Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок разом з господарськими будівлями в [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], відкрилась спадщина, що складалась крім іншого з вищезазначеного житлового будинку. Як спадкоємець за законом, прийняв спадщину, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Хоча на вказаний будинок і не виготовлялось свідоцтво про право власності, однак він належав батьку, оскільки суцільна інвентаризація об'єктів нерухомого майна в сільській місцевості на той час не проводилась. Сторони в судове засідання не прибули. До суду надіслали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Представник позивача позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, відповідач проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] - батько позивача /а.с.4,6/, після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок по [ADDRESS], який, згідно погосподарської книги № 2 за 2007 рік, належав померлому /а.с.22/. Постановою про відмову у вчинення нотаріальних дій державним нотаріусом Новоград-Волинської державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва: про право на спадщину за заповітом на будинок [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 26). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом та заповітом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Після чого, відповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст.182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. За життя батька позивача законодавство не передбачало оформлення в сільських місцевостях свідоцтв про право власності на нерухоме майно та його державну реєстрацію, натомість облік особистих селянських господарств здійснювали сільські, селищні ради за місцем розташування нерухомого майна шляхом його реєстрації в погосподарських книгах. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та, враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у державній нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на будинок по [ADDRESS] з усіма господарськими спорудами, що залишилися після смерті його батька [PERSON] Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved