Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21.09.2002 зареєстрував з відповідачем шлюб у Дмитрівській сільській раді Знамянського району Кіровоградської області за актовим записом №20. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З листопада 2017 року шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя, що призвело до того, що між ними склалися неприязні стосунки. Шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, до початку розгляду справи по суті подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала проти задоволення позову. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, набуте у шлюбі. Дослідивши матеріали справи та заяви сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії I-ОЛ №053562 21.09.2002 сторони зареєстрували шлюб у Дмитрівській сільській раді Знамянського району Кіровоградської області, актовий запис №20. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії I-ОЛ №064614. З листопада 2017 року шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя, що призвело до того, що між ними склалися неприязні стосунки. На даний час шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що відповідач позов визнала, на примирення сторони не згодні, шлюбні стосунки між ними фактично припинено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін чи їх дитині, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у розмірі 320 грн. 00 коп. З урахуванням повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору в сумі 320 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved