Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного кредитного договору за №CVА0АК34680898 від 03.08.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 53523грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,23% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначає, що відповідач протягом дії кредитного договору систематично порушував його умови, в наслідок чого станом на 20.08.2015 року утворилась заборгованість перед банком в сумі \~222007грн. 05коп.: в тому числі: заборгованість по кредиту 30763грн. 94коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 50028грн. 71коп., 5753грн. 83коп. заборгованість по комісії за користування кредитом та 135460грн. 57коп. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. У звязку з вищевикладеним просить суд стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. В судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги не визнали та надали пояснення аналогічні запереченню на позов. Також подали заяву про застосування позовної давності. Зазначили, що вразі встановлення судом обґрунтованості в нарахуванні пені, просили зменшити розмір, оскільки відповідач є пенсіонером, інвалідом ІІІ-ї групи, ветеран праці, син відповідача ветеран війни, що загинув Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору за №CVА0АК34680898 від 03.08.2006 відповідач отримав кредит у розмірі 53523грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,23% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом /а.с.7-9/. Як вбачається з розрахунку заборгованості в наслідок несвоєчасного виконання зобовязання, відповідач заборгував перед банком станом на 20.08.2015 року 222007грн. 05коп.: в тому числі: заборгованість по кредиту 30763грн. 94коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 50028грн. 71коп., 5753грн. 83коп. заборгованість по комісії за користування кредитом та 135460грн. 57коп. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором /а.с.4-6/. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Рішенням Путильського районного суду Чернівецької області від 10 червня 2009 року, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору за №CVА0АК34680898 від 03.08.2006р. задоволенні. Стягнуто з відповідача 55207грн. 06коп., в тому числі заборгованість по тілу кредиту 49570грн. 03коп., 4293грн. 24коп. заборгованість по процентам за користування кредитними коштами, заборгованість по комісії в сумі 764грн. 21коп. та 579грн. 58коп. пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором /а.с.24/. Таким чином, предявленням банком позову до відповідача [PERSON] про звернення стягнення заборгованості по кредитному договору позовна давність перервалася. За правилами, встановленими частинами 3 та 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Під час розгляду справи відповідач [PERSON] подав заяву про застосування позовної давності щодо вимог банку про стягнення з нього заборгованості. Правовими позиціями, висловленими у Постановах Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року (справа №6-116цс13) та 03 червня 2015 року (справа №6-31 цс.15) встановлено, що відповідно до ст.261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Оскільки умовами кредитного договору №CVА0АК34680898 від 03.08.2006р. передбачено погашення боргу щомісячними платежами з «1» по «5» число по 1165грн. 58коп., позивач звернувся до суду з позовом 24.10.2015 року, то повинно підлягати стягненню з відповідача заборгованість за кредитом починаючи з жовтня 2012 року. Враховуючи те, що рішенням Путильського районного суду Чернівецької області від 10 червня 2009 року, стягнуто з відповідача 55207грн. 06коп., в тому числі заборгованість по тілу кредиту 49570грн. 03коп., внаслідок чого відсутні правові підстави, для повторного стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 30763грн. 94коп.. Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до п.3.2. кредитного договору №CVА0АК34680898 від 03.08.2006р. при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту останній сплачує 3,17 % на місяць на суму не погашеної в строк заборгованості. Згідно розрахунку за період з жовтня 2012 року по 24 жовтня 2015 року, заборгованість по відсоткам становить 15323грн 41коп. та 1204грн. 29коп. комісії. /а.с.4-6/. Таким чином, розмір заборгованості за кредитним договором в межах позовної давності становить 16527грн. 70коп. (15323грн 41коп. + 1204грн. 29коп. = 16527грн. 70коп. /а.с.4-6/. Цивільним кодексом України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (частина перша статті 546). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Кодексу). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина друга статті 546). Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, - позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені); Згідно розрахунку заборгованості за період з 24 жовтня 2014 року по 24 жовтня 2015 року, за несвоєчасне виконання зобовязання, банком нарахована боржнику пеня в сумі 47384грн. 20коп. /а.с.60-62/. У випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Цивільного кодексу засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшувати. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен з'ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Зі змісту наведених норм випливає, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Як встановлено судом відповідач [PERSON] є пенсіонером, інвалідом ІІІ-ї групи, ветеран праці, син відповідача ветеран війни, що загинув, дані факти підтверджуються посвідченнями [PERSON] /а.с.80,81/. Враховуючи вищевикладене, а також у відповідності до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України та з урахуванням засад справедливості, добросовісності й розумності, з метою дотримання балансу інтересів сторін, суд вважає, що розмір нарахованої пені в сумі 47384грн. 20коп. підлягає зменшенню до 15323грн 41коп. Дослідивши матеріали справи в судовому засідання суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial