Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до[PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та просив у рахунок погашення заборгованості у сумі 1 217 500, 00 гривень за Кредитним договором №014/0029/74/67970 від 08 грудня 2006 р. звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 75,7 кв.м., який належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 08.12.2006 року за №6259, зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» в книзі №155доп-5, за №908 - шляхом реалізації її на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкову ціну продажу встановити на рівні ринкових цін на підставі оцінки, проведеної в межах виконавчого провадження, стягнути з [PERSON] (ІПН: [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» витрати по оплаті судового збору у розмірі 18 262,50 гривень. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до кредитного договору №014/0029/74/67970 від 08 грудня 2006 року ПАТ «[PERSON] Аваль» було надано [PERSON] кредит в сумі 167 000,00 доларів США строком до 08.12.2026 року зі сплатою 15% річних, а позичальник зобовязався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобовязання в порядку та строки, визначені договором. В забезпечення виконання умов кредитного договору 12.12.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений іпотечний договір, відповідно до умов якого виконання зобовязань за кредитним договором забезпечено нерухомим майном, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 75,7 кв.м., що належить [PERSON] на праві власності, що підтверджується на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 08.12.2006 року за №6259, зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» в книзі №155доп-5, за №908. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі надавши відповідачу кредит в сумі 167 000,00 доларів США. В свою чергу, боржник неналежно виконував взяті на себе зобовязання, у зв'язку із чим банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Станом на 07.06.2017 року заборгованість по кредиту становить 166 646,80 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 4\~373\~909,23 грн.). Крім того, відповідачем не виконуються умови щодо сплати відсотків та станом на 07.06.2017 року заборгованість по сплаті відсотків становить 338 197,97 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 8\~876\~541,43 грн.). Враховуючи невиконання відповідачем основного зобовязання, позивач вважає, що має право звернутися з вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором боржника. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неможливості прибуття у судове засідання не повідомив. Суд, відповідно до ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у її відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №014/0029/74/67970 від 08 грудня 2006 року ПАТ «[PERSON] Аваль» було надано [PERSON] кредит в сумі 167 000,00 доларів США строком до 08.12.2026 року зі сплатою 15% річних, а позичальник зобовязався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобовязання в порядку та строки, визначені договором. В забезпечення виконання умов кредитного договору 12.12.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений іпотечний договір, відповідно до умов якого виконання зобовязань за кредитним договором забезпечено нерухомим майном, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 75,7 кв.м., що належить [PERSON] на праві власності, що підтверджується на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 08.12.2006 року за №6259, зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» в книзі №155доп-5, за №908. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі надавши відповідачу кредит в сумі 167 000,00 доларів США. В свою чергу, боржник неналежно виконував взяті на себе зобовязання, у зв'язку із чим банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Станом на 07.06.2017 року заборгованість по кредиту становить 166 646,80 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 4 373 909,23 грн.). Крім того, відповідачем не виконуються умови щодо сплати відсотків та станом на 07.06.2017 року заборгованість по сплаті відсотків становить 338 197,97 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 8 876 541,43 грн.). Відповідно до п. 3.1.4 договору іпотеки від 12.12.2006 року, у випадку невиконання іпотекодавцями зобовязань за цим договором або кредитним договором, іпотеко держатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п. 6 договору іпотеки та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свої вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завдані порушенням зобовязання, необхідних витрат повязаних з утриманням та реалізацією іпотечного майна. На підставі п. 4.2 договору іпотеки, позивач, як іпотеко держатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити всю суму зобовязання на момент звернення стягнення, у тому числі суму заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями, комісійною винагородою незалежно від настання строку виконання основного зобовязання. Пунктом 4.1 договору іпотеки зазначено, що у разі порушення основного зобовязання, умов кредитного договору або умов цього договору іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Таким чином, з укладанням кредитного договору та іпотечного договору кредитор отримав законне право у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на заставлене за іпотечним договором майном, а також стягнути з позичальника суму основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та пенею. Відповідно до висновку про вартість майна від 30.10.2018 року, проведеного експертом [PERSON], середня ринкова вартість іпотечного майна складає 1\~218 097,00 грн. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотеко держатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Статтею 22 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що за рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: 1) відшкодування витрат, повязаних з предявленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; 2) сплату процентів і неустойки; 3) сплату основної суми боргу; 4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобовязання або умов обтяження; 5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.

Outcome: partial