Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] державна нотаріальна контора, про визнання права власності на ? частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27 квітня 2014 року померла його мати [PERSON]. Факт родинних відносин його з матір'ю підтверджується його свідоцтвом про народження. Після смерті матері залишилось спадкове майно в вигляді : 1/2 частини земельної ділянки №33 площею 5,260 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області (кадастровий №1224856200:01:004:0091). Право власності на 1/2 частину цієї земельної ділянки оформлене на відповідачку [PERSON] на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.09.2015 року по справі №191/2006/15-ц. Спадщину, відкриту після смерті матері він прийняв в порядку спадкування за законом своєчасно та належним чином, в зв'язку з чим Другою синельниківською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області була відкрита спадкова справа №261 за 2014 рік. В листопаді 2014 року він звернувся до Другої синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але йому було відмовлено в зв'язку з тими обставинами, що в нього відсутній правовстановчий документ на спадкову земельну ділянку на імя спадкодавиці, в звязку з чим нотаріусом 18.11.2014 року йому була видана Постанова про відмову в вчиненні нотаріальної дії і він повинен був звернутись до суду з цією позовною заявою. Право власності його матері [PERSON] на спадкові земельну ділянку №33 площею 5,260 га для ведення товарного сільсько-господарського виробництва, що розташована на території Славгородська селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області (кадастровий №1224856200:01:004:0091) підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серія 11-ДП №131215 та Витягом ДЗК НВ-1202392702015 від 24.04.2015, а також вищезазначений факт встановле\-ний рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.09.2015 року по справі № 191/2006/15-ц. Таким чином, в зв'язку з тим, що оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку він не має змоги, тому повинний був звернутися до суду з цією позовною заявою. Просить визнати за ним, [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки №33 площею 5,260 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області (кадастровий №1224856200:01:004:0091), яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія 111-ДП №131215, померлій 27.04.2014 року. Позивач до початку відкритого судового засідання надав суду заяву якою просять суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Належним чином повідомлений представник відповідача у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, тому суд, з урахуванням думки позивача, який дав згоду на заочний розгляд справи, вирішив провести заочний розгляд справи. Третя особа до початку відкритого судового засідання надав суду заяву якою просить суд справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ № 563430 від 30 квітня 2014 року [PERSON] померла 30 квітня 2014 року. Факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] є матірю позивача - [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ № 348515 від 13 жовтня 1975 року. Відповідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 листопада 2014 року № 02-31/1556 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка знаходиться на території Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, площею 5,260 га після смерті 27 квітня 2014 року [PERSON] у звязку з тим, що не надано документів, підтверджуючих право власності за померлим. Згідно рішення Синельниківського міськрайонного суду від 28 вересня 2015 року в справі № 191/2006/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа : Славгородська селищна рада Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом визнано за [PERSON] право приватної власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку земельної ділянки площею 5.260 га. кадастровий номер : 1224856200:01:004:0091, яка в межах згідно з планом розташована на території Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, відноситься до категорії землі сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті [PERSON], померлої 27 квітня 2014 року. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 131215 [PERSON] на праві приватної власності на землю належить земельна ділянка площею 5,260 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастрова номером 1224856200:01:004:0091, що підтверджується витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24 квітня 2015 року. Відповідно спадкової справи померлої 27 квітня 2014 року [PERSON] спадкоємцем майна останньої є [PERSON]. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкоємців за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 81 Земельного кодексу України одним із способів набуття права власності на землю громадян є прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення Частиною 1 статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно ч.1 та п. б ч.2 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також, право власності на земельну ділянку набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. Таким чином, зясувавши всі обставини справи, суд вважає наявність підстав, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, встановленими та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved