Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру нарахованих коштів посилаючись на те, що 22.10.2014 року відповідач звернулась до УПСЗН Дніпровської РДА в м. Києві із заявою про призначення допомоги особам, переміщених із зони АТО. Антитерористична операція на території Донецької та Луганської областей розпочалась 07 квітня 2014 року, а [PERSON] разом з сім`єю проживає в м. Києві з березня 2014 року, а тому кошти, які були їй нараховані, як особі переміщеної з території АТО, підлягають поверненню в бюджет. Відповідач добровільно відмовляється від повернення надміру сплачених коштів. Тому позивач просить стягнути з відповідача надміру нараховані бюджетні кошти в сумі 5731 грн. 74 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що в березні 2014 року вона приїжджала до Києва лише для лікування дитини, після чого повернулась до свого місця постійного проживання: [ADDRESS]. Тому просила у позові відмовити. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS]. Надалі, вона разом з дитиною переїхала до [ADDRESS]. Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року затверджено Порядок «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (далі Порядок) відповідно до п. 2 якого, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Пунктом 3 Порядку зазначено, що грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї); для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї). Відповідачу була призначена соціальна допомога від 22 жовтня 2014 року у розмірі 1326 грн. щомісячно, яка складається з 442 грн. - допомога на маму та 884 грн. допомога на дитину (а.с. 9,10). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 18 лютого 2015 року, вбачається, що [PERSON] разом з дитиною з березня 2014 року проживає в [ADDRESS]. Зокрема, відповідач фактично з цим погодився, зазначивши: «Підтверджую, що результати аналізів зроблені моєму синові, датовані 28.01.2014 року, де вказана адреса фактичного проживання [PERSON], [ADDRESS] (а.с.7-8). Суд вважає даний факт доведеним. Наказом Антитерористичного центру при Службі Безпеки України № 33/6/а від 07 жовтня 2014 року датою початку проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської області є 07 квітня 2014 року. Враховуючи факт того, що відповідач проживала у м. Києві раніше (з березня 2014 року) ніж розпочалась антитерористична операція, [PERSON] не мала права на отримання матеріальної допомоги, а тому у неї виникла заборгованість по надміру нарахованих бюджетних коштах - 5731 грн. 74 коп. (1326 грн. щомісячно з 28.10.2014 року по 25 лютого 2015 року). Листом УПСЗН Дніпровської РДА в м. Києві від 31 липня 2015 року відповідача було повідомлено про виникнення переплати та запропоновано добровільно сплатити борг протягом місяця з моменту отримання повідомлення (а.с.6). Відповідач в добровільному порядку борг не сплатила. Згідно частин 1-3 статті 326 ЦК України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб'єктами. Частиною 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно; особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1213 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, наведені сторонами доводи та заперечення щодо предмету позову, суд приходить до висновку, що [PERSON] не доведено відсутність підстав для стягнення з неї грошової допомоги у розмірі 5731 грн. 74 коп., тому з урахуванням положень до статті 1212 ЦК України, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved