Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 24.09.2010 року між ними було укладено договір про отримання кредиту в розмірі 2000,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач своїх обовязків не виконує, станом на 31.10.2015 року має заборгованість в сумі 13467,97 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 1624,71 грн., по відсотках за користування кредитом в сумі 8075,74 грн., комісії та пені в сумі 2650,00 грн., штрафів в сумі 1117,52 грн.. Позивач просить стягнути на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати . В судове засідання позивач не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність на підставі наданих письмових документів, свої вимоги підтримав з зазначених в позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, не з'явився, про причини неявки не повідомив, позовні вимоги не визнав, заявив клопотання про відмову в задоволенні позовних вимог в звязку з пропуском строків звернення до суду, при цьому посилаючись на норми матеріального закону щодо позовної давності. В звязку з надходження вказаної заяви відповідача явку сторін було визнано обовязковою, однак в наступні судові засідання сторони не прибули, представник позивача направив додаткові докази, подав заяву про розгляд справи в його відсутність. За таких обставин суд провів розгляд справи у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування . 24.09.2010 року сторонами було укладено договір про отримання кредиту в сумі 2000,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно проведеного позивачем розрахунку, правильність якого відповідачем не оспорена, він станом на 31.10.2015 року має заборгованість в сумі 13467,97 грн.. Розрахунок проведено відповідно до умов укладеного відповідачем договору, відповідачем не оспорений. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит на сплатити проценти. Відповідачем заявлено клопотання про застосування до спірних правовідносин позовної давності. Відповідно до умов укладеного сторонами договору строк його дії відповідає строку дії картки. Відповідачеві було видано картку VISA Classic, строк дії якої закінчився 30.11.2014 року, з позовом позивач звернувся 02.12.2015 року. Вказана обставина відповідачем не спростована. За таких обставин строк позовної давності за вимогою про стягнення кредиту та процентів по ньому позивачем дотримано, а за вимогою про стягнення пені, штрафу пропущено, оскільки річний строк (ст.258,ч.2,п.1 ЦК України), протягом якого позивач міг звернутись з такою вимогою закінчився 30.11.2015 року. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконував прийняті на себе зобовязання відповідно до укладеного з позивачем договору, істотно порушував його умови, що є підставою для стягнення з винної особи заборгованості в межах строків позовної давності. За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню. Судові витрати стягуються пропорційно до задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial