Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] та зняття такого з реєстрації. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він є власником квартири, яка знаходиться у [ADDRESS] на підставі Договору дарування від 25.01.2020 року. У даній квартирі зареєстровані наступні особи: позивач - [PERSON] , [PERSON] (дружина), [PERSON] (донька) та [PERSON] (мати) і відповідач - [PERSON] . Однак відповідач в даній квартирі фактично не проживає понад 10 років без поважних причин, жодних особистих речей відповідача в даному житлі немає. Таким чином, оскільки відповідач у спірній квартирі не проживає протягом багатьох років, не оплачує комунальні послуги не несе інших витрат по утриманню та обслуговуванню квартири, житлом не цікавиться, він вважається таким, що втратив право користування вказаним приміщенням. Реєстрація відповідача в найманій квартирі порушує права позивача як власника, оскільки він самотужки змушений нести витрати пов`язані з ремонтом та утриманням даного житлового приміщення, а також сплачувати нараховані комунальні послуги в тому числі з розрахунку на кожного зареєстрованого, але фактично не проживаючого. А тому просить в судовому порядку визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Ухвалою суду від 14 квітня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін у судове засідання. Визначено відповідачу строк для подання відзиву. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з аналогічних підстав наведених у позовній заяві, просить позов задоволити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. Про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку по місцю реєстрації та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності відповідача та ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, відносно чого позивача не заперечив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з таких мотивів. Згідно ст. 163 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, п.п. 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 цього кодексу. У відповідності до вимог ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності членів сім`ї наймача за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В судовому засіданні встановлено, що позивач, відповідач, а також [PERSON] (дружина), [PERSON] (донька) та [PERSON] (мати) зареєстровані в квартирі [ADDRESS] , що стверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки від 22.02.2021 (а.с10). Власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.01.2020 (а.с.9). Відсутність відповідача [PERSON] за місцем реєстрації по адресі [ADDRESS] підтверджуються актами обстеження житлових умов від 24.07.2020 та 22.02.2021 (а.с.11,12), у яких зазначено, що останній за вище вказаною адресою не проживає. Відповідно до положень ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.391 ЦК України). Таким чином суд вважає, що під час судового розгляду доведено, що відповідач не проживає в квартирі [ADDRESS] , більше шести місяців без поважних причин, в зв`язку з чим позовна вимога про визнання його таким, що втратив право на користування вказаним житловим приміщенням підлягає задоволенню. Що стосується позовної вимоги в частині зняття відповідача з реєстрації місця проживання в житловому приміщенні за адресою [ADDRESS] , то суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення особи права на користування житловим приміщенням, та з врахуванням положень ст.18 ЦПК України, таке рішення суду є обов`язковим для виконання відповідним органом державної реєстрації місця проживання, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. В зв`язку з наведеним дане рішення суду є достатньою підставою для зняття [PERSON] з реєстрації за адресою: [ADDRESS] У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн., сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с.1).

Outcome: approved