Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою №109 в будинку №44 по вулиці Янтарній у місті Дніпрі. В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилалася на те, що 10.01.1994 року йому на сім'ю у складі з чотирьох осіб: [PERSON] - основний квартиронаймач, [PERSON] дружина, [PERSON] донька, [PERSON] - син, був наданий ордер №51 на право заняття житлового приміщення квартири [ADDRESS]. Позивач зазначає, що його донька [PERSON] з 20.03.1999 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON], який був розірваний 03.12.2014 року, актовий запис №237. [PERSON] був зареєстрований у квартирі, як член родини з 29.05.2000 року. У 2005 році відповідач зібрав свої речі та пішов з квартири, з цього часу в даній квартирі не проживає, його особисті речі відсутні, фактичне його місце проживання невідоме. Позивач та інші мешканці не перешкоджали відповідачу у проживанні в даній квартирі. Посилаючись на те, що в квартирі [ADDRESS] відповідач не проживає без поважних причин більше шести місяців, тому позивач просив суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №109 в будинку №44 по вулиці Янтарній у місті Дніпрі. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся в установленому законом порядку, через оголошення у газеті «Вісті Придніпров'я» від 28.11.2017 року №92, про зміну свого місця проживання та про причини неявки суду не повідомляв, тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 10.01.1994 року на сім'ю у складі з чотирьох осіб: [PERSON] - основний квартиронаймач, [PERSON] дружина, [PERSON] донька, [PERSON] - син, був наданий ордер №51 на право заняття житлового приміщення квартири [ADDRESS]. Донька позивача [PERSON] з 20.03.1999 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON], який був розірваний 03.12.2014 року, актовий запис №237. [PERSON] був зареєстрований у квартирі, як член родини з 29.05.2000 року. З 2005 року відповідач у квартирі [ADDRESS] не проживає, його особисті речі відсутні, що підтверджується актом про непроживання від 11.08.2017 року. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України). Зняття особи з реєстраційного обліку проводиться компетентним (уповноваженим державою) органом Головного управління державної міграційної служби України, зокрема на підставі рішення суду про виселення особи з житлового приміщення або визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Оскільки в квартирі [ADDRESS] відповідач не проживає без поважних причин більше шести місяців, перешкод у проживанні позивач йому не чинив, у зв'язку з реєстрацією відповідача за вказаною адресою позивач змушений нести витрати по оплаті поточних платежів з урахуванням кількості зареєстрованих осіб, тому суд вважає визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №109 в будинку №44 по вулиці Янтарній у місті Дніпрі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору 320,00 гривень, а також стягнути із [PERSON] на користь держави 320,00 гривень судового збору.

Outcome: approved