Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат за період навчання, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти за навчання в розмірі 17696,64 грн. та витрати зі сплати судового збору. В обґрунтування позову вказує, що наказом № 3861/л-1 від 30.12.2014 року відповідач був зарахований на 1 курс медичного факультету «лікувальна справа» Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця. Наказом № 1886/л-1 від 24.06.2015 року був відрахований, у зв'язку із закінченням навчання та направлений для проходження інтернатури згідно розподілу до Управління охорони здоров'я Миколаївської ОДА КУ «Жовтневий районний центр ПМСД»» та подальшої роботи за державним замовленням. Відповідно до Наказу МОЗ України № 367 від 25.12.1997 року «Про затвердження Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням» складовою частиною вказаного направлення на роботу є «повідомлення до направлення на роботу», яке після прибуття випускника до місця направлення підлягає поверненню до навчального закладу. Проте, таке повідомлення позивачу не надійшло. Однак, відповідач, закінчивши навчання на бюджетній формі навчання у Національному медичному університеті імені О.О.Богомольця місцем направлення до Управління охорони здоров'я Миколаївської ОДА КУ «Жовтневий районний центр ПМСД» не прибув і жодних доказів про поважність причин пропуску не представив. Представник позивача просив позов розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, клопотань суду не надав, в зв'язку з чим суд визнає неявку відповідача без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у його відсутності та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника третьої особи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що наказом № 3861/л-1 від 30.12.2014 року відповідач був зарахований на 1 курс медичного факультету «лікувальна справа» Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця. Наказом № 1886/л-1 від 24.06.2015 року був відрахований, у зв'язку із закінченням. Відповідно до Наказу МОЗ України № 367 від 25.12.1997 року «Про затвердження Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням» складовою частиною вказаного направлення на роботу є «повідомлення до направлення на роботу», яке після прибуття випускника до місця направлення підлягає поверненню до навчального закладу. Судом встановлено, що відповідач був направлений для проходження інтернатури згідно розподілу до Управління охорони здоров'я Миколаївської ОДА КУ «Жовтневий районний центр ПМСД» та подальшої роботи за державним замовленням. Однак, відповідач, закінчивши навчання на бюджетній формі навчання у Національному медичному університеті імені О.О.Богомольця місцем направлення до Управління охорони здоров'я Миколаївської ОДА КУ «Жовтневий районний центр ПМСД» не прибув і жодних доказів про поважність причин пропуску не представив. Частиною 2 ст. 56 Закону України «Про вищу освіту», випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. Відповідно п. 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 року № 992 «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням» у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням, випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Згідно наданого позивачем розрахунку вартості навчання студента [PERSON] за спеціальністю «Лікувальна справа» з 01.09.2014 року по 30.06.2015 року вона складає 17\~696, 64 грн. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та необхідно стягнути з відповідача на користь позивача кошти за навчання в розмірі 17696,64 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1378,00 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Outcome: approved