Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Краматорської міської ради про усунення перешкоди в користуванні житловим приміщенням та визнання відповідача таким, що втратив право користування житловою площею квартири [ADDRESS], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що йому згідно договору купівлі-продажу №47 від 06.02.2002 року на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрований відповідач по справі, його син - [PERSON], [INFO]. З липня 2014 року відповідачка разом із сином покинули належну йому квартиру, забрав всі свої речі, в ній не проживають, комунальні платежі не сплачують, своїх особистих речей в квартирі не мають. Шлюб між відповідачкою та ним розірвано. Він не може сплачувати за нього комунальні послуги та скористатись своїм право власності. Просить усунути перешкоду в користуванні його власністю та визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Відповідачі та третя особа в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Згідно ст.223 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст.280-282 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного Кодексу України (далі за текстом - ЦК України), власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до Конституції України, право приватної власності громадян є непорушним і ніхто не може бути протиправно його позбавлений. Відповідно до ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушувати права інших осіб, завдати шкоди культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоду іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна дотримуватися моральних засад суспільства. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст.9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку передбаченим законом. Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст.155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою). Згідно договору купівлі-продажу №47 від 06.02.2002 року [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS]. Згідно довідки з місця проживання відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до акту про не проживання від 17.11.2017р., відповідач зареєстрований за адресою [ADDRESS], але не проживає з липня 2014р., його особистих речей у будинку немає, комунальні послуги він не сплачує. Згідно заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 18.07.2016 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. При таких обставинах, суд вважає доведеними доводи позивача про те, що відповідач чинить йому перешкоди у користуванні власністю та втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS].

Outcome: approved