Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення її батьківських прав та стягнення з неї аліментів на утримання малолітнього сина. Вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. [PERSON] має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, оскільки [PERSON] народила його у в'язниці де відбувала покарання за вироком Компаніївського районного суду Кіровоградської області. В зв'язку з цим дитину було влаштовано під опіку бабусі [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] 06.08.2013 року звільнилася з місць позбавлення волі, але до служби у справах дітей із заявою про повернення їй дитини [PERSON], не зверталася. Крім цього, згідно характеристики наданої Червоновершківської сільською радою, відповідач зарекомендувала себе, як людина, яка веде асоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не працює, позбавлена батьківських прав відносно її старших дітей. Позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] та стягнути аліменти. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, заяв про відкладення та заперечень проти позову не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи органу опіки та піклування Червоновершківської сільської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що відповідач дійсно уникає спілкування з дитиною, не турбується про його фізичний та моральний розвиток, веде асоціальний спосіб життя, вживає спиртні напої, не працює, проживає в антисанітарних умовах, після звільнення з місць позбавлення волі не намагається змінити спосіб життя, проявляє байдужість до власних дітей, в тому числі і до сина [PERSON], який перебуває під опікою бабусі. Просив позов задовольнити, оскільки викладені в ньому обставини відповідають дійсності. Прокурор позовні вимоги підтримала, вказавши, що відповідач була засуджена в 2011 році за вчинення злочину, передбаченого ст. 166 КК України - злісне невиконання батьками встановлених законом обов'язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки, а саме загибель дитини. З метою недопущення негативних наслідків для малолітнього [PERSON], просила задовольнити позов та позбавити відповідача батьківських прав. Заслухавши пояснення сторін, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 25.04.2012 року (а.с.7). З вироку Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 01.11.2011 року вбачається, що [PERSON] визнано винною у вчинені злочину передбаченого ст. 166 КК України, злісне невиконання обов'язків по догляду за дитиною, та призначено покарання у виді трьох років обмеження волі (а.с.8-13). Згідно довідки-характеристики Червоновершківської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області від 14.02.2014 р., [PERSON] проживає на території сільської ради без реєстрації, власного житла не має, не працює, зарекомендувала себе як людина, яка веде асоціальний спосіб життя: зловживає спиртними напоями, безвідповідально відноситься до своїх батьківських обов'язків, позбавлена батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], 2004 року народження, [PERSON], 2006 року народження, [PERSON], 2010 року народження (а.с.15, 19-24). З копії довідки про звільнення серії ДНП № 24965 Орджонікідзевського виправного центру управління ДПС України у Дніпропетровській області вбачається, що [PERSON] 06.08.2013 року звільнена від відбування покарання умовно-достроково (а.с.17). Розпорядженням голови Компаніївської РДА Кіровоградської області від 13.07.2012 року [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.18), а розпорядженням голови Компаніївської РДА Кіровоградської області від 25.09.2012 року над [PERSON] призначено опіку та призначено опікуном [PERSON] (а.с.26). Згідно висновку органу опіки та піклування Компаніївської РДА Кіровоградської області від 03 квітня 2014 року, який міститься у матеріалах справи (а.с. 28-29), є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO] в зв'язку зі злісним ухиленням матері від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до сина. З пояснень сторін вбачається, що відповідач не створила належних матеріально-побутових, санітарно-гігієнічних умов для проживання сина, не цікавиться його здоров'ям, не займається вихованням сина, не надає будь-якої матеріальної допомоги на його утримання. Зазначене свідчить про свідоме нехтування та ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає систематичне невиконання обов'язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось (не годувати, не забезпечувати необхідним одягом, медичною допомогою, словом не робиться нічого для задоволення життєво важливих потреб дитини). Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки, де б вони не перебували, зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Пункт 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначає, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Доказів щодо належного утримання та виховання сина відповідач до суду не подала та пояснення позивача не спростувала, в зв'язку з чим суд вважає, що до відповідача необхідно застосувати один із заходів сімейно-правової відповідальності, яка настає при винній поведінці батьків, а саме: позбавлення батьківських прав. Згідно статті 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дітей. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дітей. Тому, суд вважає, що вимога позивача про стягнення із відповідача аліментів на утримання малолітнього сина є обґрунтованою. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.367 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідачів. На підставі викладеного ст.ст. 164, 166, 167, 180, 182, 184, 191, 243-244 СК України та

Outcome: approved