Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням і просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти його з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що він є власником спірного житлового будинку на підставі договору дарування, посвідченого 24 березня 2007 року державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори. 17 лютого 2011 року в будинку було зареєстровано відповідача, який є сином колишньої співробітниці його матері, для надання йому можливості оформити інвалідність. Відповідач обіцяв знятися з реєстрації через 2 - 3 місяці, але не зробив цього. Відповідач у будинку не живе, комунальні послуги не сплачує. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином, про що свідчать конверти із судовими повістками, направлені за зареєстрованим місцем проживання відповідача та повернуті суду за закінченням терміну зберігання, причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладання розгляду справи від нього до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухав позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінив надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Спірним жилим приміщенням є будинок [ADDRESS], який є власністю позивача на підставі договору дарування, посвідченого 24 березня 2007 року державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори. В будинку зареєстровані позивач та відповідач [PERSON], який є сином колишньої співробітниці матері позивача. Реєстрація відповідачу була потрібна для надання йому можливості оформити інвалідність, він обіцяв знятися з реєстрації через 2 - 3 місяці, але не зробив цього. Також [PERSON] у будинку ніколи не жив, не живе і комунальні послуги не сплачує. Ці обставини встановлені судом на підставі пояснень в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які пояснили суду, що відповідач в будинку ніколи не проживав, його майна в будинку не має, комунальні послуги він не сплачує, будинком не цікавиться. Суд не має підстав для сумніву стосовно об'єктивності пояснень цих свідків, оскільки вони нічим не зацікавлені в наслідках розгляду цієї справи і їх пояснення об'єктивно співвідносяться з іншими доказами по справі, а саме: - довідкою про склад осіб, зареєстрованих у спірному будинку, з якої вбачається що сторони дійсно зареєстровані у будинку [ADDRESS] (а.с. 6); - актом від 17 грудня 2013 року, з якого вбачається, що відповідач ніколи не проживав у будинку [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разу спору - судом. На підставі наданих позивачем доказів та відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК України, суд вважає, що відповідач [PERSON] відсутній у спірному житловому приміщенні протягом більш ніж трьох років без поважних причин, і тому визнає його таким, що втратив право користування спірним будинком. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні, і суд не вбачає підстав для продовження цього строку, оскільки із заявою про поновлення цього строку, або зі зустрічним позовом про поновлення його права користування спірним житловим приміщенням, відповідач до суду не звернувся. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved