Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив на підставі ст. 1212 ЦК України стягнути з відповідача на його користь безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 10410 грн., проценти за користування чужими грошовими коштами у відповідності до ст.536 ЦК України за період з 30 вересня 2016 року по 16 січня 2017 року у розмірі 454,15 грн., а також сплачений судовий збір по справі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 29 вересня 2016 року він помилково здійснив переказ грошових коштів на картку відповідача №5168742303835825 в ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 10050 грн. та 360 грн. Однак, з відповідачем позивач особисто не знайомий, ніяких договорів з нею не укладав, а тому жодних підстав для перерахування коштів не існувало. 17 листопада 2016 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення помилково отриманих грошових коштів, але відповідач їх не повернула. На підставі викладеного позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2017 року відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання. 22 травня 2017 року ухвалено заочне рішення у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів та процентів за користування ними, яким позовні вимоги задоволені частково, стягнуто з [PERSON] на користь\~[PERSON] безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 10410 грн. та проценти за користування чужими грошовими коштами за період з 30 вересня 2016 року по 16 січня 2017 року у сумі 439 грн. 22 копійки. 30 червня 2017 року до суду надійшла заява відповідача про перегляд даного заочного рішення та ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2017 року скасовано заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2017 року у цивільній справі № 204/550/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів та процентів за користування ними, цивільну справу призначено до\~судового розгляду в загальному порядку. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2017 року до розгляду цивільної справи залучено в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ» (далі - ТОВ «ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ»). Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2017 року до розгляду цивільної справи залучено в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, Товариство з обмеженою відповідальністю «СДМ-ГРУПП». 04\~грудня 2017\~року відповідачем\~заявлено клопотання\~про витребування\~доказів та\~ухвалою Красногвардійського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від\~04\~грудня 2017\~року клопотання\~задоволено,\~відділення №40\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» зобовязано надати відомості відносно того, хто був відправником поштової кореспонденції згідно експрес-накладної №59000205680179 від 19 вересня 2016 року та на підставі яких документів було посвідчено особу такого відправника. 12\~січня 2018\~року від\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» надійшов лист, згідно якого інформація та будь-які відомості про зазначену експрес-накладну відсутні (т.2, а.с.97). 14\~лютого 2018\~року відповідачем\~було заявлено\~клопотання про\~витребування доказів\~та ухвалою\~Красногвардійського районного\~суду м.\~Дніпропетровська від 14 лютого 2018 року клопотання задоволено, Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» зобовязано надати відомості відносно того, хто був відправником поштової кореспонденції згідно експрес-накладної\~ №59000205680179 від 19 вересня 2016 року та на підставі яких документів було посвідчено особу такого відправника, а також копію такого документу (довіреності), на підставі якого відправник міг представляти інтереси Товариство з обмеженою відповідальністю «СДМ-ГРУПП» (далі ТОВ «СДМ-ГРУПП») з пересилання кореспонденції 19 вересня 2016 року. 15\~травня 2018\~року від\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» надійшов лист, згідно якого інформація та будь-які відомості про зазначену експрес-накладну відсутня (т.2, а.с.195). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Пояснив, що позивач хотів придбати товар через дошку оголошень OLX у звязку з чим зателефонував продавцю, який продиктував йому номер рахунку в банку. Однак, через поганий зв'язок він переплутав одну цифру номеру картки, прізвище продавця він не знав у звязку з чим і сталося помилкове зарахування коштів у розмірі 10410 грн. на рахунок відповідача. Жодних правових відносин позивач з відповідачем та третіми особами не має, будь-яких послуг у відповідача позивач не замовляв, будь-яких письмових правочинів сторони не укладали. Також представник позивача зауважив, що та обставина як відповідач розпорядилася зарахованими спірними коштами не впливає на безпідставність їх отримання, спір між ТОВ «ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ» та ТОВ «СДМ-ГРУПП», що розглядається в порядку господарського судочинства, не має відношення до отримання відповідачем спірних коштів, розрахунки між юридичними особами повинні відбуватися через їх банківські рахунки. Таким чином будь-яких підстав для отримання зазначеної грошової суми у відповідача не було. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що вона є керівником ТОВ «ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ» та знайома з позивачем, оскільки він є представником ТОВ «СДМ-ГРУПП». Також відповідач вказала, що з 2015 року вона співпрацює з ТОВ «СДМ-ГРУП», власниками зазначених товариств є батько та син. Крім того, укладаючи угоди та виконуючи договірні зобовязання, вона спілкувалася з [PERSON] Дарєю, яка є їх родичкою та володіє юридичними знаннями. Між ТОВ «ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ» та ТОВ «СДМ-ГРУПП» було укладено попередній договір про надання юридичних послуг №45 від 29 вересня 2016 року на здійснення представництва у господарському суді та у виконавчій службі. На виконання зазначеної домовленості ТОВ «СДМ-ГРУПП» з м. Харкова представником [PERSON] було відправлено довіреності на працівників ТОВ «ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ». У звязку із цим ТОВ «ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ» було виставлено рахунок до сплати у розмірі 500 грн., які 19 вересня 2016 року надійшли на обумовлений розрахунковий рахунок. Договором між вказаними підприємствами передбачено передплату у розмірі 10000 грн., але з пояснень представника ТОВ «СДМ-ГРУПП», на їх рахунку не було достатньо коштів, тому 29 вересня 2016 року передплату було перераховано позивачем на карту відповідача з дорученням їй занести ці кошти в касу ТОВ «ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ». Таким чином, після перерахування позивачем з картки Приватбанку на картку Приватбанку відповідача суми у розмірі 10410 грн., останньою в подальшому, була внесена дана сума як платіж ТОВ «СДМ-ГРУПП» до приходного ордеру каси ТОВ «ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ» в якості передоплати за юридичні послуги згідно договору №45 від 29 вересня 2016 року. В подальшому представник ТОВ «ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ» приступив до виконання умов укладеної угоди та 06 грудня 2016 року було складено акт виконаних робіт за договором про надання юридичних послуг №45 від 29 вересня 2016 року. На сьогоднішній день між зазначеними юридичними особами виник спір щодо суми сплати за надані послуги та триває судовий розгляд справи за позовною заявою ТОВ «ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ» до ТОВ «СДМ-ГРУПП» про стягнення суми заборгованості в порядку господарського судочинства, а тому усі доводи позивача про те, що він не знайомий з відповідачем та помилково перерахував гроші, на думку відповідача, безпідставні. Представник третьої особи ТОВ «ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ» [PERSON] у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог, пояснила, що спірні кошти були отримані відповідачем на виконання договірних відносин між ТОВ «ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ» та «СДМ-ГРУПП». Представник третьої особи ТОВ «СДМ-ГРУПП» у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, до початку судового засіданні надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Також від представника ТОВ «СДМ-ГРУПП» надійшли пояснення, згідно яких зазначив, що підприємство не має жодного відношення до правовідносин між сторонами по справі, позивач не є представником ТОВ «СДМ-ГРУПП». Матеріалами господарської справи за позовом ТОВ «ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ» до ТОВ «СДМ-ГРУПП» про стягнення заборгованості у розмірі 63760,60 грн., а також висновком судової експертизи, рішенням суду по даній справі підтверджено, що Договір №45 з ТОВ «ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ» не укладався, не підписувався директором ТОВ «СДМ-ГРУПП», передплата за вказаним договором не здійснювалась. Третя особа ТОВ «СДМ-ГРУПП» дійсно співпрацювало з ТОВ «ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ» та завжди належним чином сплачувало юридичні послуги. Вислухавши представника позивача [PERSON], відповідача, представника третьої особи ТОВ «ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ», свідка [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 29 вересня 2016 року позивачем на рахунок №5168742303835825, який належить відповідачу, перераховано грошову суму у розмірі 10050 грн., що підтверджується платіжним дорученням №P24A144201263A56017 від 29 вересня 2016 року (т.1, а.с.5). Того ж дня, 29 вересня 2016 року позивачем на рахунок №5168742303835825, який належить відповідачу, додатково було перераховано грошову суму у розмірі 360 грн., що підтверджується копією дубліката квитанції №P24A144277665A48859 від 29 вересня 2016 року (т.2, а.с.6). Відповідач в судовому засіданні наполягала, що 10410 грн. є сумою передоплати за договором про надання юридичних послуг №45 від 29 вересня 2016 року, укладеним з ТОВ «ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ» та ТОВ «СДМ-ГРУПП». Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила суду, що являється працівником ТОВ «ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ» та за дорученням керівника здійснювала представництво ТОВ «СДМ-ГРУПП» у суді. Всі переговори вона вела з Дарєю [PERSON], відповідно до яких було вирішено, що їй, як представнику ТОВ «ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ», необхідно буде представляти інтереси ТОВ «СДМ-ГРУПП» в господарському суді Дніпропетровської області. Вони встановили рахунок в сумі 500 грн. та дані кошти були перераховані. Потім ТОВ «СДМ-ГРУПП» було вислано за допомогою послуг ТОВ «Нова Пошта» довіреність на імя [PERSON] на участь у судовому засіданні. Однак доводи відповідача та покази свідка [PERSON] щодо наявності договірних відносин між ТОВ «ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ» та ТОВ «СДМ-ГРУПП» не приймаються судом до уваги та спростовуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та обставинами встановленими судовими рішеннями Господарського суду Дніпропетровської області та Дніпропетровського апеляційного господарського суду. З досліджених в судовому засіданні квитанцій №Р24А144201263А56017 від 29 вересня 2016 на суму 10050 грн. та №Р24А144277665А48859 від 29 вересня 2016 на суму 360 грн. встановлено, що в графі «призначення платежу», якими перераховано кошти з картки позивача на картку відповідача, відсутнє посилання на здійснення попередньої оплати за договором №45 від 29 вересня 2016 року (т.1, а.с.5,6). Частиною 4 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року, яке постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12 березня 2018 року залишено без змін, відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ «ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ» до ТОВ «СДМ-ГРУПП» про стягнення суми заборгованості у розмірі 63260,60 грн. Відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12 березня 2018 року встановлено, що позивачем заявлена до стягнення заборгованість за надані послуги за договором №45 від 29 вересня 2016 року у сумі 63760,60 грн. (74170,60 грн. (сума договору) 10410 грн. (сума передоплати). Висновком експертів за результатами проведення комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи №2187/2188-17 від 22 вересня 2017 року, зробленої на виконання ухвали місцевого господарського суду, встановлено, що підпис від імені директора ТОВ «СДМ-ГРУПП» [PERSON] в пункті 17 договору про надання юридичних послуг №45 від 29 вересня 2016 року «Адреса и банковские реквизиты сторон» в графі «Заказчик» виконаний не [PERSON] (в межах наданих на дослідження вільних зразків підпису), а іншою особою. Дніпропетровський апеляційний господарський суд погодився із доводами ТОВ «СДМ-ГРУПП» про те, що за відсутності доказів того, що [PERSON] є представником чи працівником ТОВ «СДМ-ГРУПП» відсутні підстави вважати, що перерахування коштів з його особистої банківської картки на особисту банківську картку іншої фізичної особи (хоч і працівника позивача), без зазначення цільового призначення платежу є належним доказом схвалення правочину саме юридичною особою. Крім того, договір №45 від 29 вересня 2016 року містить банківські реквізити ТОВ «ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ», тому у разі перерахування коштів у сумі 10410 грн. як передоплату за договором №45 від 29 вересня 2016 року вказана оплата мала бути здійснена саме на банківський рахунок виконавця. Відповідно до пункту 7.7 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління Національного банку України №492 від 12.11.2003, забороняється використовувати поточні рахунки фізичних осіб для проведення операцій, пов'язаних із здійсненням підприємницької діяльності. Щодо внесення [PERSON] отриманих від [PERSON] коштів у розмірі 10410 грн. як платежу ТОВ «СДМ-ГРУПП» до приходного ордеру каси ТОВ «ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ» в якості передоплати за юридичні послуги згідно договору №45 від 29 вересня 2016 року, встановлено, що такий спосіб здійснення оплати не передбачений умовами договору №45 від 29 вересня 2016 року, умовами договору не передбачено можливості поширення його положень на правовідносини, які виникли до його укладення, тому довіреність №190916/8 від 19 вересня 2016 року, яка видана ТОВ «СДМ-ГРУПП» [PERSON] не може прийматись в якості належних та допустимих доказів на підтвердження схвалення ТОВ «СДМ-ГРУПП» договору про надання юридичних послуг №45 від 29 вересня 2016 року. За таких обставин встановлено відсутність доказів схвалення ТОВ «СДМ-ГРУПП» договору про надання юридичних послуг №45 від 29 вересня 2016 року та відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за цим договором в розмірі 63760,60 грн. (т.2, а.