Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що відповідно до укладеного договору від 18.06.2008 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 10000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, який відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку складає між ним та Банком договір, підтверджується підписом у заяві. Згідно п.6.5. Умов та правил банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання та перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до умов кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 гривень та 5% від суми позову. У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, у [PERSON] станом на 31.12.2014 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 26317 грн. 27 коп., в тому числі: 6081 грн. 50 коп. - сума основного боргу за кредитним договором; 18744 грн. 47 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 250 грн. 00 коп. - сума штрафу (фіксована частина); 1241 грн. 30 коп. - сума штрафу (процентна складова). Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 26317 грн. 27 коп. та понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явилася. Подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності та письмові заперечення, в яких позов не визнала з підстав пропуску позивачем позовної давності, на застосуванні якої вона наполягає. Представник відповідача також у судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позов не визнала. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 18.06.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 10000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.5). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та Банком договір, підтверджується підписом у заяві. Згідно п.6.5. Умов позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання та перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Статтею 1054 п.1 Цивільного Кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із п.1.ст.1048 Цивільного Кодексу України, розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. З положень кредитних договорів та ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимоги цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми. Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у зобов'язанні належним чином. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом також встановлено, що у зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, у [PERSON] станом на 31.12.2014 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 26317 грн. 27 коп., в тому числі: 6081 грн. 50 коп. - сума основного боргу за кредитним договором; 18744 грн. 47 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 250 грн. 00 коп. - сума штрафу (фіксована частина); 1241 грн. 30 коп. - сума штрафу (процентна складова). Зазначена обставина підтверджується розрахунком заборгованості, який наявний в матеріалах справи та будь-яким доказами відповідачем спростований не був (а.с.3-4). Разом із тим, відповідачем було заявлено про застосування позовної давності у спорі. Розглядаючи подану заяву, суд виходить із наступного. Так, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК). Відповідно до ч. 1, ч.5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги(стягнення неустойки) (ст.266 ЦК України). За змістом ст.627, ст.628 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Так, в матеріалах справи містяться долучені ПАТ КБ «Приватбанк» Умови та правила надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою, які були чинним на момент укладення спірного договору та є його невід'ємною частиною (а.с.6-11). Згідно п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Положеннями розділу другого «правила користування платіжною карткою» визначено, що термін дії картки зазначений на лицьовій стороні картки. Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця. Після закінчення терміну дії відповідна картка продовжується банком на новий термін (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше не надійшла письмова заява клієнта про закриття картрахунку, а також при наявності коштів на картрахунку для сплати послуг за виконання розрахункових операцій за картрахунком та при дотриманні інших умов продовження терміну, передбачених Договором про відкриття картрахунку та обслуговування картки. Строк погашення по кредиту по платіжним картам без встановленого мінімального обов'язкового платежу здійснюється наступним чином: строк погашення процентів по кредиту - щомісячно за попередній місяць; строк погашення кредиту в повному об'ємі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (в полі MONTH) (п.5.4 Правил). Таким чином, позовна давність у даному випадку повинна обчислюватись із моменту настання строку погашення чергового платежу, а щодо погашення кредиту у повному об'ємі - з останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці Кінцевим строком повернення кредиту є кінцевий строк дії картки, крім випадку, коли банком клієнту було надано нову картку з новим строком дії. Як було встановлено судом, платіжну картку банком було видано [PERSON] 18.06.2008 року (а.с.5 зв.). Строк дії зазначеної картки закінчився 05.2012 року. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позивач звернувся до суду у межах строку позовної давності, а тому не вбачає підставі для застосування положень частини четвертої статті 267 ЦК України. Зазначена правова позиція викладена у висновку Верховного Суду України, що викладений в постанові №6-14цс від 19.03.2014 року, який відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України. Відповідно до викладеної Верховним Судом України правової позиції, згідно правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Згідно ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved