Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання за ним право власності за заповітом на земельну ділянку на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 460602 площею 3,17 га, виданого 7.08.2002 року, кадастровий номер 3524686200:02:000:0388, яка знаходиться на території Попівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, що належала [PERSON] , який помер [INFO] в м.Первомайськ Миколаївської області. В позовній заяві позивач пояснив, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, у тому числі на земельну ділянку № 388 , площею 3,17 га кадастровий номер 3524686200:02:000:0388 передану для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Попівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області. Дана земельна ділянка складається з двох ділянок № 388-1, площею 1,55 га та № 388-2 площею 1,62 га. Оригінал державного акту на право приватної власності на землю серії № Р2№ 460602 від 7.08.2002 року було втрачено за невідомих йому обставин. З приводу цього було подано оголошення до районної газети «Придніпров`я». 16.10.2018 року [PERSON] склав на його ім`я заповіт. Звернувшись до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналу державного акту на право приватної власності на землю. Звернувшись до відділу у Онуфріївському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області йому надано відповідь, що у відділі знаходиться лише архівний примірник державного акту на право власності на землю серії Р2 № 460602 площею 3,17 га, виданого 7.08.2002 року, кадастровий номер 3524686200:02:000:0388, яка знаходиться на території Попівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, видано на ім`я [PERSON] . У зв`язку з чим, він змушений звернутися до суду. Ухвалою від 1.11.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 11.11.2019 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду. Ухвалою від 2.01.2020 року повернуто до стадії підготовчого судового засідання та залучено в якості третьої особи [PERSON] . Ухвалою від 29.01.2020 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою від 17.02.2020 року витребувано з Другої Первомайської держнотконтори Миколаївської області копію спадкової справи № 21/2009 року, яка була заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою від 13.03.2020 року явку позивача визнано обов`язковою. Ухвалою від 19.03.2020 року розгляд справи призначено у режимі відео конференції за участю позивача. Ухвалою від 2.04.2020 року клопотання позивача [PERSON] про залучення до справи у якості співвідповідача - задоволено. Залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до Попівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,в якості співвідповідача- [PERSON] . Виключено [PERSON] з числа третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору. Повернуто до стадії підготовчого судового засідання. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання свого представника не направили, але завчасно надіслали клопотання, в якому прохали розгляд справи проводити без участі їх представника та позовні вимоги визнали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем реєстрації, а також шляхом публікації оголошення на веб-сайті Онуфріївського районного суду Кіровоградської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Проте [PERSON] не повідомив причини неявки, не звертався із заявою про відкладення розгляду справи до суду. Відповідно до положень ч.2 ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю по наступним підставам. Судом встановлено, що Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.10.2014 року встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.10.2014 року встановлено, що позивач є сином померлого [PERSON] . Спадкоємцями спадкового майна [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується листом виданої другою Первомайською державною нотаріальною конторою ГТУ юстиції у Миколаївської області. За життя [PERSON] склав заповіт згідно якого заповідав своє майно, а саме житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] та земельну ділянку площею 3,17 га передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Попівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області своєму синові [PERSON] , що підтверджується світлокопією заповіту від 16.10.2008 року. [PERSON] звернувся з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] 27.02.2017 року державним нотаріусом другої Первомайської державної нотаріальної контори, винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, відповідно до якої, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 3,17 га передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Попівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку. Згідно світлокопії державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 460602 площею 3,17 га, виданого 7.08.2002 року, кадастровий номер 3524686200:02:000:0388, яка знаходиться на території Попівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області належала на праві приватної власності [PERSON] . Згідно листа виданого відділом в Онуфріївському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 12.06.2017 року встановлено, що у відділі знаходиться лише архівний примірник державного акту на право власності на землю серії Р2 № 460602 площею 3,17 га, виданого 7.08.2002 року, кадастровий номер 3524686200:02:000:0388, яка знаходиться на території Попівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, видано на ім`я [PERSON] . Відповідно до витягу з газети «Придніпров`я» встановлено, що 21.05.2016 року [PERSON] надано оголошення в газету щодо втраченого земельного сертифіката, на право на земельну частку (пай) серії Р2 № 460602 на території Попівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, що зареєстрований за номером 377 від 7.08.2020 року. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно роз`яснень наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392ЦК). Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст.392ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297ЦК). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1218ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1222, 1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом можуть бути фізичні особи. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Отже, суд дійшов висновку, що позивач є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину, оскільки подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а тому позов грунтується на законі та підлягає задоволенню. Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Outcome: approved