприємцем [PERSON] (її представниками) про надання послуги виготовлення та встановлення балконної конструкції з метою утеплення і збереження тепла вартістю 12 тис.994 грн. Позивачем 13.11.2016 року було сплачено повну вартість виробів відповідно до п.3.1 договору № 00227, однак відповідачем у строк зазначений в п.3.2 договору та до теперішнього часу не було виконано робіт передбачених договором № 00227, неодноразові звернення позивача про виконання умов договору, відповідачем були проігноровані. 11.01.2017 року позивачем було направлено відповідачу заяву про розірвання договору № 00227 від 20.07.2016 року, яка також була проігнорована відповідачем. У звязку вище викладеним, позивач просить суд розірвати договір № 00227 та стягнути з відповідача на його користь суму 12999,00грн., яка була сплачена ним відповідачу відповідно до договору № 00227 від 20.07.2016 року, у звязку з не виконанням умов договору. Позивач до судового засідання не зявився, підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі не заперечували проти заочного розгляду справи та просив слухати справу у його відсутність про, що надав письмову заяву. Відповідач до судового засідання не зявилась, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином. Тому суд вважає можливим зі згоди позивача та його представника, у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 липня 2016 року між сторонами було укладено договір №АХ00227 про надання послуги виготовлення та встановлення балконної конструкції з метою утеплення і збереження тепла вартістю 12 тис.994 грн. 20.07.2016 року, 28.07.2016 року та 13.11.2016 року позивачем сплачено вартість виробів відповідно до п.3.1 договору № 00227 в розмірі 12 994,00 гривень. Відповідно до п.3.2 договору № 00227 виконавець зобовязується передати у власність замовника виготовлені вироби напростязі 21-го робочого дня, в разі якщо вироби мають нестандартну комплектацію строк виготовлення виробів збільшується до 40-ка робочих днів. Відповідно до ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Також відповідно до ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлені ним строки. Відповідачем порушено умови договору, а саме строки виготовлення та передання виробів, що передбачено п.3.2 договору. Згідно із ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Враховуючи вищевикладене, суд вважає розірвати договір від 20 липня 2016 року № 00227 укладений між сторонами та стягнути з відповідача на користь позивача суму відповідно до п.2.1 договору № 00227 в розмірі 12 994,00 гривень, яка фактично сплачена позивачем. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки не підтверджені суду належними та допустимими доказами. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: partial