Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 26 лютого 2010 року перебуває з відповідачем в шлюбі, який зареєстровано Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №96, в період якого у них народилась спільна неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, а також поведінку відповідача, який є азартною людиною, грає в гральних автоматах, внаслідок чого має борги, зловживає спритними напоями, що призводило до частих побутових сварок в присутності дитини, при цьому відповідач принижував її людську гідність та погрожував фізичною розправою. Така поведінка відповідача призвела до втрати між ними почуття любові, поваги, взаєморозуміння та віри в спільне сімейне життя, внаслідок чого сімейно-шлюбні відносини між ними було припинено в серпні 2013 року, вони проживають окремо, а намагання змінити поведінку відповідача не привели до збереження сім'ї. Вважає, що подальше збереження сім'ї та примирення з відповідачем є неможливим, оскільки формальне знаходження в шлюбі суперечить інтересам кожного з них, неповнолітньої дитини та моральним засадам суспільства. Спір щодо спільного майна буде вирішуватися за окремим позовом. Спору щодо місця проживання дитини між ними не має. Позивач, яка повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, надавши суду письмову заяву (а.с.24), за якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, прохала розірвати шлюб, оскільки в наданий судом строк примирення не відбулося, а справу розглядати у її відсутність. Спір про поділ майна, місце проживання спільної дитини та її утримання між ними відсутній. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.23), у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, за якою прохав розглядати справу у його відсутність, позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, так як відновлення сімейно-шлюбних відносин між ними не відбулося. Спір про поділ майна, місце проживання спільної дитини та її утримання між ними відсутній (а.с.25). В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 26 лютого 2010 року перебуває з відповідачем в шлюбі, який зареєстровано Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №96 (а.с.6), в період якого у них народилась спільна неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO], (а.с.7). Спільне життя в сім'ї не склалося через різні погляди на сімейне життя, побудову сімейних стосунків, а також поведінку відповідача, який зловживає спритними напоями, що призводило до частих побутових сварок в присутності дитини. Така поведінка відповідача призвела до втрати між ними почуття любові, поваги, взаєморозуміння та віри в спільне сімейне життя, внаслідок чого сімейно-шлюбні відносини між ними було припинено в серпні 2013 року, вони проживають окремо, а намагання відновити сімейно-шлюбні відносини, в тому числі в період наданого судом строку на примирення, не привели до збереження сім'ї, що сторони підтвердили поданими до суду письмовими заявами, згідно яких зазначили, що збереження сім'ї між ними є неможливим (а.с.24-25). На день розгляду справи судом сторони зберігати сім'ю не бажають, про що свідчать подані до суду як позивачкою, так і відповідачем письмові заяви щодо вирішення питання про розірвання шлюбу (а.с.24-25). Спору з приводу спільного майна, місця проживання дитини, яка проживає з позивачкою, та її утримання на день розгляду справи судом між сторонами не має. За таких підстав суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивачки, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved