Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, з урахуванням його уточнень , про стягнення боргу за договором позики від 30.07.2014 року з урахуванням інфляційних витрат на суму 1\~035\~453,47 грн. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 39539,82 грн.. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30.07.2014 року позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 25\~000,00 дол. США , про що складена розписка , де відповідач зобов,язався повернути кошти до 31.12.2014 року. Передача грошей відбулася у присутності свідків , а саме: жінки відповідача [PERSON] та [PERSON] , про що зазначено у розписці та підтверджено власноруч викладеним текстом та підписом відповідача. Частина боргу в розмірі 1800,00 дол. США повернута відповідачем , таким чином сума заборгованості складає 23200,00 дол. США . У встановлені згідно розписки строки відповідач свої зобов,язання не виконав , грошові кошти в повному обсязі не повернув .У зв,язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням інфляційних витрат та 3 % річних. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав просив його задовольнити . В подальшому представник позивача [PERSON] в судове засідання не з,явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував частково, просив відмовити в задоволення позову в частині стягнення основної суми заборгованості у розмірі 360379,50 коп. , інфляційних збитків у розмірі 422752,88 грн. та 3% річних у розмірі 22155,76 грн. , посилаючись на те, що відповідачем за заборгованістю від 30.07.2014 року позивачу сплачено 13000,00 дол. США , тому сума основної заборгованості складає 332658,00 грн. Крім того , зобов,язання , що виникло у відповідача за договором позики , є зобов,язання , що виражене в іноземній валюті , тому норми ст.. 625 ч.2 ЦК України , щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов,язання , яке визначено у гривні. В подальшому в судове засідання не з,явився. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи , пришов до висновку , що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 30.07.2014 року позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 25\~000,00 дол. США , про що складена розписка , де відповідач зобов,язався повернути кошти до 31.12.2014 року. Передача грошей відбулася у присутності свідків , а саме: жінки відповідача [PERSON] та [PERSON] , про що зазначено у розписці та підтверджено власноруч викладеним текстом та підписом відповідача. Як вбачається з розписок від 29.06.2014 року та 20.10.2016 року , оглянутих в судовому засіданні , позивач [PERSON] від відповідача [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі на загальну суму 1800,00 дол. США , в рахунок погашення суми за договором позики від 30.07.2014 року. Таким чином , сума заборгованості за договором позики складає 23200,00 дол. США, що на день подання позовної заяви до суду , згідно курсу НБУ (100 дол. США -2772,15 грн.) складає 643 138,80 грн. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов′язання має виконуватися належним чином відповідно до умов та вимог договору. Якщо у зобов′язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Таким чином суд задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача суми боргу за договором позики грошових коштів у розмірі 643 138,80 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов′язання, на вимогу кредитора зобов′язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Позивач надав розрахунок суми трьох відсотків річних , який повною мірою відповідає умовам закону . За змістом ст. 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору позики, індексації не підлягає. Норми ч.2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобовязання, визначеного у гривнях. Виходячи з того, що сума боргу була надана не в національній валюті гривні, а в доларах США, індекс інфляції , як санкція за порушення грошового зобові*язання , не застосовується. Такий висновок суду повністю узгоджується в правовим висновком, викладений Верховним Судом України 27.01.2016 року по справі № 8-771 цс 15. Таким чином, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути суму боргу за договором позики у розмірі 643 138,80 грн. грн. та 3% річних 39 539,82 грн. , всього на суму 682\~678,62 грн. В іншій частині позовних вимог [PERSON] відмовити. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до\~ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial