Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 09 жовтня 2006 року між ПАТ «КБ «Соцком Банк» та [PERSON] був укладений договір банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки №0000435, відповідно до якого Банк відкрив відповідачці картковий рахунок № 26259000000416 та видав банківську платіжну картку, вид, валюта і термін дії якої визначені в Заяві-анкеті на відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки, що є невідємною частиною цього договору. Також 10 жовтня 2006 року між сторонами була укладена Додаткова угода №1 до договору банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки № 0000453, відповідно до якої було встановлено загальний ліміт овердрафту по картрахунку у розмірі 2 000, 00 дол. США, при цьому доступний ліміт встановлено у розмірі 1 800, 00 дол. США, зі сплатою 36 % річних за користування санкціонованим овердрафтом, та 108 % - за користування несанкціонованим овердрафтом. Також позивач зазначає, що Банком було виконано свій обовязок та надано кредитні кошти [PERSON] для власного користування. В свою чергу відповідачка неналежним чином виконувала зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого в неї виникла заборгованість, яка станом на 01 грудня 2014 року складає 69\~029, 59 грн., та складається з: заборгованості по картковому рахунку в розмірі 26\~338, 73 грн.; заборгованості по несплаченим відсоткам в розмірі 42\~690, 86 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, згідно вимог ст. 74 ЦПК України, заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала та про причини неявки суд не повідомляла. У відповідності до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. До суду повернулось поштове повідомлення форми Ф-20 за закінченням строку зберігання, що свідчить про те, що [PERSON] до операторів поштового зв'язку не зверталась. Вищевикладене свідчить про недобросовісне виконання процесуальних обов'язків відповідачкою, тому суд вважає, що остання про розгляд справи була сповіщена належним чином. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. На підставі викладеного, з урахуванням дотримання судом вимог ст. 74 ЦПК України про сповіщення, суд визнає неявку відповідачки у судове засідання неповажною, та вважає за можливе розглядати справу за її відсутності в заочному порядку. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «КБ «Соцком Банк» підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 09 жовтня 2006 року між ПАТ «КБ «Соцком Банк» та [PERSON] був укладений договір банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки №0000435, відповідно до якого Банк відкрив відповідачці картковий рахунок № 26259000000416 та видав банківську платіжну картку, вид, валюта і термін дії якої визначені в Заяві-анкеті на відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки, що є невідємною частиною цього договору. Відповідно до п. 3.1. Договору картрахунок клієнта обслуговується за дебетовою платіжною системою в режимі функціонування поточного рахунку. Також 10 жовтня 2006 року між сторонами була укладена Додаткова угода №1 до договору банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки № 0000453, відповідно до якої було встановлено загальний ліміт овердрафту по картрахунку у розмірі 2 000, 00 дол. США, при цьому доступний ліміт встановлено у розмірі 1 800, 00 дол. США, зі сплатою 36 % річних за користування санкціонованим овердрафтом, та 108 % - за користування несанкціонованим овердрафтом. Відповідно до п. 1 Договору овердрафт це короткостроковий кредит, що надається Банком у випадку перевищення суми операції залишку коштів на рахунку. Згідно ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Таким чином, виходячи з умов вищевказаного договору, між сторонами склались стосунки повязані з наданням відповідачці кредитних коштів для власного користування. Відповідно до ч. 1 ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Також судом встановлено, що Банком було виконано свій обовязок, надано кредитні кошти [PERSON] для власного користування, та на її рахунок неодноразово здійснювалась видача овердрафту. В свою чергу відповідачка неналежним чином виконувала зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого в неї виникла заборгованість, яка станом на 01 грудня 2014 року складає 69\~029, 59 грн., та складається з: заборгованості по картковому рахунку в розмірі 26\~338, 73 грн.; заборгованості по несплаченим відсоткам в розмірі 42\~690, 86 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості перед Банком. Згідно п. 6.2 Договору одним з обовязків клієнта є здійснення розрахунку в межах витратного ліміту та проводити сплату послуг Банку у відповідності з Тарифами та цим Договором. Однак [PERSON] не погасила заборгованості перед ПАТ «КБ «Соцком Банк», внаслідок чого Банк зазнав збитки, що призвели до погіршення його фінансового стану. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачкою договору банківського (карткового) рахунку позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 690, 29 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved