Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що були стягнуті Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 07.10.2014 року у твердій грошовій сумі по 3500 гривень щомісячно на кожну дитину з моменту звернення до суду і до повноліття дітей, на аліменти у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що матеріальний стан позивача на даний час суттєво погіршився, на його утриманні перебувають двоє непрацездатних батьків, а тому йому важко сплачувати визначену Заочним рішенням суму аліментів. Ухвалою суду відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні. Одночасно запропоновано відповідачам у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Суворовського районного суду м. Одеси заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 13.01.2014 року. Від спільного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 07.10.2014 року з [PERSON] стягнуто аліменти на корить [PERSON] на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 3500 гривень щомісячно на кожну дитину з моменту звернення до суду і до повноліття дітей. Позивач зазначає, що його матеріальний стан на даний час суттєво погіршився, на його утриманні перебувають двоє непрацездатних батьків, а тому він, не оскаржуючи рішення про стягнення аліментів, просить зменшити розмір стягуваних аліментів з твердої частки на 1/3 частку від всіх видів його заробітку. Відповідно до вимог ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Діти проживають разом з відповідачкою, вона є одержувачем аліментів. За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є безпідставними, оскільки позивач звернувся до суду з вимогою щодо зміни способу стягнення аліментів, проте дане право на звернення з такою вимогою належить лише одержувачу аліментів. З іншими вимогами позивач не звертався. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Пунктом 2 частини 2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Outcome: dismissed