Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з належного йому рухомого та нерухомого майна. Посилався на те, що на примусовому виконанні у відповідача перебуває виконавчий лист № 2-2937 виданий 02.11.2004р. Замостянським районним судом м. Вінниці про стягнення аліментів з позивача на користь [PERSON], заборгованості по якому у нього не має. Зазначав, що йому стало відомо про те, що 11.02.2016р. державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. Стверджував, що оскільки він рішення суду виконує належним чином і заборгованість по сплаті аліментів відсутня, то вжиття заходів забезпечення виконання рішення суду у вигляді арешту майна порушує його права як власника. В судове засідання позивач не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність і просив позов задовольнити, а відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча про розгляд справи повідомлялись належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що в провадженні державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавче провадження № 36446390 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2937 виданий 02.11.2004р. Замостянським районним судом м. Вінниці про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі ? частини всіх видів заробітку (а.с.4) В межах зазначеного виконавчого провадження з метою забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем 11.02.2016р. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.6). Як вбачається з вимоги державного виконавця, перерахунку розрахунку заборгованості (а.с.8,9) та письмових пояснень позивача, у останнього відсутня заборгованість перед [PERSON] по сплаті аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно з ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи те, що позивач належним чином виконує рішення суду і заборгованість по сплаті аліментів у нього відсутня, суд вважає, що необхідності в накладенні арешту на все рухоме та нерухоме майно [PERSON] у державного виконавця не було, а тому вважає за необхідне скасувати арешт накладений постановою ВДВС Дарницьго районного управління юстиції у м. Києві 11.02.2016 р. На підставі викладеного та

Outcome: approved