Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що 09.10.2018 року з [PERSON] укладено кредитний договір №0.033.29.1018.ФО_К від 09.10.2018 р., відповідно якого Банк надав Позичальнику грошові кошти в сумі 29 999,00 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12 процентів річних, та комісією за обслуговування кредиту 2,99 процента щомісячно. Відповідач свої обов`язки по Договору не виконує. Станом на 23.05.2019 року заборгованість за договором становить 35 502,69 грн. (28 510,17 грн. - заборгованість за кредитом; 6 992,79 грн. - заборгованість за процентами та комісіями ), яку позивач просить стягнути з відповідача на користь АТ «ЮНЕКС БАНК». В судове засідання сторони не з`явились. Про день слухання справи повідомлені своєчасно. До початку судового розгляду представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду. Відповідач причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 09.10.2018 року з [PERSON] укладено кредитний договір №0.033.29.1018.ФО_К від 09.10.2018 р., відповідно якого Банк надав Позичальнику грошові кошти в сумі 29 999,00 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12 процентів річних, та комісією за обслуговування кредиту 2,99 процента щомісячно. Відповідно до пункту 1.5 договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти за користування кредитом - щомісячно із розрахунку 12 % річних, комісію за обслуговування кредиту щомісячно в розмірі 2,99 % від суми кредиту, яка включається до складу щомісячних ануїтет них платежів (п.1.5.2 договору). Отримання кредиту підтверджується випискою по особовому рахунку від 23.05.2019 р.. Пунктом 2.3 кредитного договору передбачено, що погашення кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно в період з 01 по 10 (включно) число кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього договору в сумі 1893,97 грн.. З розрахунку заборгованості, наданого Банком вбачається, що позичальник останній платіж здійснив 10 грудня 2018 р., з січня 2019 року кошти на погашення кредиту не вносив. Відповідач належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконував, у зв`язку з чим станом на 23.05.2019 року заборгованість за договором становить 35 502,69 грн. ( 28 510,17 грн. - заборгованість за кредитом; 6 992,79 грн. - заборгованість за процентами та комісіями ). Згідно пункту 3.3.2. кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання в повному обсязі зобов`язання за цим договором та відповідно припинення строку дії договору у випадках, зокрема непогашення наявної простроченої заборгованості за цим договором в строк до 30 календарних днів. Сторони домовилися, що у випадку настання обставин, визначених у цьому пункті договору та у випадках, передбачених ст.ст. 1050, 1052, 1056 ЦК України, термін користування кредитом вважається таким, що закінчився з моменту отримання позичальником відповідної письмової вимоги банку. Вимога про дострокове виконання зобов`язань за цим договором направляється на адресу позичальника рекомендованим листом з описом та з повідомленням про вручення, доставляється кур`єрською службою або вручається особисто. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже ч.2 ст. 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником і встановлено санкцію за неналежне виконання зобов`язання у вигляді дострокового повернення всієї суми боргу. Також умовами договору передбачено право банку достроково стягнути заборгованість за кредитом. Передбачене статтею 1050 ЦК право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від пред`явлення кредитодавцем інших вимог. При цьому, суд враховує правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року по справі №372/3743/15-ц, за яким, не надіслання банком в досудовому порядку письмової вимоги позичальнику про дострокове повернення усієї суми кредиту не є перешкодою для реалізації права банку звернутись в будь-який час за захистом своїх порушених прав безпосередньо до суду, оскільки обмеження заявника у праві на судовий захист шляхом відмови в задоволенні позову за відсутності доказів попереднього його звернення до позичальника з вимогами, оформленими в інший спосіб, ніж позов (відмінними від нього), фактично буде призводити до порушення принципів верховенства права, доступності судового захисту, а вирішення правових спорів у межах досудових процедур є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту. З огляду на те, що відповідач не належним чином виконує зобов`язання за кредитним договором та має заборгованість, АТ «Юнексбанк», з урахуванням положень ст. 1050 ЦК України, скористалося своїм гарантованим правом вимоги на дострокове стягнення всієї суми кредиту, нарахованих на неї відсотків станом на 23.05.2019 року. Враховуючи зазначене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved