Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, яким просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Енергобанк» заборгованість за договором № 02-000681-01 від 27.12.2012 року про відкриття обслуговування карткового рахунку платіжної картки Visa у розмірі 39803,38 грн., посилаючись на те, що 27.12.2012 року між ПАТ «Енергобанк» та відповідачем було укладено договір № № 02-000681-01 про відкриття обслуговування карткового рахунку платіжної картки Visa. 24.04.2013 року між ПАТ «Енергобанк» та відповідачем укладено Додаткову угоду № 1 до договору № № 02-000681-01 про відкриття обслуговування карткового рахунку платіжної картки Visa від 27.12.2012 року за умовами якої банк надає власнику рахунку кредитні кошти у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом у сумі 7000,00 грн., строком на 24 місяці, зі сплатою процентів за користування овердрафтом у розмірі встановленому згідно умов кредитного договору. [PERSON] зобов'язання за договором кредиту не виконуються належним чином, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість перед банком, на підставі чого ПАТ «Енергобанк» звернулось до суду із відповідним позовом. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою представника позивача суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. 27.12.2012 року між ПАТ «Енергобанк» та відповідачем було укладено договір № № 02-000681-01 про відкриття обслуговування карткового рахунку № [NUMBER] платіжної картки Visa (а.с. 6-15). 24.04.2013 року між ПАТ «Енергобанк» та відповідачем укладено Додаткову угоду № 1 до договору № № 02-000681-01 про відкриття обслуговування карткового рахунку платіжної картки Visa від 27.12.2012 року за умовами якої банк надає власнику рахунку кредитні кошти у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом у сумі 7000,00 грн., строком на 24 місяці, зі сплатою процентів за користування овердрафтом у розмірі встановленому згідно умов кредитного договору (а.с. 16). 24.10.2013 року відповідачу було направлено повідомлення-вимога № 10/3370/13 де повідомлялось про необхідність негайно виконати свої зобов'язання шляхом сплати кредитної заборгованості (а.с. 18). Відповідачем умови кредитного договору не виконувались у порядку та в строки, що ним передбачені, у зв'язку з чим станом на 29.01.2016 року у останнього виникла заборгованість перед Банком у розмірі 39803,38 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 11206,18 грн., заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості - 163030,45 грн., заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт (переліміт) - 4731,73 грн., заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа) - 3450,00 грн., заборгованість за процентами - 4112,02 грн. (а.с. 4-5). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Суд вважає, що відповідач (позичальник) неналежно виконував свої зобов'язання по кредитному договору, тим що не повернув кредит у строки, передбачені кредитним договором, внаслідок чого, станом на 29.01.2016 року у нього виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 39803,38 грн., що є підставою для її стягнення з відповідача на користь позивача в судовому порядку в повному об'ємі. На підставі викладеного,

Outcome: approved