Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 16 травня 1991 року у відділі реєстрації актів громадського стану Львівського міськвиконкому був укладений шлюб між позивачем та відповідачем. Актовий запис №1007. [INFO] в шлюбі у позивача з відповідачем народилася донька - [PERSON] . Позивач зазначає, що спочатку подружнє життя складалося нормально, але поступово почало погіршуватись. В них почали виникати сварки, скандали, під час яких чоловік принижував жіночу гідність позивача. Відповідач багато років зловживав спиртним. В стані сп`яніння стає дуже агресивним, погрожує фізичною розправою позивачу, доньці, сусідам. Основною причиною розпаду їхньої сім`ї є зловживання відповідача спиртним, він декілька разів лікувався від алкоголізму, останній раз в травні 2019 року. Його безпідставні ревнощі та небажання матеріально підтримувати сім`ю також значно погіршували моральну атмосферу. Він пенсіонер, на даний час ніде не працює. Фактично шлюб між позивачем та відповідачем давно розпався і поновлений бути не може, за глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, тому просить суд позовні вимоги задоволити. Ухвалою суду від 13.03.2020 р. у справі відкрито провадження та призначено до розгляду. /а.с.11/. У судовому засідання позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Просила суд позовні вимоги задоволити повністю, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечила. Наслідки заочного розгляду справи їй зрозумілі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Крім цього, виклик відповідача до суду був здійснений через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України (через веб - сайт Галицького районного суду м.Львова). Таким чином, суд, вважає за можливе слухати справу у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Тому, за згодою позивача у відповідності до вимог ст.280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що 16 травня 1991 року жім [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис за № 1007, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . /а.с.2/. [INFO] в шлюбі у позивача з відповідачем народилася донька - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] ./а.с.8/. У судовому засіданні встановлено, що основною причиною розпаду сім`ї позивача є зловживання відповідача спиртним, він декілька разів лікувався від алкоголізму, останній раз в травні 2019 року. Його безпідставні ревнощі та небажання матеріально підтримувати сім`ю також значно погіршували моральну атмосферу. Він пенсіонер, на даний час ніде не працює. Фактично шлюб між позивачем та відповідачем давно розпався і поновлений бути не може, за глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У судовому засіданні встановлено, що станом на день розгляду справи, шлюб між сторонами є лише формальним, оскільки особисті відносини між ними уже тривалий час мають формальний характер. Продовжувати шлюбні відносини позивач з відповідачем не має наміру. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Проаналізувавши вищенаведене та те, що сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved