Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ЖБК «Річковик-2», який є юридичною особою - непідприємницьким товариством, утвореним фізичними особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування, було організовано при виконавчому комітеті Київської міської ради народних депутатів з метою забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного житлового будинку, а також для наступної експлуатації та управління цим будинком. Свою діяльність позивач здійснює на основі статуту, прийнятого відповідно до примірного статуту житлово-будівельного кооперативу загальними зборами громадян і зареєстрованого в установленому порядку. З метою управління кооперативом та реалізації своїх набутих прав та обов'язків, в кооперативі було обрано виконавчих орган - правління, визначено його склад і компетенцію, головою правління з 2005 року по лютий 2012 року була відповідачка - [PERSON] Пунктом 53 статуту позивача визначені функції правління, а саме: забезпечує додержання кооперативом та його членами законодавства, рішень з питань діяльності кооперативу і статуту кооперативу; представляє інтереси кооперативу в державних і громадських органах, на підприємствах, в установах і організаціях; контролює надходження від членів кооперативу платежів у рахунок погашення позички банку, веде точний облік заборгованості, забезпечує збереження зобов'язань членів кооперативу до повного погашення заборгованості; контролює надходження від членів кооперативу вступних внесків, пайових внесків, внесків на капітальний ремонт жилого будинку (будинків), на експлуатацію жилого будинку (будинків) і утримання при домової території, плати за комунальні послуги та інших платежів; у разі несвоєчасного внесення членами кооперативу відповідних платежів вживає заходів до їх стягнення в установленому порядку. Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції, 3х % річних та нарахованої пені, мотивуючи свої вимоги тим, що остання є власницею та зареєстрована у будинку [NUMBER], який знаходиться на балансі ЖБК «Річковик-2». ЖБК «Річковик-2» у позовних вимогах просив стягнути з власника приміщення 55512 грн. 16коп. з урахуванням індексу інфляції, пені та 3 % річних, посилаючись на те, що вона тривалий час не вносила оплату за житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим за період часу з 01.01.2005р. до 01.03.2013р. утворилась заборгованість у розмірі 39237 грн. 98 коп. Рішенням Деснянського суду м. Києва 754/7230/13-ц від 20.06.2013 року зазначений позов було задоволено частково, стягнуто на користь позивача заборгованість за комунальні послуги за період з квітня 2010 року в розмірі 23054 грн. 13 коп. з урахуванням 3% річних у розмірі 925 грн. 52 коп. та інфляційних витрат на суму 419 грн. 80 коп. В іншій частині позову було відмовлено у зв'язку з пропуском позивачем трирічного строку позовної давності на право звернення до суду за захистом порушених прав. Таким чином, позивачу у зв'язку із неналежним виконанням своїх посадових обов'язків головою правління [PERSON], встановлених статутом, завдано матеріальної шкоди у розмірі прямого збитку - 32458,03 грн., що складається із різниці між заявленими вимогами та вимогами, задоволеними судом (55512,16 - 23054,13 = 32458,03 грн.) В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд про їх задоволення. Відповідач в судовому засіданні відповідач проти позовних вимог заперечувала, просила суд відмовити у їх задоволенні за їх безпідставністю. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії статуту житлово-будівельного кооперативу «Річковик -2», кооператив зареєстрований управлінням житлово-будівельних кооперативів виконавчим комітетом Київської міської рад народних депутатів 21 листопада 1988 р. № 20. Статут ЖБК «Річковик-2» перереєстрований 20 серпня 1999р. № 45. Як вбачається з копії трудової книжки виданої на ім'я [PERSON], 1947 року народження, відповідачка 03.01.1999 року прийнята на посаду голови правління кооперативу ЖБК «Річковик-2» та 14.02.2012 року звільнена з посади голови правління ЖБК «Річковик-2». (а.с.41) Згідно статуту ЖБК «Річковик-2» визначено розділи: 1 - порядок організації житлово-будівельного кооперативу, 2 - прийом громадян до членів житлово-будівельного кооперативу; 3 - діяльність житлово-будівельного кооперативу, права і обов'язки кооперативу, 4 - кошти житлово-будівельного кооперативу, 5 - права та обов'язки членів житлово-будівельного кооперативу та членів їх сімей, 6 - органи управління та ревізійна комісія житлово - будівельного кооперативу, 7 - реорганізація та припинення діяльності житлово-будівельного кооперативу. Згідно розділу 6 статуту п. 49, 53, 57 визначено, що органами управління житлово-будівельного кооперативу є загальні збору членів кооперативу (збори уповноважених) та правління кооперативу та визначено їх повноваження, а також визначено повноваження ревізійної комісії житлово-будівельного кооперативу. Згідно п. 52 статуту правління житлово-будівельного кооперативу є виконавчим органом кооперативу, підзвітним загальним зборам членів кооперативу (зборам уповноважених). Правління обирається загальними зборами з числа членів кооперативу у кількості не менше 3 чоловік строком на 2 роки. Правління обирає з свого складу голову та його заступників. Голова правління здійснює повсякденне керівництво діяльністю кооперативу, забезпечує виконання рішень загальних зборів членів кооперативу (зборів уповноважених) та правління. Згідно п. 53 статуту правління ЖБК контролює надходження від членів кооперативу вступних внесків, пайових внесків, внесків на капітальний ремонт жилового будинку, на експлуатацію жилого будинку та утримання прибудинкової території, платні за комунальні послуги на інші платежі. Пунктом 62 статуту ЖБК визначено, що члени правління та члени ревізійної комісії житлово-будівельного кооперативу, які спричинили своїми діяннями шкоду кооперативу, несуть перед ним матеріальну відповідальність у встановленому законом порядку. Таким чином, в статуті кооперативу відсутнє визначення повноважень (обов'язків) голови правління, немає положення про персональну відповідальність голови правління за виконання покладених на нього обов'язків. Представник позивача зазначив, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20.06.2013 року позов ЖБК «Річковик-2» було задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь позивача заборгованість за житлово-комунальними послугами з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних у розмірі 23054 грн. 13 коп., а також витрати по сплаті судового збору. В зв'язку з тим, що відповідачка, будучи головою правління ЖБК «Річковик-2» виконувала свої посадові обов'язки не належним чином та недобросовісно, вчасно не забезпечила звернення кооперативу з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, позов кооперативу було задоволено частково лише в межах зазначеного строку за період з квітня 2010 року. Тобто суд відмовив у стягнення заборгованості за період з 01.01.2005 року, в зв'язку з чим з вини відповідача позивачу було заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 32458,03 грн., що складається із різниці між заявленими вимогами та вимогами, задоволеними судом (55512,16 - 23054,13 = 32458,03 грн.) Згідно ст. 16 Закону України «Про кооперацію» виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу. Виконавчий орган підзвітний вищому органу управління кооперативу і несе перед ним відповідальність за ефективність роботи кооперативу. У кооперативі, до складу якого входить менше ніж 10 членів, обирається лише голова кооперативу. Виконавчий орган кооперативу: здійснює управління кооперативом у період між загальними зборами членів кооперативу, забезпечує виконання їх рішень; представляє кооператив у відносинах з органами державної влади та органами місцевого самоврядування, міжнародними організаціями, юридичними та фізичними особами; укладає угоди між кооперативом та іншими особами; діє від імені кооперативу в межах, передбачених статутом кооперативу. Виконавчий орган може бути наділений іншими повноваженнями, визначеними вищим органом управління кооперативу або статутом кооперативу. Члени правління та голова кооперативу обираються загальними зборами членів кооперативу на строк, визначений статутом, але не більше ніж на п'ять років. Порядок обрання або відкликання членів правління та голови кооперативу, а також порядок проведення засідань правління кооперативу та прийняття ним рішень визначаються статутом кооперативу. Правління кооперативу може наймати виконавчого директора для оперативного управління діяльністю кооперативу. Виконавчий директор не може бути членом кооперативу. Виконавчий директор виконує свої функції на умовах контракту, який укладає з ним правління кооперативу, формує виконавчу дирекцію та виконує функції, делеговані йому правлінням кооперативу. Виконавчий директор несе персональну відповідальність за виконання покладених на нього обов'язків, визначених контрактом та статутом кооперативу. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. (Абзац перший пункту 2 із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 9 від 24.10.2003) Згідно ч.2-4 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Протягом судового розгляду стороною позивача не було надано будь-яких правових доказів на підтвердження завдання відповідачем майнової шкоди позивачу, а також неправомірності дій відповідача та причинного зв'язку між ними. Тому, позовні вимоги про стягнення з відповідача шкоди у розмірі 32458,03 грн., суд вважає необґрунтованими. За таких обставин, позов не підлягає задоволенню. Оскільки суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, то відповідно до положень ст. 88 ЦПК України суд також відмовляє у стягненні з відповідача витрат по сплаті судового збору.

Outcome: dismissed