Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 грудня 2007 року Павлівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 10. Від шлюбу спільних дітей сторони не мають. Спільне життя не склалося. Сторони фактично припинили шлюбні відносини з 01 вересня 2008 року. Подальше сумісне життя і примирення між ними позивач вважає неможливим. Спільне господарство ними не ведеться. Спір про поділ майна, що є сумісною власністю, відсутній. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 11), через канцелярію суду подав заяву (а.с. 14), у якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином (а.с. 10), про причини своєї неявки суд не повідомила, будь-яких заперечень проти позову чи клопотань на адресу суду не надала. У зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 21 грудня 2007 року Павлівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 10, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 21 грудня 2007 року Павлівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області (а.с. 4). Шлюбні відносини припинилися з 01 вересня 2008 року. Подальше сумісне життя та примирення між ними неможливе. Спір про поділ майна відсутній. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи той факт, що сторони вже тривалий час (понад 7 років) мешкають окремо без ведення спільного господарства та бюджету, суд приходить до висновку, що шлюб [PERSON] і [PERSON] не може бути збережений, оскільки зазначені факти свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі ст. 113 СК України, [PERSON] слід залишити прізвище, набуте після реєстрації шлюбу. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved