Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визначення часток у спільній сумісній власності. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що квартира [ADDRESS] (колишня вул. Лермонтова) у м. Львова була приватизована на його матір [PERSON], її доньку [PERSON] та її внука [PERSON]. 25 липня 2015 року його матір померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй на праві приватної власності частку у квартирі [ADDRESS]. Він звернувся в нотаріальну контору для прийняття спадщини, однак не може оформити свої спадкові права, оскільки ідеальні частки співвласників спірного житла не визначені. У звязку з цим просить суд визначити, що [PERSON] та [PERSON] належить кожному по 1/3 часині квартири [ADDRESS] та визначити, що [PERSON], належала 1/3 частина квартири [ADDRESS]. Позивач та його представник в судове засідання не з?явилися. Надіслали на адресу суду заяву в якій просять справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з?явилися,хоча про час та місце судового засідання були належним чином повідомлені. Відповідачам надіслані судові повістки відповідно до п.3 ч.5 ст.74 ЦПК України за місцем реєстрації, рекомендованим поштовим відправленням про час та місце розгляду справи. Повідомлення повернуто за закінченням терміну зберігання. Згідно з п.4 ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відмова відповідачів отримати судову повістку на пошті відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України вважається належним повідомленням і суд вважає такі дії відповідачів ухиленням від явки до суду. Крім цього, виклик відповідачів також здійснювався шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий курєр» №1 від 05 січня 2016 року. Заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідачів до суду не надходило. Тому згідно з ст.169 ЦПК України суд вважає, що справу можливо слухати у їх відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] від 31 березня 1994 року №17932 (а.с.6) належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Вулиця Лермонтова в м. Львові була перейменована на вул. Дж. Дудаєва в 1996 році. Згідно з довідкою з місця проживання про склад сім?ї і прописки в квартирі №6 по вул. [PERSON],16 у м. Львові зареєстрований [PERSON] та [PERSON]. [PERSON], [INFO] була зареєстрована і проживала з 1989 року по день смерті 25.07.2015р., знята з реєстрації 04.09.2015р. (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла 25 липня 2015р., що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (а.с.10). Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, спадкова справа була заведена 06.10.2015р. Першою Львівською державною нотаріальною конторою (а.с.12). Згідно з ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох чи більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до\~ст. 368 ЦК України\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них є спільною сумісною власністю.\~\~ Згідно з ст. 370 ЦК України, якою регулюється питання про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, передбачено, що співвласники спільної сумісної власності, як і співвласники спільної часткової власності мають право на виділ у натурі частки із спільного майна з тією лише різницею, що учасники першої не мають завідомо визначених ідеальних часток у праві спільної власності, а відтак, вони мають бути передусім визначені, після чого стає можливим виділ частки в натурі. При визначені розміру часток співвласників у спільній сумісній власності вважається, що вони є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками, законом або рішенням суду. Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Оскільки вищевказана квартира є об'єктом права спільної сумісної власності, а також\~\~не визначались\~\~частки у праві спільної сумісної власності у даній квартирі, ні за домовленістю співвласників, ні за рішенням суду, тому в силу ч.2\~\~ст. 370 ЦК України розмір часток кожного співвласника квартири є рівними і становить по 1/3 частки у кожного з співвласників. Оцінивши всі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є доведеними, а тому позов підлягає до задоволення. Враховуючи наведене та

Outcome: approved