Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування позову вказавши наступне. 28.12.2005 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 1336-125К, згідно умов якого, Відповідачу було надано кредитні ресурси в розмір 30\~000,00 доларів США з оплатою по процентній ставці 13,5 процентів річних строком до 28.12.2006 року. 04.12.2006 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору, якою було збільшено розмір кредитних ресурсів до 50\~000,00 доларів США та продовжено строк повернення кредитних ресурсів до 20.10.2011 року. 07.08.2007 року між сторонами було укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору, за якою було встановлено зміни щодо порядку внесення коштів на погашення кредиту, а саме відстрочено внесення платежів за основною заборгованістю до 01.07.2008 року, що було відображено в додатку №1 до Додаткової угоди № 2 до кредитного договору від 07.08.2007року. 04.08.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору, за якою було встановлено зміни щодо порядку внесення коштів на погашення кредиту, а саме відстрочено внесення платежів за основною заборгованістю до 01.01.2010 року, що було відображено в додатку №1 до Додаткової угоди № 3 до кредитного договору від 04.08.2008 року. 25.02.2010 року між сторонами було укладено додаткову угоду №4 до кредитного договору, за якою було встановлено зміни щодо порядку внесення коштів на погашення кредиту, а саме відстрочено внесення платежів за основною заборгованістю до 01.02.2011 року, що було відображено в додатку №1 до Додаткової угоди № 4 до кредитного договору від 25.02.2010 року. 29.12.2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було проведено реструктуризацію за даним кредитним договором, що було відображено в додатковій угоді №5 до Кредитного договору, і було зафіксовано, що залишок заборгованості за кредитним договором складає 16\~110,11 доларів США, було перенесено на рахунки строкової позичкової заборгованості, строк кредитного договору було подовжено на 120 місяців та складено новий графік погашення заборгованості, виходячи з залишку позичкової заборгованості за ануїтетною схемою, а також було зафіксовано суму прострочених процентів, сплату яких було розбито на 36 місяців рівними платежами (що було відображено в додатку №1 до додаткової угоди до кредитного договору від 29.12.2014 року). Оскільки Позичальником належним чином не виконувалися грошові зобовязання, передбачені кредитним договором, станом на 14.11.2015 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 956\~576,47 гривень, що складається з: суми заборгованості по основному боргу кредиту у розмірі 16\~110,11 доларів США, що за офіційним курсом НБУ (100 доларів США станом на 14.11.2015 року дорівнює 2291,72 гривень) та складає 369\~198,61 гривень; суми заборгованості по відсоткам у розмірі 4\~494,73 доларів США, що за офіційним курсом НБУ (100 доларів США станом на 14.11.2015 року дорівнює 2291,72 гривень) та складає 103 006,63 гривень; пені по не сплаченим процентам та кредиту у розмірі 484\~371,23 гривень. В судове засідання представник позивача не зявилася, суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач та його представник до судового засідання не зявилися, причину неявки суду не сповістили, про день і місце слухання справи завчасно повідомлялися, у встановленому законом порядку шляхом вручення судової повістки представнику відповідача, про що свідчить розписка про її одержання, заперечень до позовної заяви відповідачем суду не надано, у звязку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 28.12.2005 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 1336-125К. Згідно п.п. 2.1., 2.2 Кредитного договору Банком надано Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в розмір 30\~000,00 доларів США з оплатою по процентній ставці 13,5 процентів річних. Для обліку наданих Кредитних ресурсів Позичальнику відкрито позичковий рахунок № 22027001308501. Відповідно до п. 3.2 Кредитного договору Позичальник зобовязався повністю повернути Кредитні ресурси, отримані за цим договором, до 28.12.2006 року, шляхом зарахування відповідної суми на Позичковий рахунок, та зобовязався щомісячно у строк до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості відповідно до Додатку № 1. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Умови кредитного договору банком були виконані у повному обсязі шляхом надання кредитних коштів позичальнику, що підтверджується матеріалами справи. Пунктами 4.3, 4.4 Кредитного договору встановлено, що Позичальник сплачує проценти щомісяця, у термін до 10 числа кожного місяця, згідно Додатка № 1 до цього Договору. У зазначений термін сплачуються проценти, нараховані за попередній календарний місяць. Проценти сплачуються шляхом зарахування відповідної суми на рахунок процентів № 22083001308501. Позичальник сплачує проценти за Останній звітний період не пізніше строку повернення Кредитних ресурсів, зазначеного в п. 3.2 Кредитного договору. Датою сплати процентів є день зарахування необхідної суми на рахунок. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. 04.12.2006 року між сторонами було укладено додаткову угоду до кредитного договору, якою було збільшено розмір кредитних ресурсів до 50\~000,00 доларів США та продовжено строк повернення кредитних ресурсів до 20.10.2011 року. 07.08.2007 року між сторонами було укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору, за якою було встановлено зміни щодо порядку внесення коштів на погашення кредиту, а саме відстрочено внесення платежів за основною заборгованістю до 01.07.2008 року, що було відображено в додатку №1 до Додаткової угоди № 2 до кредитного договору від 07.08.2007року. 04.08.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору, за якою було встановлено зміни щодо порядку внесення коштів на погашення кредиту, а саме відстрочено внесення платежів за основною заборгованістю до 01.01.2010 року, що було відображено в додатку №1 до Додаткової угоди № 3 до кредитного договору від 04.08.2008 року. 25.02.2010 року між сторонами було укладено додаткову угоду №4 до кредитного договору, за якою було встановлено зміни щодо порядку внесення коштів на погашення кредиту, а саме відстрочено внесення платежів за основною заборгованістю до 01.02.2011 року, що було відображено в додатку №1 до Додаткової угоди № 4 до кредитного договору від 25.02.2010 року. 29.12.2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було проведено реструктуризацію за даним кредитним договором, що було відображено в додатковій угоді №5 до Кредитного договору, і було зафіксовано, що залишок заборгованості за кредитним договором складає 16\~110,11 доларів США, було перенесено на рахунки строкової позичкової заборгованості, строк кредитного договору було подовжено на 120 місяців та складено новий графік погашення заборгованості, виходячи з залишку позичкової заборгованості за ануїтетною схемою, а також було зафіксовано суму прострочених процентів, сплату яких було розбито на 36 місяців рівними платежами (що було відображено в додатку №1 до додаткової угоди до кредитного договору від 29.12.2014 року). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З матеріалів справи вбачається, що Позичальник отримав грошові кошти за кредитним договором у користування, однак ним було порушено умови кредитного договору у звязку з неналежним виконанням грошових зобовязань та порушення строків повернення суми кредитних коштів та відсотків, на умовах передбачених Кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на станом на 14.11.2015 року становить 956\~576,47 гривень, що складається з: суми заборгованості по основному боргу кредиту у розмірі 16\~110,11 доларів США, що за офіційним курсом НБУ (100 доларів США станом на 14.11.2015 року дорівнює 2291,72 гривень) та складає 369\~198,61 гривень; суми заборгованості по відсоткам у розмірі 4\~494,73 доларів США, що за офіційним курсом НБУ (100 доларів США станом на 14.11.2015 року дорівнює 2291,72 гривень) та складає 103 006,63 гривень; пені по не сплаченим процентам та кредиту у розмірі 484\~371,23 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем, який міститься в матеріалах справи. Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Так, під час розгляду справи судом відповідачем або його представником не було надано доказів, з урахуванням яких можна було б дійти висновку про належне виконання Позичальником умов кредитного договору та погашення нарахованої суми заборгованості. Крім того, умови Кредитного договору Позичальником не оспорювалися, та факт укладення Кредитного договору та додаткових угод до нього підтверджує, що Позичальник погодився з умовами Кредитного договору. Тому, з урахуванням всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що умови кредитного договору були порушені Відповідачем, шляхом неналежного виконання зобовязань за договором. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пунктом 6.1 Кредитного договору встановлено, що за прострочення повернення Кредитних ресурсів та/або сплати процентів, Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожен день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів, передбачених п. 3.2, 3.4, 4.3, 4.4, 4.6 цього Договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим Договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобовязання сплатити проценти за весь час фактичного користування Кредитними ресурсами. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що Відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. Відповідно до ст.88 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 14\~348,65 гривень.

Outcome: approved