Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . Перед смертю 26.09.2015 [PERSON] склала заповіт на ім`я позивача [PERSON] на вказану квартиру. Спадкоємцем померлої за законом є чоловік померлої - відповідач [PERSON] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01.11.2018 у задоволенні позову [PERSON] про визнання заповіту [PERSON] недійсним відмовлено. У встановлений законом строк позивач звернулася до Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану квартиру. На підставі викладеного позивач просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] . В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, представник позивача подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції, причин неявки суду не повідомив, відзиву не надав, явку представника не забезпечив. Третя особа Двадцять перша Київська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в матеріалах справи наявна заява третьої особи про розгляд справи за відсутності їх представника. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 08.04.2005 [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим 08.04.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва (а.с.103). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 26.08.2009 (а.с.13) квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Згідно заповіту посвідченого 26.09.2015 державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Тютюн І.М. (а.с.6), [PERSON] заповіла належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла у віці 55 років у м. Київ, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.11.2015 року (а.с.93). Згідно ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01.11.2018 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним заповіту, складеного [PERSON] та посвідченого 26.09.2015 державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Тютюн І.М., відмовлено. Рішення набрало законної сили (а.с.9-11). Як убачається з матеріалів спадкової справи №723-2015, заведеної після смерті [PERSON] , позивач у встановлений законом строк звернулася до Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Крім позивача із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] також звертався її чоловік [PERSON] . Інших спадкоємців у [PERSON] немає. Згідно ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідачем будь-яких заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження не надано, відзиву не подано. Згідно із п.п. 4.15, 4.18 п.4 гл.10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до вимог чинного законодавства з заявою про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно або змін до записів про державну реєстрацію прав на нерухоме майно може звернутися лише заявник, який реєструє право власності на своє майно. Постановою державного нотаріуса Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори Шовкошитньої В.В. від 23.01.2019 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру. Під час розгляду справи сторона позивача вказувала на те, що оригінали правовстановлюючих документів знаходяться у відповідача, оскільки він був чоловіком спадкодавця та також претендував на спадкове майно, однак у зв`язку із відмовою у задоволенні його позовних вимог про визнання заповіту недійсним, чинить перешкоди в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину. На підставі викладеного судом встановлено відсутність умов для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у нотаріуса, тому його вимоги про визнання за нею в судовому порядку права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] підлягають задоволенню. Інших доказів матеріали справи не містять та учасниками надані не були. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved