Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поновлення строку позовної давності, визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO]. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що [INFO] після смерті матері - [PERSON], відкрилась спадщина - земельна ділянка площею 2,51 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на адміністративній території Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села та майновий пай, розміром 2955 грн., на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серії ОД-ХІІ-ХІХ №000076, виданого 25 січня 2001 року Шершенецькою сільською радою. Право власності на земельну ділянку [PERSON] було посвідчене державним актом на право власності на землю серії ІІІ-ОД №001798, виданого Кодимською районною державною адміністрацією. На час відкриття спадщини єдиним спадкоємцем за заповітом був він. Звернувся у встановлений законом строк до нотаріуса за оформленням спадщини, однак отримав відмову в цьому, оскільки був відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, що належала спадкодавцеві. Цей документ був утрачений. З приводу втрати державного акту на землю він звернувся для опублікування оголошення до газети «Вісті Кодимщини». Вище зазначені обставини і змусили його звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на зазначене спадкове майно. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача (Шершенецької сільської ради, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяви відповідача, представника третьої особи, та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом (заповіт від 16 травня 2007 року, зареєстрований вреєстрі за №36 по Шершенецькій сільській раді, Кодимського району). Протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України позивач не відмовився від спадщини, що відкрилася після смерті [INFO] [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане адміністрацією села Єржово, Рибницького району, Республіки Молдова 08 січня 2009 року). Спадщина складається з земельної ділянки площею 2,51 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села та майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП-СТОВ «Маяк» Кодимського району вартістю 3 178 164 грн. на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ОД-ХІІ-ХІХ №000076, виданого Шершенецькою сільською радою 30 квітня 2014 року. Відповідно до частини першої статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Звернення до суду за захистом свого права позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутній документ на спадкове майно (оригінал державного акту на право власності на землю). Залишилась лише ксерокопія цього документу. Про втрату державного акту на право власності на землю позивачем опубліковане оголошення в газеті «Вісті Кодимщини» №19 від 10 травня 2014 року. Згідно Інформації відділу Держземагенства в Кодимському районі Одеської області № 12-12-05/1567 від 16 травня 2014 року, видача нового Державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ОД №001798 або його дублікату не є можливим, оскільки втратили чинність нормативно-правові акти, які регулювали видачу державних актів або їх дублякатів. З огляду на ці обставини, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (Лист державного нотаріуса №218/02-14 від 21 березня 2014 року). Іншого способу захисту свого права у позивача не було. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Відтак суд констатує, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] і тим самим набув право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 2,51 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ОД №001798, виданого Кодимською районною державною адміністарцією на ім»я [PERSON], померлої [INFO], який був утрачений та майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП-СТОВ «Маяк» Кодимського району, вартістю 3 178 164 грн. на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ОД-ХІІ-ХІХ №000076, виданого Шершенецькою сільською радою 30 квітня 2014 року. Стосовно вимоги позивача про поновлення строку позовної давності, то суд прийшов до такого. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною п»ятою статті 267 ЦК України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як убачається з досліджених судом матеріалів справи позивач неодноразово звертався до різних установ з метою відновлення втрачених документів, що потягло за собою несвоєчасне звернення до суду за захистом порушеного права. Зазначені причини несвоєчасного звернення позивача до суду за захистом порушеного права, суд вважає поважними, а тому поновлює строк позовної давності. Враховуючи викладене,

Outcome: approved