Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якій просить визнати дії ПАТ «Чернігівобленерго» в особі Корюківського РЕМ по нарахуванню 1545,68 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію незаконними та зобовязати ПАТ «Чернігівобленерго» списати з особових рахунків позивача заборгованість в розмірі 676,38 грн. по о/р № 14/118а, 566,58 грн. по о/р № 14/118б та 302,722 грн. по о/р № 14/118в, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно договору про постачання електричної енергії від 20.10.2011 він являється споживачем послуг електропостачання. 19 червня 2017 року на адресу позивача надійшов лист № К-315/01-06 в якому зазначено, що станом на 01.06.2017 виникла заборгованість в розмірі: 676,38 грн. по о/р № 14/118а, 566,58 грн. по о/р № 14/118б та 302,722 грн. по о/р № 14/118в, яку позивачеві необхідно сплатити. З вимогами ПАТ «Чернігівобленерго» позивач не згоден. Для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг він скористався адресною безготівковою допомогою держави - субсидією. Згідно довідки Управління соціального захисту населення в 2016-2017 році позивачу нараховано субсидію в сумі 4254,65 грн., але нарахована субсидія позивачем в повному обсязі використана не була, а тому на його рахунках повинна бути переплата. Крім того, він не використовував електроенергію на обігрів будинку в неопалювальний період, а тому розрахунок ПАТ «Черніговобленерго» вважає незаконним і не обґрунтованим. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. Згідно договору про постачання електричної енергії від 20.10.2011 р. позивач є споживачем послуг електропостачання. Крім того, позивач перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Корюківської райдержадміністрації, як отримувач субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 01.09.2015 року. У помешканні позивача, яке знаходиться у м. Корюківка, вул. Енергетична, 26, встановлене трифазне електрообладнання з трьох тарифним лічильником: «пік», особовий рахунок 14/118а; «полупік» особовий рахунок 14/118б; «ніч», особовий рахунок 14/118а. Даний будинок опалюється електрокотлом. 19.06.2017 р. на адресу позивача надійшов лист № К-315/01-06 в якому зазначено, що в зв'язку з поверненням в травні місяці 2017 року Товариством до бюджету невикористаної суми субсидії в повному обсязі (1385,77 грн. по особовому рахунку № 14/118а, 465,55 грн. по о/р № 1186 та 879,63 грн. по о/р № 118в) та враховуючи те, що за адресою позивача в 2016- 2017 роках Товариством зафіксовано споживання електроенергії по всім трьом зонам засобу обліку, а оплата за спожиту електричну енергію ним здійснювалась лише по другій зоні в лютому і травні 2017 року, станом на 01.06.2017 року виникла заборгованість в розмірі: 676,38 грн. по о/р №14/118а, 566,58 грн. по о/р № 14/1186 та 302,72 грн. по о/р № 14/118в, зазначена сума заборгованості позивачем сплачена не була. З даним розрахунком заборгованості, позивач не згоден, оскільки під час опалювального сезону він отримував субсидію, яку в свою чергу у повному обсязі не використав, що не заперечується самим відповідачем у справі. Вважає, що зекономлені кошти можливо використовувати для оплати послуг в наступні місяці. З даною позицією позивача, суд не може погодитися з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 1 договору про постачання електроенергії від 20.10.2011 р. постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Відповідно до вимог Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій, затверджених Постановою КМУ від 21.10.1995 року №848 (з урахуванням відповідних змін внесених постановою КМУ від 26.04.2017 року №300), після закінчення опалювального сезону невикористана сума субсидії для відшкодування витрат на оплату послуги індивідуального опалення повертається підприємством виробником/виконавцем до бюджету в повному обсязі на підставі акта розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидії. Таким чином, не використані суми субсидії, наявність яких ніким не заперечувалися, після закінчення опалювального сезону поверталися до бюджету і не могли бути використані в наступні місяці для оплати послуг з електропостачання. Заборгованість з якою не погоджується позивач, виникла внаслідок споживання електроенергії по всім трьом зонам обліку не в опалювальний сезон, при цьому оплата за спожиту електроенергію позивачем здійснювалась лише по другій зоні, у звязку з чим станом на 01.06.17 року виникла відповідна заборгованість на загальну суму 1545 грн. 68. Відповідно до довідки Чернігівобленерго від 23.02.2018 року у [PERSON], мешканця [INFO] станом на 01.02.2018 року заборгованості за спожиту електроенергію немає. З огляду на викладене, підстав для задоволення позову, суд не вбачає.

Outcome: dismissed