Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, мотивуючи вимоги тим, що 09 січня 2018 року з заявою про надання статусу безробітного до Шевченківської районної філії Київського міського центру зайнятості звернувся [PERSON] , якому з 09 січня 2018 року надано статус безробітного, а з 16 січня 2018 року (з 8 дня після реєстрації) по 26 грудня 2018 року призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю. На початку лютого 2018 року виявлені порушення умов перебування [PERSON] на обліку як безробітним у Шевченківському РЦЗ, а саме, перебування у трудових відносинах з ДАХК «Артем». Відповідачу з 13 березня 2018 року припинено виплату допомоги по безробіттю, і з 05 квітня 2018 року припинено реєстрацію як безробітного, у зв`язку з встановленням факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення матеріального забезпечення. Таким чином, з 16 січня 2018 року [PERSON] втратив статус безробітного й не мав права перебувати на обліку в Шевченківському РЦЗ. Оскільки відповідач умисно приховав відомості щодо перебування у трудових відносинах з ДАХК «Артем», у Шевченківському РЦЗ було видано Наказ від 05 квітня 2018 року за № 27 про стягнення з [PERSON] безпідставно отриманого матеріального забезпечення у розмірі 2 740,64 грн. [PERSON] надсилалося повідомлення про необхідність відшкодування незаконно отриманих коштів, проте грошові кошти не повернуті, що порушує права позивача. Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 січня 2019 року визначено Печерський районний суд міста Києва для забезпечення розгляду даного позову, а ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 01 лютого 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, а її розгляд призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, яким роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи. 04 березня 2019 року у встановлений ухвалою судді від 01 лютого 2019 року строк відповідач подав зустрічний позов, того ж дня відповідь на позов, а 19 березня 2019 року від представника позивача надійшли заперечення на відзив. Ухвалою судді від 25 березня 2019 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] до Київського міського центру зайнятості Державної служби зайнятості, третя особа - Державна акціонерна холдингова компанія «Артем», про стягнення грошової виплати по безробіттю та об`єднано її з первісним позовом Київського міського центру зайнятості Державної служби зайнятості (Центральний апарат) Міністерства соціальної політики України до [PERSON] , про стягнення коштів, а розгляд справи призначено здійснювати за правилами загального позовного провадження з проведення підготовчого засідання, яке призначено на 13 червня 2019 року, сторонам роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи. У випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, що передбачено ч. 4 ст. 193 ЦПК України. Зустрічний позов направлений на стягнення з Київського міського центру зайнятості Державної служби зайнятості (Центральний апарат) Міністерства соціальної політики України на користь [PERSON] невиплаченої допомоги по безробіттю за період з 16 січня 2018 року по 26 грудня 2018 року у розмірі 63 259,38 грн. та моральної шкоди в сумі 20 000,00 грн., що мотивований безпідставним припиненням його статусу безробітного, що завдало йому матеріальної шкоди по невиплаті матеріальної допомоги по безробіттю та моральної шкоди, яка полягає в приниженні його честі, гідності, престижу та ділової репутації, зумовлених моральними переживаннями у зв`язку з порушенням прав, наданих у сфері соціального захисту, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного життя людини, що має заробіток. 25 березня 2019 року до суду від [PERSON] надійшли заперечення на заперечення на відзив, а 24 травня 2019 року відзив на зустрічний позов. Ухвалою суду від 18 липня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті на 28 серпня 2019 року о 15:15 год. 24 липня 2019 року від представника позивача за первісним позовом надійшло клопотання з процесуальних питань, пов`язаних з розглядом справи. Вислухавши представника позивача за первісним позовом, який в судовому засіданні вимоги первісного позову підтримав та просив задовольнити, а у зустрічному просив відмовити, а також відповідача за первісним позовом та його представника, які проти задоволення первісного позову заперечували, а зустрічний просили задовольнити з викладених ними підстав, а також заслухавши думку представника третьої особи за зустрічним позовом, який по вирішенню спору прокладався на розсуд суду, а тому дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Процедура реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, центром зайнятості державної служби зайнятості визначається відповідно до Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 198, що діяв на час виникнення спірних правовідносин. 09 січня 2018 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного центру зайнятості, як структурного підрозділу Київського міського центру зайнятості, з заявою про надання йому статусу безробітного (а.с. 14). Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» та п. 5 Порядку, статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. [PERSON] було надано статус безробітного з 09 січня 2018 року. За приписами п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи, як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Враховуючи викладене, [PERSON] було призначено допомогу по безробіттю з 16 січня 2018 року по 26 грудня 2018 року. 01 листопада 2017 року, 10 листопада 2017 року та 11 грудня 2017 року [PERSON] та ДАХК «Артем» укладали цивільно-правові договори, договори підряду, за якими виконавець бере на себе зобов`язання за завданням Замовника на власний страх і ризик виконати роботи, а за виконану роботу Замовник сплачує Виконавцеві винагороду у загальному розмірі 26 300,00 грн., з терміном дії з 01 листопада 2017 року по 15 листопада 2017 року, а також з 10 листопада 2017 року по 15 грудня 2017 року та з 11 грудня 2017 року по 20 січня 2018 року (а.с. 22-30). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного. За приписами п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. Відповідно до п. п. 2, 3 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України 13 лютого 2009 року №60/62, Постановою правління Пенсійного фонду України 13 лютого 2009 року №7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року за №232/16248, розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної. Перевірка проводиться районними, міськрайонними, міськими та районними у містах центрами зайнятості, на які покладено виконання функцій робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, за місцем реєстрації роботодавця як платника внесків на загальнообов`язкове соціальне страхування на випадок безробіття. Судом встановлено, що 01 березня 2018 року Київським міським центром зайнятості Державної служби зайнятості (Центральний апарат) Міністерства соціальної політики України складено акт № 388 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», з якого вбачається, що 01 листопада 2017 року, 10 листопада 2017 року та 11 грудня 2017 року [PERSON] та ДАХК «Артем» укладали цивільно-правові договори, договори підряду, за якими виконавець бере на себе зобов`язання за завданням Замовника на власний страх і ризик виконати роботи, а за виконану роботу Замовник сплачує Виконавцеві винагороду у загальному розмірі 26 300,00 грн., з терміном дії з 01 листопада 2017 року по 15 листопада 2017 року, а також з 10 листопада 2017 року по 15 грудня 2017 року та з 11 грудня 2017 року по 20 січня 2018 року (а.с. 20-26). Проте [PERSON] не повідомив Київський міський центр зайнятості про дані обставини. Вказані дії [PERSON] призвели до безпідставного нарахування матеріального забезпечення у розмірі 2 740,64 грн. За приписами ч.ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. У відповідності до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. 05 квітня 2018 року Шевченківською районною філією Київського міського центру зайнятості було видано наказ № 27 про відшкодування незаконно отриманих коштів (а.с. 38). Шевченківською районною філією Київського міського центру зайнятості особисто, під розпис вручено [PERSON] повідомлення, яким зазначено про необхідність повернення Київському міському центру зайнятості незаконно отриманих коштів згідно розрахунку в сумі 2 740,64 грн. (а.с. 41-42). Проте, вказані кошти не були повернуті. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Зважаючи на те, що [PERSON] свідомо не повідомив позивача про факт перебування його у трудових відносинах з ДАХК «Артем», що свідчить про недобросовісність його дій, сума виплачених коштів, які становлять 2 740,64 грн. підлягають поверненню, а відтак первісний позов задоволенню. Стосовно зустрічного позову [PERSON] про стягнення невиплаченої допомоги по безробіттю за період з 16 січня 2018 року по 26 грудня 2018 року, слід зазначити, що вони задоволенню не підлягають з огляду на наявність підстав для задоволення первісного позову про стягнення безпідставно отриманого матеріального забезпечення у розмірі 2 740,64 грн., як вимог, що мають похідний характер. Разом з тим, вимоги [PERSON] щодо стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Поряд із цим, моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31 березня 1995 року з подальшими змінами та доповненнями, розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених позовних вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається Київський міський центр зайнятості Державної служби зайнятості (Центральний апарат) Міністерства соціальної політики України знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, і не спростовані [PERSON] , а тому первісний позов слід задовольнити, а зустрічний залишити без задоволення. На підставі ст. 1215 Цивільного кодексу України, Закону України «Про зайнятість населення», Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 198, Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України 13 лютого 2009 року № 60/62, Постановою правління Пенсійного фонду України 13 лютого 2009 року № 7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року за № 232/16248, та

Outcome: approved