Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору оренди, зобов`язання повернути об`єкт оренди шляхом виселення та стягнення заборгованості, покликаючись на те, що 28.12.2017 між Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та [PERSON] укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Г-10819-17, згідно з п.1 якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові приміщення мезоніну, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 16,0 м?. Передача об`єкта оренди була здійснена за актом приймання-передачі від 28.12.2017 року. Договір укладений на термін до 27.12.2020 року (п.4.1 Договору). Однак всупереч умовам укладеного Договору та вимогам законодавства, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав.\~ Відповідно до довідки про заборгованість з орендної плати від 28.01.2019 року № 4-2302-236, станом на 16.01.2019 року відповідачем орендна плата за користування об`єктом оренди не вносилась в обсязі, визначеному умовами Договору, внаслідок чого допущено заборгованість на загальну суму 19\~015,16 грн. Позивач просить задоволити позовні вимоги та розірвати з відповідачем договір оренди, виселивши останнього з нежитлового приміщення та стягнути суму заборгованості за укладеним договором. Представник позивача подав заяву, згідно якої просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримує та просить задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими відправленнями. Також не подав до суду відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, суд постановив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 28.12.2017 року між Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та [PERSON] укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Г-10819-17, згідно з п.1 якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові приміщення мезоніну, що розташовані за адресою: [ADDRESS] загальною площею 16,0 м?. Передача об`єкта оренди була здійснена за актом приймання-передачі від 28.12.2017 року. Договір укладений на термін до 27.12.2020 року (п.4.1 Договору). Пунктом 7.1.2 договору оренди визначено обов`язком орендаря сплачувати орендну плату своєчасно і в повному обсязі. Розділом 5 Договору врегульовані питання розміру орендної плати та порядку розрахунків. Пункт 5.6 Договору передбачає, що орендна плата сплачується орендарем на рахунок орендодавця не пізніше 20 числа місяця за попередній місяць. Відповідно до п. 5.3 Договору розмір орендної плати коригується щомісячно на відповідний індекс інфляції. Розмір орендної плати за перший місяць оренди склав 1 233,00 грн. без ПДВ. (п.5.1 Договору). Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється в порядку, визначеному чинним законодавством України (п. 5.4 Договору). Відповідно до довідки про заборгованість № 4-2302-236 від 28.01.2019 року, станом на 16.01.2019 року, відповідачем орендна плата за користування об`єктом оренди не вносилась в обсязі, визначеному умовами Договору, внаслідок чого допущено заборгованість на загальну суму 19\~015,16 грн., яка виникла за період з 28.12.2017 року по 31.12.2018 року. Відповідно до п. 5.8 Договору несплата орендної плати вловному обсязі протягом трьох місяців з Дня закінчення строку платежу є підставою для дострокового розірвання договору оренди. Водночас, орендоване майно є комунальним, тому на спірні правовідносини поширюється також дія Закону України «Про оренду державного та комунального майна», згідно з ч. З ст. 26 якого підставою для дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду може бути невиконання сторонами своїх зобов`язань. Відповідно до ч.3\~ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Підстави, на яких наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, встановлені статтями\~782,\~783 ЦК України. Таке право наймодавець має у разі, коли наймач не вносить плати за користування річчю протягом трьох місяців поспіль; користується річчю всупереч договору або призначенню речі; без дозволу наймодавця передав річ у користування інший особі, своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; не приступив до проведення капітального ремонту (якщо обов`язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача). Зі змісту зазначених положень договору оренди (п. 4) та норм\~Цивільного кодексу України\~(ст. 782) випливає, що підставою для дострокового розірвання договору оренди є несплата орендної плати протягом трьох місяців підряд з дня закінчення строку платежу, оскільки визначальним у даному випадку є не наявність заборгованості чи її відсутність, а сам факт несплати орендної плати, протягом строку визначеного законом або договором. Відповідно до\~ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та правочини. Згідно зі\~ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Згідно із\~ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, дослідженими в ході розгляду справи доказами підтверджується, що відповідач всупереч умовам укладеного договору та вимогам зазначених законодавчих актів, взяті на себе зобов`язання в повному обсязі не виконав. Згідно із ч.1\~ст.785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Відповідно до\~ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Розділом 9 Договору оренди визначено порядок повернення Орендодавцю об`єкта оренди. Так, у разі припинення або розірвання договору, Орендар повинен повернути орендодавцеві об`єкт оренди протягом 15 днів за актом приймання - передачі у належному стані (п.9.3,п.9.6.Договору). Відповідно до вимог ч. 3\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позов є обґрунтованим, позивачем доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, оскільки встановлено, що у відповідач дійсно не виконує умови договору оренди, а також у нього наявна заборгованість по договору. Зважаючи на те, що відповідач в судове засідання не з`явився та не подав суду жодних доказів на спростування вимог позивача, суд вважає, що існують підстави для задоволення позовних вимог про розірвання договору оренди, виселення відповідача з об`єкту оренди та стягнення з останнього заборгованості за вказаним договором, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як видно з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено 5763,00 гривень судового збору, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved