Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої державної соціальної допомоги. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що 23.09.2014 року та 17.03.2015 року [PERSON] звернулась до відповідача з заявами про призначення усіх видів соціальних допомог, компенсацій, субсидій та пільг та надала власноруч заповнені декларації про доходи та майновий стан. Позивачем було прийнято рішення про призначення сімї [PERSON] державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям з вересня 2014 року по лютий 2015 року, та з березня 2015 року по серпень 2015 року включно. В грудні 2015 року позивачем була ініційована перевірка достовірності наданих відповідачкою відомостей та документів для отримання допомоги малозабезпеченим сімям на підставі заяв від 23.09.2014 року та від 17.03.2015 року. За результатами перевірки було виявлено, що відповідачка при заповненні розділу ІІ декларації про доходи та майновий стан від 23.09.2014 року та 17.03.2015 року не зазначила розмір та джерело отриманої пенсії по втраті годувальника в розмірі 10490,00 грн., та не надала позивачу жодного документу про отримання такого доходу під час подання заяв від 23.09.2014 року та 17.03.2015 року. Таким чином відповідач приховала обставини, які впливають на призначення та виплату допомоги, шляхом не зазначення у декларації пенсії по втраті годувальника. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача надміру виплачену допомогу у розмірі 8180,00 грн.. Представник позивача до початку судового засідання надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в жодне судове засідання не з'явилась, в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, про що свідчать матеріали справи, причину неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надавала. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з'ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] звернулась 23.09.2014 року до Управління з заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг (а.с. 6). Крім того, [PERSON] звернулась 17.03.2015 року до Управління з заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг (а.с. 7). При заповненні заяв та декларацій [PERSON] повідомлена під підпис про те, що вона усвідомлює, що наведені нею відомості про доходи та майно, що вплинули або могли би вплинути на прийняття рішення щодо надання соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, будуть перевірені згідно з чинним законодавством України; та те, що її попереджено про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної соціальної допомоги та/або поверненні надміру нарахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сімї (зворот а.с. 6, 7). Рішенням від 24.09.2014 року позивачем призначено [PERSON] соціальну допомогу малозабезпеченим сімям (а.с.10). Рішенням від 19.03.2015 року позивачем призначено [PERSON] соціальну допомогу малозабезпеченим сімям (а.с.11). Відповідно до п. 14 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24.02.2003 року розмір соціальної визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сімї та її середньомісячним сукупним доходом, але не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сімї. В грудні 2015 року під час проведення перевірки щодо достовірності наданих [PERSON] відомостей та документів для отримання державної соціальної допомоги на підставі заяв від 23.09.2014 року та 17.03.2015 року було встановлено, що при заповненні розділу ІІ декларації про доходи та майновий стан від 23.09.2014 року та 17.03.2015 року [PERSON] не зазначила розмір та джерело отриманої пенсії по втраті годувальника в розмірі 10490,00 грн.. Факт отримання [PERSON] пенсії по втраті годувальника підтверджується Довідкою УПФУ в Дзержинському районі м. Кривий Ріг (а.с. 14, 15). Листом від 22.01.2016 року позивач повідомив [PERSON] про припинення виплати державної соціальної допомоги, у звязку з тим, що під час оформлення допомоги останньою не було задекларовано пенсію в разі втрати годувальника (а.с. 17). Згідно ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», якщо сім'єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців, починаючи з першого числа місяця виявлення порушення. Відповідно до п.28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24.02.2003 року, якщо сім'єю приховано навмисно або подано недостовірні відомості чи відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються за законом. З розрахунку позивача вбачається, що відповідачу в результаті наданих нею недостовірних відомостей про майновий стан надміру нараховано і виплачено державну допомогу за період з 01.09.2014 року по 31.08.2015 року в розмірі 8245,80 гривень (а.с. 16). Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 22 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» передбачено, що одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. З урахуванням встановлених обставин справи і відповідних їм правовідносин, суд вважає, що відповідачем було допущено порушення умов отримання державної допомоги. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому сума судового збору у розмірі 1600,00 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, та

Outcome: approved