Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якому зазначив, що 14.04.2015 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тойота», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Ніссан», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 12.05.2015 [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Позивач стверджує, що на момент ДТП відповідальність відповідача застрахована не була. Власник пошкодженого транспортного засобу «Ніссан», д.н.з. [NUMBER] , звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування та в подальшому позивачем було перераховано страхове відшкодування в розмірі 34 428,37 грн. Посилаючись на зазначене, позивач просив суд стягнути з відповідача 34 428,37 грн. страхового відшкодування, а також суму сплаченого судового збору. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27.02.2019 (головуючий суддя Луценко О.М.) стягнуто з відповідача на користь позивача збитки в розмірі 34 428,37 грн. та судові витрати в розмірі 1762 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19.06.2019 скасовано заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27.02.2019, справу призначено до судового розгляду (головуючий суддя Васалатій К.А.). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2019 було визначено головуючого суддю Васалатія К.А. У зв`язку із відстороненням головуючого судді Васалатія К.А. від здійснення правосуддя, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2019 було визначено головуючого суддю Дибу О.В. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 09.09.2020 до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено Моторне (транспортне) страхове бюро України. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована, а непред`явлення позивачем вимог до страхової компанії відповідача за наявності підстав для стягнення є підставою для відмови у задоволенні позову, адже обов`язок по відшкодуванню завданої відповідачем шкоди в даному випадку покладено цілком на страховика. Разом з тим, стороною відповідача відзиву на позовом не надано. Вказував на те, що ДТП відбулося у квітні 2015 року, тому станом на 2020 рік він у відповідача не зберігся, однак матеріали справи свідчать про те, що він дійсно був і пред`являвся працівникам поліції для внесення відомостей у довідку про дорожньо - транспортну пригоду від 14.04.2015. Представник третьої особи Моторного (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав до суду пояснення, в яких зазначив, що з урахуванням пояснень позивача про те, що бланк полісу не був використаний, то відповідальність за завдану відповідачем шкоду має нести сам відповідач. Разом з тим, вказав, що згідно відомостей централізованої бази МТСБУ поліс, за яким застрахована відповідальність відповідача, дійсно був укладений, забезпеченим транспортним засобом значиться автомобіль «Тойота», д.н.з. [NUMBER] , статус полісу - «укладений». Оскільки копія полісу відсутня в матеріалах справи, МТСБУ не може надати інформацію щодо його дійсності. Щодо виплати МТСБУ страхового відшкодування зауважив, що підстави для цього відсутні, оскільки даний випадок не входить до вичерпного переліку підстав визначених чинним законодавством. Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається з матеріалів справи, 21.10.2014 між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» та ТОВ «Перша лізингова компанія» укладено договір страхування №250500325.14 відносно автомобіля «Ніссан», д.н.з. [NUMBER] (а.с. 4). 14.04.2015 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тойота», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Ніссан», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.7). Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 12.05.2015 [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 6). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 29.05.2015 власник пошкодженого транспортного засобу ТОВ «Перша лізингова компанія» звернулося до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 19, зворот). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Як убачається зі звіту №232 про оцінку автомобіля «Ніссан», д.н.з. [NUMBER] , складеного 22.05.2015 ФОП [PERSON] , матеріальний збиток складає 45 131,06 грн. (а.с.8-16). Згідно рахунку №Я000000336 від 25.05.2015, здійсненого ФОП [PERSON] , вартість ремонту автомобіля «Ніссан», д.н.з. [NUMBER] , склала 41 314,04 грн. (а.с. 17), яка сплачена ТОВ «Перша лізингова компанія» на рахунок ФОП [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням №21121 від 27.05.2015 (а.с.17,зворот). На підставі страхового акту №130342 від 03.07.2015 позивач на виконання умов договору виплатив на рахунок ТОВ «Перша лізингова компанія» суму страхового відшкодування у розмірі 34428,37 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5833 від 10.07.2015 (а.с. 18,+зворот). В судовому засіданні було встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «СК «Україна» згідно полісу №АІ/5580371 з терміном дії до 09.04.2016 (а.с.20,168). Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладання договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Посилання позивача на витяг з бази МТСБУ як на підставу вважати поліс № АІ/5580371, укладений між відповідачем та ПрАТ «СК «Україна», недійсним, не узгоджуються з наявними в матеріалах справи доказами та суперечать вимогам чинного законодавства, оскільки вказаний документ судом недійсним не визнавався, на момент його укладення страховик мав право укладати договори страхування, а період страхування за полісом охоплює і дату вчинення відповідачем ДТП. Таким чином, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП була застрахована ПрАТ «СК «Україна», обов`язок відшкодувати заподіяну відповідачем шкоду покладається на страховика в межах розміру страхового відшкодування, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Інших вимог позивачем не заявлялося та не доводилося. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed