Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що дитина наразі проживає з нею, усі обов'язки по утриманню та вихованню сина позивач несе сама, відповідач добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає. У заяві позивача, яка була зареєстрована канцелярією Козелецького районного суду Чернігівської області 01 жовтня 2015 року, міститься прохання про розгляд справи за її відсутності та підтримання нею заявлених позовних вимог, у заяві відповідача, яка також була зареєстрована через канцелярію суду 01 жовтня 2015 року, міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності та визнання ним позовних вимог. Відповідно до статті 197 Цивільного процесуального кодексу України з огляду на неявку в судове засідання всіх осіб фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до частини четвертої статті 174 Цивільного процесуального кодексу України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Виконавчим комітетом Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]; [PERSON] є його матір'ю. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до частини другої статті 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Це є гарантований державою мінімум для забезпечення утримання дитини. Згідно з частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідач визнав позов, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, - підлягають задоволенню. Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] у межах суми платежу за один місяць (згідно зі статтею 367 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в розмірі 487,20 грн. належить стягнути з відповідача в дохід держави. Враховуючи викладене вище,

Outcome: approved