Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовані, тим що після смерті спадкодавця [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з: - цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Чайківка, Радомишльського району Житомирської області по вул. Зарічка, № 34; - земельної ділянки площею 2,8361 га (кадастровий номер 1825088600:01:000:0269) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Чайківська сільська рада, - земельної ділянки площею 0,1799га (кадастровий номер 1825088600:01:000:0060) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Чайківська сільська рада, - земельної ділянки площею 2,7587 га (кадастровий номер 1825088600:01:000:0268)з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Чайківська сільська рада, - земельної ділянки площею 0,1799га (кадастровий номер 1825088600:01:000:0059) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Чайківська сільська рада, інших спадкоємців які мають право та претендують на вищевказане майно нема, тому просила суд визнати за нею право на спадщину. В судовому засіданні позивачка не з»явилася, про дату час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надіслала заяву в якій просила справу розглянути без її участі а позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без\~ його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити. \~ Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. \~ Виходячи зі змісту ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~ Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. \~\~У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище Вакулюк, що підтверджує свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІ-ТП № 255882 від 02.05.1987 року) [PERSON], народилась 29.07.1963 року в с. Чайківка, Радомишльського району, Житомирської області, з 1989 року по даний час проживає в [INFO] в кв. № 37. Відповідно до свідоцтва про народження серії ІV-УР № 1575865, що видане Чайківською сільською радою Радомишльського району Житомирської області, 10.08.1963 року, її батьками є: батько, [PERSON], українець та мати, [PERSON], українка, копія зазначеного свідоцтва додається. 23 червня 2016 року у віці 89 років померла мати позивача, [PERSON], в м. Буча, Київської області, що підтверджує свідоцтво про смерть серії І-ТП № 286587, видане Чайківською сільською радою, Радомишльського району, Житомирської області 29.06.2016 року, копія зазначеного свідоцтва про смерть додається. В шестимісячний строк після смерті матері, [PERSON], позивачка, як єдина спадкоємиця за законом, у відповідності до ст. 1261 ЦК України, подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса [PERSON], за результатами якої, нотаріусом було заведено спадкову справу під № 130/2016, даний факт підтверджує витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 45132686 від 20.09.2016 року. До складу спадкового майна, що залишилося після смерті матері, зокрема всього іншого, входить житловий будинок та чотири земельні ділянки, а саме: - житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Радомишльський р-н, с. Чайківка, вул. Зарічка, № 34 який рахувався за спадкодавицею, що також підтверджує довідка № 126 від 23.03.2017 року з виконкому Чайківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області; - дві земельні ділянки загальною площею 3,02 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Чайківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і які належали покійній спадкодавиці, [PERSON], згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 234039 від 08 квітня 2005 року, що виданий їй на підставі розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації від 01 червня 2004 року № 99; - та дві земельні ділянки загальною площею 2,94 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Чайківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і які належали покійному [PERSON], (який помер 19.12.2003 року в с. Чайківка, Радомишльського району Житомирської області, що підтверджує свідоцтво про смерть серії 1-ТП № 014475 від 05.07.2005 року) згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 234038 від 08 квітня 2005 року, які у свою чергу успадкувала його дружина, (що підтверджує свідоцтво про шлюб серії 1-ТП № 006370 від 05.07.2005 року та Свідоцтво про право на спадщину за законом № 1-1240 від 13.07.2006 року) [PERSON]. Відповідно до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Проте позивачці як єдиній спадкоємиці за законом, нотаріус не може видати свідоцтва про право на спадщину (в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України), через відсутність правовстановлюючих документів, адже згідно довідки № 668 від 26.10.2016 року, яка видана КП «Житомирське обласне міжміське БТІ», право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Радомишльський р-н, с. Чайківка, вул. Зарічка, № 34 не зареєстровано. Загальна інвентаризаційна вартість даного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами складає 114 684,00 гривень даний факт підтверджує технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 11.10.2016 року. Згідно ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація права була проведена відповідно до законодавства, що діяло в момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Відповідно до ст.ст. 100 та 101 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, які діяли на той момент, не передбачалося та не повязували набуття права власності на будинок з реєстрацією його в органах БТІ чи інших установах. Також, згідно до вимог «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», від 07 лютого 2002 року № 7/5, зареєстрованого в Мінюсті України 18 лютого 2002 року за № 157/16445, з наступними змінами, а також листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності якого не була проведена, і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Однак, починаючи з дня побудови будинку і до дня своєї смерті, батьки позивача увесь цей час проживали у вищевказаному будинку та були в певний час головами двору, а відповідно, постійно, відкрито і безперервно володіли та користувалися цим домоволодінням як власним, що також підтверджує довідка № 125 та № 127 від 23.03.2017 року з виконкому Чайківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Що стосується вищезазначених земельних ділянок позивачка також не має можливості успадкувати їх в нотаріальному порядку через те, що у Державному акті, який видавався на імя її матері містяться підчистки та дописки, крім того у ньому неправильно вказана площа даних земельних ділянок, щодо земельних ділянок, які успадкувала мати позивачки після свого чоловіка, спадкодавиця [PERSON] не зареєструвала своє право власності на дане майно, крім того, на сьогодні відсутній оригінал вищезгаданого Державного акту в свою чергу, всі вищевказані обставини, згідно ЗУ «Про нотаріат», є перешкодою для вчинення необхідних нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтв про право на спадщину. У відповідності до п.4.12 та п.4.18 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012 року: «Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі відповідного свідоцтва документів, нотаріус розяснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку». Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Теж саме зазначає п. 10) Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Згідно постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судовим рішенням може визнаватися право власності в порядку спадкування, якщо через відсутність документів не можливо оформити спадщину через нотаріуса. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права на спадщину, а відтак позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного й у відповідності з ст. 55 Конституції України, ст.ст. 3, 15, 328, 1216-1218, 1223, 1225, 1268, 1277 ЦК України, ст. 131 ЗК України, ПП ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ПП ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та

Outcome: approved