Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком № 262 по вул. Олександра Невського в м. Мелітополі Запорізької області, вказуючи, що він є власником житлового будинку № 262 по вул. Олександра Невського в м. Мелітополі Запорізької області. В зазначеному житловому будинку зареєстрована також його дочка\~- [PERSON],\~яка з серпня 2015 року в зазначеному будинку не проживає, не сплачує комунальні платежі, її особистих речей в будинку не має і взагалі будинком вона не цікавиться. Так, як відповідачка не бере участі у сплаті комунальних платежів, він змушений сплачувати все сам. Відповідачка добровільно визначила собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користується понад двох років без поважних причин, внаслідок чого вона втратила право користування зазначеним житловим приміщенням. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 липня 2018 року позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у\~судове засідання\~не зявилася,\~повідомлялася про\~час та\~місце розгляду\~справи належним\~чином,\~за зареєстрованим\~ місцем\~проживання, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавала. За таких обставин суд на підставі ч. 4 ст. 280 ЦПК України розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачу [PERSON], на праві власності належить житловий будинок № 262 по вул. Олександра Невського в м. Мелітополі Запорізької області, що підтверджується договором дарування від 05.02.1993 року, зареєстрованим в реєстрі за № 1-469 (а.с.11-12). Позивач [PERSON] є батьком відповідача [PERSON]. Згідно довідки з місця проживання від 12.06.2018 відповідач [PERSON]\~з серпня\~2015\~року не\~проживає за\~ адресою:\~[INFO] (а.с.13). Внаслідок того, що відповідач зареєстрована у житловому будинку, власником якого є позивач, але не проживає в ньому та не бере участі у його утриманні, це перешкоджає позивачу в повній мірі реалізовувати своє право власності та скористуватися допомогою держави на оплату комунальних послуг. Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 405\~ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідач вже понад двох років без поважної причини не проживає за місцем своєї реєстрації, а тому суд приходить до висновку, що відповідач втратила своє право користування житловим приміщенням за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Олександра Невського, 262. На підставі ст.ст. 321, 405 ЦК України,

Outcome: approved