Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, вказуючи, що 10.03.2016 року він разом з [PERSON] дав в борг 22 000 (двадцять дві тисячі) гривень відповідно в рівних частинах [PERSON], про що свідчить письмова розписка від 10.03.2016року. Відповідачка зобов'язувалась повернути вказані кошти нам до 01.03.2017 року. В разі невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, тобто в разі не повернення коштів до 01.03.2017 року [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах, право власності та будь-які права чи вимоги пов'язані з правом відповідача на 1/2 частину квартири за адресою [ADDRESS] набувається [PERSON] та [PERSON] На дань подачі позовної заяви [PERSON] не віддала борг, чим порушила виконання свого зобов'язання. Просить стягнути з відповідачки суму боргу в розмірі 11 000 грн. До судового засідання позивач скерував заяву про уточнення позовних вимог та просить суд стягнути з [PERSON] суму боргу в розмірі 11 000 грн, 3% річних за період прострочення що складає 290 грн, інфляційних витрат в сумі 1245, 07грн. В судове засідання позивач не з»явився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання не з»явилась, причин неявки не повідомила, ухилилась від отримання кореспонденції суду. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки судом встановлено: 10.03.2016року між позивачем [PERSON], [PERSON], та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, оформлений власноручно написаною розпискою відповідача [PERSON] Згідно розписки від 10.03.2016року [PERSON]. отримала від позивача і [PERSON] у безпроцентну позику грошові кошти в розмірі 22 000 грн. Відповідач зобов»язаний був повернути позику до 01.03.2017року. Грошове зобов'язання [PERSON] перед позивачем [PERSON] на момент розгляду справи в суді не виконано, борг у сумі 11000 гривень не повернутий. Крім того, ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Свідченням передачі грошей є письмова розписка від 10.03.2016 року. Відповідно до ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до даних письмової розписки, відповідач по справі зобов'язався повернути позику до 01.03.2017 року. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов»язанням або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Відповідно до ст. до ст. 1049 ЦК України позичальник повинен повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки відповідач не повернув весь борг у встановлений строк, позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими на законі та такими, що підлягають до задоволення, а саме вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу в розмірі 11 000 грн. Крім того оскільки, відповідачем прострочено виконання грошового зобов'язання, вважаю за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] передбачені 3 % річних в період з 02.03.2017 року по 17.01.2018 року та інфляційні втрати за період з 02.03.2017 року по 31.12.2017 року. Відповідно до розрахунку наданого позивачем грошовий еквівалент 3 % річних за весь період прострочення складає 290 грн. а інфляційні витрати складають 1245, 07грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 640 грн. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Outcome: approved