Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 15924,89 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05.11.2012 року відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (Генеральна угода), відповідачем отримано кредит у розмірі 14477,01 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання належним чином не виконала. Станом на 26.12.2013 року заборгованість відповідача перед банком складає 15924,89 грн., в тому числі: 13245,37 грн.- заборгованності по кредиту, 1445,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 734,52 грн. - штраф (процентна складова). Просить суд стягнути заборгованність за кредитом та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглядати за своєї відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі, в зв'язку з чим, згідно ухвали Знам'янського міськрайонного суду від 06.06.2014 року розгляд цивільної справи проводиться заочно. Відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», та відповідачем укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за умовами якої позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 1477,01 грн. У вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків в розмірі 10% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язався повернути кредит у відповідності до умов Кредитного договору та Генеральної угоди. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що позивач свої зобов'язання, передбачені кредитним договором, виконав повністю, надавши відповідачу кредитні кошти, а відповідач в свою чергу, передбачені кредитним договором зобов'язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом відповідно до графіку не виконує, внаслідок чого сума заборгованості за кредитним договором станом на 26.12.2014 року складає 15924,89 грн. Отже, відповідач порушив умови Договору, тому Банк мав підстави для звернення до суду з даною вимогою. Згідно ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Судом встановлено, що відповідач порушив умови Договору щодо повернення кредитних коштів, а саме не сплачував кошти в строк, передбачений Договором, як наслідок виникла заборгованість в сумі 15924,89 грн., в тому числі: 13245,37 грн.- заборгованності по кредиту, 1445,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 734,52 грн. - штраф (процентна складова). Згідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як вбачається з матеріалів справи заборгованість по процентам за користування кредитом становить 1445,00 грн., а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 734,52 грн. - штраф (процентна складова). З огляду на наведене, врахувавши, що умови кредитного договору відповідач належним чином не виконав, суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором та Генеральною угодою від 05.11.2012 року загалом в сумі 15924,89 грн. Також суд, вважає, що відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно також стягнути судові витрати по справі. На підставі викладеного, ст.ст.259, 509, 526-530, 549, 610-612, 623, 1054 ЦК України,

Outcome: approved