Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.12.2017 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10015/0365 філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 20000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписавши Заяву №1312001, він приєднується до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу в редакції, яка на день підписання Заяви про приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку www.oshadbank.ua. Відповідач порушив умови Договору щодо своєчасного повернення кредиту, сплати процентів, а також послуг Банку згідно з тарифами, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 23.09.2019 року складає 17841,53 грн. та яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 06.03.2020 року відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Кодимського районного суду Одеської області клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін відповідача було повідомлено належним чином. У встановлений судом строк, не скориставшись своїми процесуальними правами учасника справи, відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані представником позивача документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 08.12.2017 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» (відповідно до ЗУ «Про акціонерні товариства» ПАТ «Державний ощадний банк України» змінило назву на АТ «Державний ощадний банк України») в особі ТВБВ №10015/0365 філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір у виді договору приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу в редакції, яка на день підписання Заяви про приєднання №1312001 розміщена на інтернет-сторінці Банку www.oshadbank.ua, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 20000,00 грн. З розрахунку суми боргу по договору від 08.12.2017 року укладеного між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10015/0365 філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] вбачається, що заборгованість останнього станом на 23.09.2019 року становить 17841,53 грн., яка складається з наступного: 17326,15 грн. - сума основної заборгованості по кредиту, 209,30 грн. - сума комісії, 53,92 грн. - сума пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 130,89 грн. - розмір 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 5,17 грн. - розмір 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії від 08.12.2017 року відповідно до п.п.6.6.1. встановлена фіксована процентна ставка за користування кредитними коштами, яка складає 38 % річних, а також паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем передбачає відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у відповідний період прострочення платежу, від простроченої суми за кожен день прострочення. Всупереч цих вимог, відповідач [PERSON] взятих на себе зобов`язань не виконав, що призвело до утворення заборгованості. Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з`явився та не надав суду доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved