Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому зазначив, що з 16.05.1982 по 06.04.2004 сторони перебували у шлюбних відносинах. Позивачем 08 червня 1992 року було придбано в Добровеличківського комбінату комунальних підприємств квартиру [ADDRESS]. Факт придбання квартири підтверджено договором купівлі-продажу квартири, посвідченого нотаріусом Добровеличківської держнотконтори Кіровоградської області, [PERSON], зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 1520 від 08.06.1992, який зареєстрований 16.07.1992 Ульяновським міжміським бюро інвентаризації. Право приватної власності позивача на квартиру зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.12.2015, що підтверджується відповідним витягом. Відповідачка в належній позивачу квартирі фактично не проживає ще до офіційного розірвання шлюбних відносин, водночас зареєстрована у квартирі з 1991 року по теперішній час. З даної квартири відповідачка виселилась забравши всі свої речі і з того часу понад 10 років поспіль, у квартирі не проживає. Всі ці роки квартира знаходиться на повному утриманні позивача. Позивач неодноразово звертався до відповідачки з проханням знятися з реєстрації за адресою його квартири, чого остання не робила, що й стало підставою звернення позивача до суду з позовом про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю та обґрунтував їх обставинами, викладеними у позовній заяві. Додав, що його доводи можуть бути підтверджені показаннями свідків [PERSON] та [PERSON]. Заявив, що факт реєстрації [PERSON] у належній позивачеві квартирі позбавляє його можливості в повній мірі реалізувати своє право на власність . Відповідач, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, поважних причин своєї неявки, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надала . Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору : Добровеличківського районного сектора Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, поважних причин своєї неявки, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав . Суд вважає, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін тому справу можливо розглянути по суті у відсутності відповідача та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору і винести очне рішення по справі. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: [PERSON] є власником квартири № 4, яка знаходиться за адресою: смт.Добровеличківка, Добровеличківського району, Кіровоградської області, вулиця Шевченка, 109, що підтверджується договором купівлі - продажу квартири від 08.06.1992 року ( а.с.6) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №50795766 від 24.12.2015 виданого Реєстраційною службою Добровеличківського районного управління юстиції Кіровоградської області(а.с. 7). Із свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ОЛ № 078162, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Добровеличківського районного управління юстиції в Кіровоградській області 10.08.2004 встановлено, що позивач 06.04.2004 розірвав шлюб з [PERSON] ( а.с.8). З домової книги для реєстрації громадян, які проживають [INFO], квартира №4 по вулиці Шевченка в смт. Добровеличківка, Кіровоградської області встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою з 03.04.1991 року ( а.с.9-11). Згідно довідки № 1359 виданої Добровеличківською селищною радою Кіровоградської області 04.02.2016 встановлено, що згідно домової книги [PERSON], [INFO], зареєстрована [INFO], але за місцем реєстрації не проживає ( а.с.12). Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання, що проживає в [INFO] з 1991 року. Пам'ятає, що [PERSON] не проживає у [INFO], близько 8 років. [PERSON] виселилась із квартири добровільно, у зв'язку із її розлученням з чоловіком. Приблизно з 2007 року по теперішній час [PERSON] у зазначеній квартирі не проживає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання, що проживає в [INFO]. Пам'ятає, що [PERSON] не проживає у [INFO], близько 8 років. [PERSON] виселилась із квартири добровільно. Станом на теперішній час [PERSON] у зазначеній квартирі не проживає. Під час судового розгляду суд не знайшов поважних причин, у звязку з якими відповідач не проживає у квартирі, де вона прописана та власником якої є позивач за адресою [ADDRESS] . Факт знаходження на реєстраційному обліку відповідача в домоволодінні позивача позбавляє останнього можливості розпоряджатися належною йому на праві приватної власності квартирою в повній мірі, зокрема вирішити питання про продаж квартири. Відповідно до вимог статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог частини 2 статті 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на вказане суд вважає, що відповідач, яка протягом понад десяти років без поважних на те причин не проживає в квартирі позивача, втратила право на користування цим житлом . Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що право власності позивача підлягає захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом, що належить позивачеві . Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 551 гривня 20 копійок . На підставі викладеного, ст. 391, ч.2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved