Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування позову посилається на те, що 25.12.2014 року Бериславським районним судом в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12014230090000829 відносно [PERSON] було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: с. Томарине вул. Щорса, 6 Бериславського району Херсонської області строком на 2 місяці із застосуванням засобів електронного контролю. 27.12.2014 року відповідачу були встановлені засоби електронного контролю: мобільний контрольний пристрій та електронний браслет. Протоколами від 27.12.2014 року відповідачу було оголошено ухвалу слідчого судді та розяснено правила користування електронними засобами контролю щодо обовязку носити електронний засіб контролю, заборони зняття або неправомірного втручання в роботу пристрою з метою ухилення від контролю. Відповідачу було вручено памятку з його експлуатації. 10.01.2015 року [PERSON] пошкодив засіб електронного контролю та залишив своє місце постійного проживання без поважних причин, в звязку з чим 12.01.2015 року ухвалою Бериславського районного суду було змінено запобіжний захід на «тримання під вартою». [PERSON] своїми неправомірними діями завдав УМВС України в Херсонській області майнову шкоду на суму 35596,80 гривень. Просять стягнути з [PERSON] на їх користь майнову шкоду в сумі 35596,80 гривень та витрати по оплаті судового збору в розмірі 355,97 гривень. Представник позивача в судове засіданні не зявився, до суду подано заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, на задоволенні позовної заяви наполягають з підстав викладених у ній. Відповідач про розгляд справи в суді був повідомлений завчасно та належним чином. Згідно листа Дарївської ВК №10 відмовився надати пояснення по суті позовної заяви. Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 10-11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та суд вирішує справу в межах заявлених вимог та підставі наданих йому доказів. Відповідно до ст. 60 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обовязків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Вирішуючи даний спір суд повинен застосовувати норми цивільного законодавства, які регулюють зазначені правовідносини та Конституцію України. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 25.12.2014 року Бериславським районним судом в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12014230090000829 відносно [PERSON] було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: с. Томарине вул. Щорса, 6 Бериславського району Херсонської області строком на 2 місці з застосуванням засобів електронного контролю з 19 години по 07 годину доби. 27.12.2014 року відповідачу [PERSON] було встановлено засоби електронного контролю: мобільний термінал S/N 35433216 та електронний браслет S/N 078 СЕ28198 на період 60 діб, починаючи з 25.12.2014 року та вручено памятку з експлуатації електронних засобів контролю (а.с. 10). Протоколами від 27.12.2014 року відповідачу було оголошено ухвалу слідчого судді та розяснено обовязки прибувати до слідчого, суду за першою вимогою та не залишати місця постійного проживання у зазначений в ухвалі час (а.с. 7,8); розяснено правила користування електронними засобами контролю щодо обовязку носити електронний засіб контролю, заборони зняття або неправомірного втручання в роботу пристрою з метою ухилення від контролю (а.с. 9). Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією підстав виникнення цивільних прав та обовязків є завдання матеріальної шкоди іншій особі, згідно з ч. 2 ст. 16 цього Кодексу одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам особи, а також шкода завдана майну особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування та відповідно до частини 2 зазначеної статті, збитки складаються з реальних збитків та упущеної вигоди. Як роз»яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у п.2 розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв»язок та є вина зазначеної особи. З огляду на вищезазначене відповідальність настає при існуванні складу правопорушення, що включає: протиправність поведінки, наявність шкоди, причинного зв»язку між ними та вини заподіювача шкоди. Згідно листа першого заступника начальника відділу начальника слідчого відділення Бериславського РВ УМВС України в Херсонській області [PERSON], [PERSON] 10.01.2015 року пошкодив засіб електронного контролю (модуль та браслет) та залишив своє постійне місце проживання без поважних причин (а.с. 13 ). 12.01.2015 року ухвалою Бериславського районного суду [PERSON] було змінено запобіжний захід з «домашнього арешту» на «тримання під вартою». (а.с. 6). Згідно технічного висновку №35433216 щодо працездатності обладнання, мобільний контрольний пристрій не вмикається, має механічні ушкодження корпусу, дисплея, захисних екранів на друкованій платі, антени МНz та має сліди потрапляння вологи. Ремонт не доцільний (а.с. 16). Згідно технічного висновку №28082 щодо працездатності обладнання, електронний браслет має пошкодження у вигляді розрізаного ремінця «R170» та «S140» та потребує заміни вказаних ремінців (а.с. 17). На запит Управління УМВС України в Херсонській області компанія «[PERSON] Пі еС Україна» надала вартість мобільного контрольного пристрою та ремінців для електронного браслету, що складає: мобільний контрольний пристрій пристрій спостереження за рухомими обєктами т.м. 3М Еlectronic Monitoring моделі Two Piece GPS з радіомодулем системи стільникового звязкуGSM-900/1800 з GPS-приймачем 33984,00 гривень; ремінець «R170» для електронного браслету 806,40 гривень; ремінець «S140» для електронного браслету 806,40 гривень (а.с. 15). Таким чином, неправомірними діями відповідача [PERSON], позивачу УМВС України в Херсонській області завдано майнову шкоду на суму 35596,80 гривень. Статтею 88 ч.1 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судові витрати позивача по сплаті судового збору складають 355 гривень 97 копійок. Відповідно до постанови № 6 Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», на основі ст. 1166 ЦК України,

Outcome: approved