Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 27.07.1990 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, подружнє життя у них з відповідачем не склалося з причини того, що вони мають різні погляди на створення побуту, вирішення побутових проблем, внаслідок чого у сім`ї постійно виникали сварки і скандали. З літа 2012 року сторони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Позивач вважає, що сім`я розпалася і подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Спору про поділ майна сторони не мають, тому просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася з невідомої суду причини, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою її місця реєстрації, зареєстрованому у встановленому законом порядку, однак конверт з судовою повісткою та іншими документами, направлений за адресою її місця реєстрації, зареєстрованому у встановленому законом порядку, повернувся до суду, причина повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою», про що зазначено в довідці поштового відділення. У відповідності до ч.10 ст. 130 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказі за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилася в судове засідання без поважних причин та не повідомила про причини неявки, відзив на позовну заяву не подала, позивач не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення, тому суд, з урахуванням вимог ст. 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України з урахуванням заяви позивача про слухання справи за його відсутності та у зв`язку з неявкою відповідача фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши доводи позовної заяви, матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що заява підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 липня 1990 року Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.7). З позовної заяви вбачається, що сторони з літа 2012 року разом не проживають, фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім`ї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, між ними відсутня взаємоповага та взаєморозуміння, в результаті чого між ними виникають сварки, суперечки, що призвело до втрати поваги, розпаду сім`я, припинення шлюбних відносин. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна сторони не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки намірів до відновлення шлюбних відносин сторони не мають, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved