Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Бахмацького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Бахмацька районна державна нотаріальна контора про зняття арешту з нерухомого майна у виді нежитлового приміщення, розташованого в [ADDRESS] , що був накладений на підставі повідомлення Бахмацької державної виконавчої служби №61 від 25.01.2001 року, який зареєстрований 14.08.2006 року за №3596343 Бахмацькою районною державною нотаріальною конторою. Позов мотивований тим, що будучи законним власником вищевказаної нерухомості, [PERSON] на даний час не має можливості розпорядитися нею, оскільки згідно з архівним записом у Державному реєстрі на вищевказане майно накладено арешт і власником даної нерухомості зазначено ТВП «Каштан». З огляду на те, що вказані відомості не відповідають дійсності та порушують права позивача, останній змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 20.02.2020 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі та призначено судовий розгляд з повідомленням сторін. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, позивач та представник третьої особи надали суду заяви про розгляд справи без їх участі; позивач просить позов задовольнити; представник третьої особи пояснень щодо позову не надав, у вирішенні спору покладається на розсуд суду; представник відповідача причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Суд приходить до наступного висновку. Згідно з договором купівлі-продажу нерухомості від 01.09.2000, зареєстрованим на товарній біржі «Українська» за №103613, укладеним між ТВП ЗАТ «Каштан» з однієї сторони та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , - з іншої, останні придбали у ТВП ЗАТ «Каштан» нежитлову будівлю - кафе «Каштан», загальною площею 698.8 кв.м., яка знаходиться по [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до рішення виконавчого комітету Бахмацької міської ради №159 від 30.06.2010 за результатами розгляду заяви [PERSON] було вирішено оформити за останнім право власності на нежитлове приміщення, що розташоване в [ADDRESS] загальною площею 47.8 кв.м (а.с.7). На підставі вищевказаного рішення виконавчого комітету Бахмацької міської ради №159 від 30.06.2010 за [PERSON] було зареєстровано право приватної власності на нежитлове приміщення, розташоване в [ADDRESS] загальною площею 47.80 кв.м, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 04.08.2010(а.с.8). Згідно з рішенням Бахмацької міської ради двадцять шостої сесії шостого скликання від 31.07.2012, [PERSON] був наданий дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення та надання в оренду земельних ділянок, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, у тому числі по [ADDRESS] (а.с.9). Згідно з повідомленням КП «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 17.06.2016, право власності на об`єкт нерухомості - нежитлові приміщення, загальною площею 47.8 кв.м, що знаходяться в [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 04.08.2010. При обстеженні самочинного будівництва не виявлено (а.с.10). Разом з тим, згідно з повідомленням КП «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 26.07.2018 та технічним паспортом на нежитлові приміщення, розташовані в [ADDRESS] , право власності на об`єкт нерухомості - нежитлові приміщення, що знаходяться в [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 04.08.2010. Виявлено встановлення перегородки, що станом на 26.07.2018 не є самочинним будівництвом. Загальна площа приміщення становить 48.2 кв.м (а.с.11, 12-13). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, земельна ділянка, яка розташована в [ADDRESS] належить Бахмацькій міській раді і на підставі договору оренди земельної ділянки від 01.11.2013 на 5 років передана в оренду [PERSON] ; нежилі приміщення загальною площею 47.80 кв.м, які розташовані за вищевказаною адресою, на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] , виданого 04.08.2010 Бахмацькою міською радою належать [PERSON] (а.с.22-23). Разом з тим, згідно з інформацією з вищевказаних Реєстрів наявний запис про тип обтяження - арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 3596343, зареєстрований 14.08.2006 Бахмацькою районною державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Державної виконавчої служби №61 від 25.01.2001 у відношенні об`єкта обтяження: інше, склад, ціле, добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] ; власник: ТВП «Каштан» (а.с.23). Згідно з повідомленням Бахмацького РВ ДВС від 08.04.2019 року №2859, даний відділ не має можливості надати інформацію щодо підстав накладення арешту на нерухоме майно, розташоване в [ADDRESS] , оскільки термін зберігання завершених виконавчих проваджень та матеріалів складає три роки, при цьому за вирішенням питання про скасування арешту РВ ДВС рекомендує звернутися до суду (а.с.14-16). Листом від 26.03.2019 №1800/01-17 Державний нотаріальний архів Чернігівської області відмовив представнику позивача у наданні копій документів, що стали підставою для накладення арешту на нежитлове приміщення, розташоване в [ADDRESS] (а.с.17-18, 19). Відповідно до повідомлення Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області №61 від 25.01.2001, копія якого надана Державним нотаріальним архівом Чернігівської області на запит Суду, Бахмацький РВ ДВС повідомив Бахмацьку державну нотаріальну контору про те, що 29.07.1999 згідно з виконавчими документами про стягнення заборгованості по заробітній платі, виданими Бахмацьким районним судом Чернігівської області, на ангар, розташований в [ADDRESS] , який належить ТВП «Каштан» державним виконавцем накладений арешт (а.с.41,42). Відповідно до розпорядження голови Бахмацької районної державної адміністрації від 28.12.2002 №541 на підставі ухвали Господарського суду Чернігівської області від 27.03.2001 у справі про визнання банкрутом, було скасовано державну реєстрацію ТВП «Каштан» (а.с.44, 45). Таким чином, у відношенні належної [PERSON] нерухомості у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний архівний запис про арешт майна, у якому, до того ж, неправильно вказаний власник майна: ТВП «Каштан» та тип майна: «жиле» і вказані обставини створюють позивачу перешкоди у реалізації ним прав на належне йому нежитлове приміщення, яке розташоване в [ADDRESS] . При цьому виконавчі провадження, у яких на вищевказане майно був накладений арешт на даний час відсутні. Положеннями ч.1 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно зі статтею 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до положень ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, на час звернення з позовом до суду, за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушуються права позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися належним йому на праві приватної власності майном на власний розсуд. Враховуючи наявність накладеного арешту на нерухоме майно, неможливість його скасування у позасудовому порядку, відсутність у [PERSON] іншого способу, окрім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушене право власності, Суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права у обраний ним спосіб. При цьому Судом не встановлено порушень прав третіх осіб, у разі звільнення з-під арешту майна, що належить позивачу. З огляду на вищевикладене, Суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення даного позову.

Outcome: approved