Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому після подання заяви про уточнення позовних вимог, просив суд стягнути з ПАТ «Кредобанк» на користь [PERSON] 101\~165, 51 грн. основного боргу та 70\~815,85 грн. пені. В обґрунтування позову посилається на те, що 02.07.2010 року між ним та ПАТ «Кредобанк» було укладено договір №TS2625201150035/980, відповідно до якого позивачу відкрито картковий рахунок № 262520115003 в національній валюті та виготовлено Банківську платіжну картку Visa Electron. 17.10.2013 року до вказаного договору укладено додатковий договір, відповідно до якого банк виготовив для позивача банківську платіжну картку Debit MC Gold. Вказує, що 17.05.2014 року близько 07.00 год. отримав 5 повідомлень на мобільний телефон про розрахунок в POS-терміналах на суми: 1\~831,68 дол. США, 1\~958,94 дол. США, 2\~151,22 дол. США, 1\~253,79 дол. США, 1\~152, 36 дол. США. Загальна сума трансакцій склала 8\~346,99 дол. США. Зазначив, що одразу подзвонив на гарячу лінію банку та оператор заблокував його картку. Листом від 03.07.2014р. ПАТ «Кредобанк» повідомив його, що в процесі аналізу даних авторизації не виявлено процедурних можливостей передбачених правилами МПС MasterCard WorldWide для подальшого оспорювання операцій, оскільки операції проводились шляхом зчитування магнітної смуги БПК. Зазначив, що не надавав жодних розпоряджень щодо списання спірних коштів з рахунку, також ним не ініціювалось таке списання за допомогою електронних платіжних засобів (пластикової картки), що видані банком, а тому вважає, що таке списання коштів є неправомірним. Позивач в судове засідання не зявився. В судовому засіданні представник позивача уточнений позов підтримав, вказав, що з наданої банком виписки вбачається, що списання коштів з рахунку відбувалось нібито внаслідок проведення 17.05.2014р. розрахунків належною [PERSON] платіжною карткою Debit MC Gold 5168 0355 0000 6385 придбання товарів в торгових точках, що знаходяться в США. З копій наданих банком чеків вбачається, що частина операцій була здійснена 16.05.2014р. Однак, в цей час [PERSON] перебував у м. Львів і платіжна картка була при ньому. Просив позов задоволити. Представник відповідача в судому засіданні позов заперечив та надав письмові заперечення в яких зазначив, що позивач [PERSON] та ПАТ «Кредобанк», укладаючи Договір банківського рахунку №TS2625201150035/980 від 02.07.2010 р. щодо відкриття Рахунку, погодили що позивач несе відповідальність за всі операції по платіжній картці, які супроводжуються авторизацією, до моменту блокування\~платіжної картки\~в процесинговому центрі Банку. Як зазначено в позовній заяві платіжна картка позивача була заблокована після здійснення переказів, що не визнаються позивачем. З позовної заяви не вбачається, якими діями чи бездіяльністю Банку та які саме умови Договору були порушені Банком. Кошти з рахунку були списані правомірно за результатами ініціювання переказів згідно з даними платіжної картки до Рахунку, держателем якої є позивач. В задоволенні позову просив відмовити. Представник третьої особи - ПАТ «Перший Український міжнародний банк» в судове засідання не зявився, не повідомив про причини неявки, хоч належно повідомлений про час та місце слухання справи. Тому суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності. Представник третьої особи - генерального представництва MasterCard Europe SA в Україні в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду лист в якому просив справу розглядати без його участі. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка являється дружиною позивача підтвердила той факт, що в пятницю 16.05.2014 року [PERSON] перебував разом з нею у м. Львові, ніде за межі міста не виїжджав. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, покази свідка, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов висновку, що позов до задоволення не підлягає з таких підстав. За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно положень ст. 3 ЦПК України особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод або інтересів, тому при зверненні до суду позивач повинен доводити свою юридичну заінтересованість у справі. Положеннями ч. 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ч.1 ст. 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з матеріалів справи, 02.07.2010 року між [PERSON] та ПАТ «Кредобанк» було укладено договір №TS2625201150035/980 банківського рахунку, відповідно до якого банк відкрив клієнту картковий рахунок № 2625201150035 (в національній валюті). Банк виготовляє Банківську платіжну картку Visa Electron (надалі БПК), яка є власністю банку, оформляє її на імя клієнта. 17.10.2013 року до вищевказаного договору укладено додатковий договір, відповідно до якого банк виготовив для [PERSON] банківську платіжну картку Debit MC Gold, яка є власністю Банку, оформляє її на ім'я Клієнта. Судом встановлено, що 17.05.2014 року близько 07.00 год. [PERSON] отримав 5 повідомлень на мобільний телефон про розрахунок в POS-терміналах на суми: 1\~831,68 дол. США, 1\~958,94 дол. США, 2\~151,22 дол. США, 1\~253,79 дол. США, 1\~152, 36 дол. США. Загальна сума трансакцій склала 8\~346,99 дол. США. [PERSON] подзвонив на гарячу лінію банку та оператор заблокував його картку. З листа ПАТ «Кредобанк» від 03.07.2014р. вбачається, що в процесі аналізу даних авторизації не виявлено процедурних можливостей передбачених правилами МПС MasterCard WorldWide для подальшого оспорювання операцій по причині несанкціонованого використання картки, оскільки операції проводились шляхом зчитування магнітної смуги банківської платіжної картки. 05.06.14 по вищевказаних опеаціях на банки-еквайри було здійснено запит копій документів. Представлені банками-еквайрами копії чеків містять такі необхідні реквізити як номер БПК, назву торгової точки, дату і суму операції. Отримана документація також містить підпис предявника платіжної картки. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка. Як вбачається з п. 4 Договору №TS2625201150035/980 банківського рахунку від 02.07.2010р., операції повязані з обслуговуванням та функціонуванням відкритого Карткового рахунку, виготовленням та використанням БПК здійснюються в порядку, передбаченому Правилами. Відповідно до п. 5 Договору Клієнт підтвердив про ознайомлення з Правилами та діючими Тарифами Банку. Так, п. 4.1 гл. 3 Правил надання комплексних банківських послуг фізичним особам у Публічному акціонерному товаристві «КРЕДОБАНК», затвердженими Рішенням Правління ПАТ «КРЕДОБАНК» (протокол № 02/2010) від 21.01.2010 р. передбачає, що клієнт несе відповідальність за всі операції бо БПК, що супроводжуються авторизацією до моменту блокування БПК в Процесинговому Центрі Банку. Пунктом 6.8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБУ від 30.04.2010, №223, передбачено, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Таким чином, якщо електронна ідентифікація була проведена, то користувач несе відповідальність за здійснення платіжної операції. При здійсненні оспорюваних платежів відбулася електронна ідентифікація платіжної картки, що вбачається з листів ПАТ «ПУМБ» №DNO-20.3.2/2566 від 10.06.2014р. та №DNO-20.3.2/3035 від 23.07.2014р. Відповідно до ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Разом з тим, вина відповідача ПАТ «Кредобанк» не доведена позичем. Вимоги позивача спростовані відповідачем та матеріалами справи, що в свою чергу, дає суду підстави визнати позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed