Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості неооблікованої електричної енергії в сумі 11576,41 грн. завдані порушенням Правил користування електроенергією для населення відповідачем, як споживачем електроенергії, посилаючись на безоблікове споживання відповідачем електроенергії, що було виявлено працівниками позивача в ході рейду проведеного 01.06.2017 року, про що складено відповідний акт. Окрім того, просить стягнути на свою користь судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в сумі 1600 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилась - про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини не явки суду не відомі. Ухвалою суду від 12 грудня 2017 року відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг ПрАТ «ЕК «Херсонобленерго» з електропостачання. 01.06.2017 року працівниками ПрАТ «ЕК «Херсонобленерго» за вказаною адресою було виявлено безоблікове користування еклектричною енергією, шляхом самовільного підключення з порушенням схеми обліку, шляхом підключення фазного проводу СU 0,75 мм. з дооблікових живлячих проводів живлення йде через отвір на горіщі в квартиру, поза приладом обліку, тобто електроенергія споживається, прилад обліку вимкнений, що є порушенням та розкраданням електричної енергії, відповідно до п. 48 Правил користування електричною енергією, про що складено акт за № 231205 від 01.06.2017 року. На підставі зазначеного акту комісією по його розгляду, відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, недооблікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ України № 562 від 04.05.2006 року, розраховано розмір вартості недооблікованої електричної енергії в загальній сумі 11576,41 грн., які відповідачем до теперішнього часу не відшкодовані. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та відповідачем не спростовуються. Відповідно до ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана діями особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно чч.1,2 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Враховуючи вищевказане, суд вважає, позовні вимоги про стягнення з відповідача, як споживача, завданих енергопостачальнику збитків законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1600 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Outcome: approved