Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] про стягнення боргу за позикою. Свої вимоги позивач мотивує тим, що у травні 2018 року [PERSON] для проведення ремонтних робіт у своїй квартирі в [ADDRESS] через мережу Інтернет підшукав підрядника [PERSON] для виконання ремонту та між ними було усно обговорено умови виконання таких робіт, вартість та строки їх виконання. У зв`язку з тим, що [PERSON] не зміг виконати в оговорені строки ремонтні роботи, то запропонував позивачу виконати будівельні роботи у квартирі замовника [PERSON] з щотижневою оплатою, на що він погодився та приступив до виконання робіт. Відповідач розрахувався з ним двома платежами - 19 вересня 2018 року в сумі 3 000 гривень та 30 вересня 2018 року в сумі 4 000 гривень. 13 жовтня 2018 року відповідач написав йому боргову розписку, за умовами якої він зобов`язався сплатити позивачу грошові кошти в розмірі 37 000,00 гривень до 15 жовтня 2018 року включно. Він неодноразово телефонував відповідачу з приводу повернення коштів по борговій розписці, однак останній борг не повернув та зобов`язання за розпискою не виконав. Просить стягнути з відповідача на його користь 37 000, 00 гривень заборгованості за позикою за виконання будівельних робіт та судовий збір у розмірі 704,80 гривень. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримав та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд на підставі вимог ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності. Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На виконання зазначених вимог позивачем на підтвердження позову надано письмову розписку від 13 жовтня 2018 року, оригінал якої оглянуто в судовому засіданні та приєднано до матеріалів справи, відповідно до якої відповідач по справі [PERSON] зобов`язався сплатити позивачу [PERSON] суму в розмірі 37 000,00 гривень до 15 жовтня 2018 року включно та зобов`язався до вказаної дати здійснити сплату в повному обсязі. Вказаним доказом доведено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] отримав у борг 37 000,00 гривень у [PERSON] , що також підтверджується відповідною розпискою. Однак, відповідач порушив умови договору позики, які відповідно передбачають права та обов`язки сторін між собою, і не повернув суму позики в розмірі 37 000,00 гривень. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, написавши розписку, [PERSON] підтвердив цим самим факт отримання ним вказаної суми грошей у [PERSON] .. Відповідно до вимог ст. 545 ЦК України кредитор, прийнявши виконання зобов`язання, повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Стаття 1049 частина 1 ЦК України передбачає обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідач в справі не виконав своїх договірних зобов`язань по договору позики і не повернув позивачу у визначений у розписці строк суму боргу в розмірі 37 000,00 гривень, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь 37 000,00 гривень боргу по договору позики та судового збору є підставною і підлягає до задоволення.

Outcome: approved