Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних нарахувань за прострочення грошового зобов»язання та відсотків вказуючи, що 23 березня 2009 року між ним та відповідачем- Шандрак [PERSON] укладено договір позики. Відповідно до рішення Соснівського районного суду м.Черкас від 01.12.2010року з відповідача на його користь стягнуто суму боргу в розмірі 407 000грн. Грошове зобовязання [PERSON] перед ним на сьогоднішній день не виконано, борг у сумі 407 000 гривень не повернутий. Протягом 2012 2013 років на його користь Соснівським районним судом винесені наступні рішення: 10 вересня 2012 року по справі №2-5354/11р. стягнуто з [PERSON] на його користь інфляційні нарахування за прострочені грошові зобов'язання за період з 01.01.2012 р. по 31.08.2012 р. та 3% річних від простроченої суми за цей період, яке набрало законної сили, перебуває на виконанні та до сьогоднішнього дня не виконано; 23 вересня 2013 р. у справі №712/10204/13-ц з відповідача стягнуто 3% річних від простроченої суми боргу за період з 01.09.2012р. по 31.07.2013 р. На виконання цього рішення суду видано виконавчий документ, який також передано на виконання до відділу ДВС Черкаського районного управління юстиції. Рішення суду не виконано. Вважає, що відповідно до ст. 625 ЦК України він має право на відшкодування інфляційного збільшення та 3% річних за період з 01 березня 2014року по 29 лютого 2016року оскільки позика не повернута. Відповідно до розрахунку інфляційне збільшення за період з березня 2014року по 29 лютого 2016року складає 268 128,58грн Відповідно до розрахунку три проценти річних за період з за період з березня 2014року по 29 лютого 2016року в сумі 24 445,75 грн., а всього на загальну суму 292\~574,33 гривень (двісті девяносто дві тисячі пятсот сімдесят сотири грн.33 коп), яку і просить стягнути з відповідача на його користь. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задоволити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з»явився, належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, направив суду заяву про відкладення розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що передбачено ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки судом встановлено, що 23 березня 2009 року між позивачем [PERSON] та відповідачем- Шандрак О.В. укладено договір позики. Відповідно до рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 01.12.2010року з відповідача на користь [PERSON] стягнуто суму боргу в розмірі 407 000грн. Протягом 2012 2013 років на користь позивача [PERSON] Соснівським районним судом винесені наступні рішення: 10 вересня 2012 року по справі №2-5354/11р. з [PERSON] стягнуто на користь позивача інфляційні нарахування за прострочені грошові зобов'язання за період з 01.01.2012 р. по 31.08.2012 р. та 3% річних від простроченої суми за цей період, яке набрало законної сили, перебуває на виконанні та до сьогоднішнього дня не виконано; 23 вересня 2013 р. у справі №712/10204/13-ц з відповідача [PERSON] стягнуто на користь позивача 3% річних від простроченої суми боргу за період з 01.09.2012р. по 31.07.2013 р. На виконання цього рішення суду видано виконавчий документ, який також передано на виконання до відділу ДВС Черкаського районного управління юстиції. Грошове зобовязання [PERSON] перед [PERSON] станом на 29.06.2016року на момент розгляду справи в суді не виконано, борг не повернуто. Відповідно до ст. 625 ЦК України позивач має право на відшкодування інфляційного збільшення та 3% річних за період з 01 березня 2014року по 29 лютого 2016року, оскільки позика не повернута. Відповідно до розрахунку інфляційне збільшення за період з березня 2014року по 29 лютого 2016року складає 268 128,58грн Відповідно до розрахунку три проценти річних за період з за період з березня 2014року по 29 лютого 2016року в сумі 24 445,75 грн., а всього на загальну суму 292\~574,33 гривень (двісті девяносто дві тисячі пятсот сімдесят сотири грн.33 коп) Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. На даний час відповідач не повернув боргу та не виконав своїх зобовязань. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник повинен повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки відповідач не повернув весь борг у встановлений строк, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.1050 та ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими на законі та такими, що підлягають до задоволення, а саме підлягає до стягнення із [PERSON], 31.07.1973р.н. на користь [PERSON] інфляційне нарахування за прострочення грошового зобов»язання за період з березня 2014року по 29 лютого 2016року в сумі 268 128,58грн та три проценти річних за період з березня 2014року по 29 лютого 2016року в сумі 24 445,75 грн., а всього на загальну суму 292\~574,33 гривень (двісті девяносто дві тисячі пятсот сімдесят сотири грн.33 коп). При подачі позову позивач був звільнений від сплати судового збору, а тому відповідно до ст.88 ЦПК суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збіру розмірі 2925,74 грн.

Outcome: approved