Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні будинком, в якому просив суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні приміщеннями будинку [ADDRESS] шляхом передачі позивачу ключів від вхідних дверей вищевказаного будинку. Також просив стягнути судові витрати в розмірі 7817 грн (1762 грн - судовий збір, 2695 грн - компенсація позивачу за відрив від звичайних занять, 1538 - витрати свідка, пов`язані із переїздом до іншого населеного пункту, 1822 грн - компенсація свідку за відрив від звичайних занять). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 1/2 ідеальна частина будинку [ADDRESS] , що належала [PERSON] , в 2011 році була конфіскована вироком суду на користь держави. 20.09.2018 Благодійна організація Міжнародного благодійного Фонду «Небайдужа Україна» набула право власності на цю 1/2 частину вказаного будинку. Інша 1/2 ідеальна частина будинку в 2013 році була придбана відповідачем [PERSON] На цей час будинок розділений стіною на дві нерівні частини. Одна, більша його частина, є житловою й використовується сім`єю відповідача, а інша його частина перетворена в руїни. В договорі купівлі-продажу у відповідача, як і Фонду, значиться однакова житлова площа кімнат будинку у володінні, яка відповідає сумі площ житлових приміщень всього будинку. Таким чином, з огляду на технічний паспорт будинку від 2015 року, відповідач після придбання в 2013 році 1/2 частини будинку, на свій розсуд без оформленої належним чином згоди з іншим співвласником, безпідставно й самочинно визначила «свою» його половину й відділила її стіною в приміщенні від інших приміщень будинку. При цьому, вказані приміщення, що залишились відділеними, були зруйновані й втратили житлове призначення. Одразу, після набуття права власності, представники позивача вступили в переговори із співвласницею будинку: [PERSON] щодо подальшого спільного користування будинком. За підсумками переговорів відповідач запропонувала Фонду для користування руїни, відділені від будинку, які не можуть використовуватись як житло. Таким чином, між співвласниками не досягнуто згоди щодо порядку спільного користування будинком в добровільному порядку, тому позивач був вимушений звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, суду пояснив, що співвласниками не досягнуто добровільно умов користування будинком. Відповідачу направлялись листи, в яких пропонувалось передати ключі від зазначеного будинку, але ніякої реакції з її сторони не було. Без рішення суду врегулювання спору є неможливим. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, пояснила, що вона купила ту частину, яку продавали, та є власницею 1/2 частини будинку. Наголошувала на тому, що в своїй частині з 2013 року провела капітальний ремонт, добудувала кухню та веранду. Позивач, в свою чергу, фактично хоче згідно позову, щоб вона йому віддала свою частину будинку, в яку вклала особисті кошти на капітальний ремонт, та перейшла жити в іншу частину будинку. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, вказаних у відзиві на позовну заяву, а саме, що відповідач як власник 1/2 частини будинку не була повідомлена про проведення торгів та безоплатну реалізацію іншої частини будинку, чим порушено її переважне право купівлі частки у праві спільної часткової власності. Таким чином, договір купівлі-продажу 1/2 частини домоволодіння є недійсним. Зазначає, що доля кожного співвласника згідно технічного паспорту виділена в натурі. Крім того, позивачем не надано до суду жодного доказу, що саме відповідач перешкоджає позивачу користуватися 1/2 частини будинку, позивачем лише надано до суду листи, які нібито позивач направляв на адресу відповідача та які зазначають лише, що він звертався для того, щоб з`ясувати питання права власності та надати їм документи відповідача на право власності. У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що твердження відповідача з приводу порушення її прав при проведенні прилюдних торгів та твердження про недійсність договору купівлі-продажу 1/2 часток домоволодіння не повинні прийматись судом до уваги не тільки з мотивів порушення відповідачем норм процесуального права при їх наданні, але й на підставі ненадання матеріальних доказів визнання прилюдних торгів недійсними та оспорювання в установленому законодавством порядку права власності позивача. Також, до суду надані відповідні докази чинення перешкод позивачу щодо користування його ідеальною частиною будинку. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд приходить до наступного. Відповідно до приписів ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності, як це передбачено ст. 361 ЦК України. Відповідно до п. 14 Постанови № 20 від 22.12.1995 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що відповідно до копії рішення засідання комісії з питань розпорядження конфіскованим майном від 01.02.2018, акту про безоплатну передачу конфіскованого майна від 01.02.2018, копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.09.2018 Благодійною організацією Міжнародного благодійного Фонду «Небайдужа Україна» набуто право власності на 1/2 частину будинку [ADDRESS] . (а.с. 5-13). 01.10.2018 та 19.11.2018 позивач направив відповідачу письмову вимогу № 7/В-8 та № 7/В-11, в якій просить не чинити перешкоди в користуванні будинку та надати ключі від замків у вхідних дверях (а.с.14,15). На підтвердження доводів представника позивача свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що йому відповідач показав частину будинку, з якої залишились лише руїни, він, в свою чергу, пояснив, що 1/2 частина всього будинку належить фонду та попросив надати документи, що підтверджують її право власності. Він пропонував вирішити питання мирним шляхом та домовитись, однак, коли почались переговори, вони ні до чого не призвели. Таким чином, оскільки судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] чинить перешкоди в користуванні приміщеннями будинку, що є спільною власністю, тому суд вважає, що вимога позивача про зобов`язання відповідача не чинити перешкоди в користуванні приміщеннями будинку [ADDRESS] шляхом передачі ключів від вхідних дверей вищевказаного будинку Благодійній організації Міжнародного благодійного Фонду «Небайдужа Україна», підлягає задоволенню. Щодо твердження відповідача з приводу порушення її прав при проведенні прилюдних торгів та твердження про недійсність договору купівлі-продажу 1/2 часток домоволодіння не приймаються судом до уваги на підставі ненадання доказів визнання прилюдних торгів недійсними та оспорювання в установленому законодавством порядку права власності позивача. Суд погоджується з розміром судових витрат, розрахованих позивачем, оскільки відповідачами всупереч ст. 81 ЦПК України не надано заперечень щодо розміру судових витрат. Судові витрати підлягають до стягнення на користь позивача Благодійної організації Міжнародного благодійного Фонду «Небайдужа Україна» з відповідача [PERSON] на підставі ст. 141 ЦПК України в розмірі 7817 грн (1762 грн - судовий збір, 2695 грн - компенсація позивачу за відрив від звичайних занять, 1538 - витрати свідка, пов`язані із переїздом до іншого населеного пункту, 1822 грн - компенсація свідку за відрив від звичайних занять).

Outcome: approved