с.167-174). Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких інших належних та допустимих доказів існування між сторонами договірних відносин відповідачем суду не надано. Таким чином, вирішуючи предявлені позовні вимоги судом враховується наступне. Відповідно до ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Обєктивними умовами виникнення зобов'язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. 17 листопада 2016 року позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про повернення коштів, що підтверджується копією опису та квитанції Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта» (т.2, а.с.7). Станом на час розгляду справи відповідач помилково перераховані кошти позивачу не повернула. Отже, позовні вимоги в частині стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 10410 грн. (10050+360) підлягають задоволенню. Крім того, \~згідно ч. 2 ст. 1214 ЦК України в разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (ст. 536 ЦК України) Відповідно до ст.536 ЦК України, \~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. При цьому суд враховує правовий висновок, викладений Верховним Судом України у постанові №6-2491цс15 від 02 березня 2016 року, згідно якого, якщо без достатньої правової підстави набуваються або зберігаються гроші (як готівкові, так і безготівкові), на них нараховуються відсотки згідно зі статтею 536 ЦК України з того часу, коли набувач дізнався або повинен був дізнатися про безпідставність набуття або збереження грошових коштів. \~ \~ \~ \~Оскільки між сторонами відсутні договірні правовідносини і розмір проценту не встановлено, суд до спірних правовідносин в частині нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами застосує положення ст. 1048 ЦК України. Так, частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що розмір процентів\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. З 30 вересня 2016 року по 27 жовтня 2016 року (28 днів) облікова ставка НБУ складала 15% у звязку з чим проценти за користування чужими грошовими коштами складають 119,79 грн. (10410*0,15*28/365). З 28 жовтня 2016 року по 16 січня 2017 року (80 днів) облікова ставка НБУ складала 14% у звязку з чим проценти за користування чужими грошовими коштами складають 319,43 грн. (10410*0,14*80/365). Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню з 30 вересня 2016 по 16 січня 2017 року проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 439,22 грн. (119,79+319,43). Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі 14,93 грн. (454,15-439,22) не підлягають задоволенню, оскільки ґрунтуються на не вірному розрахунку та не відповідають предявленим позовним вимогам. Так, відповідно до предявлених позовних вимог, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь проценти за користування чужими грошовими коштами за період з 30 вересня 2016 року по 16 січня 2017 року, а з розрахунків наданих суду вбачається, що в основу розрахунку взято також і період з 16 січня 2017 року по 19 січня 2017 року, що не відповідає предявленим позовним вимогам. Розрахунок, наданий позивачем в додаткових письмових поясненнях суду від 22 травня 2017 року, не береться судом до уваги з тієї ж причини та, крім того, в основу розрахунку позивачем в даних поясненнях взято суму безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 10864,15 грн., що не відповідає змісту позовних вимог та обставинам встановлених у справі. Отже, враховуючи викладене та ту обставину, що заяву про збільшення розміру позовних вимог позивачем до суду не подавалося, позовні вимоги у розмірі 14,93 грн. задоволенню не підлягають. Таким чином, предявлені позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню безпідставно отриманні грошові кошти у розмірі 10410,00 грн. та проценти за користування чужими грошовими коштами у сумі 439,22 грн., а всього 10849,22 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає\~стягненню сума судового збору у\~розмірі 639,12 грн. (640*10849,22/10864,15).

Outcome: partial