Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після вчинення ДТП, винуватцем якого визнано відповідача збитки, котрі були витрачені на ремонт пошкодженого транспортного засобу відшкодовані відповідачем не були, та у зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в страховій компанії, що були виключена з учасників МТСБУ, позивач обрав спосіб захисту своїх порушених прав, шляхом звернення з позовом до винуватця ДТП. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позовну заяву задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Користуючись своїм правом, відповідачем наданий відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту своїх порушених прав, шляхом звернення позовних вимог до винуватця ДТП, оскільки його цивільно-правова відповідальність була застрахована належним чином. Представником позивача була надана відповідь на відзив відповідача, в якій представник надав спростування щодо наведених відповідачем у його відзиві на позов доводів. Вказав, що у позивача наявні альтернативні способи захисту свого порушеного права, тож відповідно до принципів диспозитивності ними обрано спосіб захисту своїх прав шляхом звернення стягнення шкоди безпосередньо з відповідача. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення сторін в справі, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної заяви на підставі наступного. Судом встановлено, що [PERSON] 14.08.2017 року о 00 год. 15 хв., рухаючись по вул. Отамана Головатого, 20 в м. Одесі, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «JEEP GRAND CHEROKEE» державний номер [NUMBER] ( LТ ), в порушення вимог 12.1., 13.1 Правил дорожнього руху, не обрав безпечної дистанції та скоїв зіткнення із автомобілем марки «ЗІЛ 130» реєстраційний номер [NUMBER] , та його напівпричепом реєстраційний номер 8038Ч1. Вищенаведена дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідача, що підтверджується Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення № 523/11897/17. (а.с.13) Внаслідок вищевказаної ДТП напівпричіп р.н. [NUMBER] , який відповідно до Технічного талону належить 7 ДЧСПТ 6 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Одеській області, отримав механічні пошкодження. Внаслідок неправомірних дій відповідача, позивачу були завдані матеріальні збитки у розмірі 17200 грн. 99 коп., що підтверджується звітом №173/18 від 3 грудня 2018 року. (а.с.14-49) За проведення оцінки матеріального збитку позивач сплатив суб`єкту оціночної діяльності ФОП [PERSON] суму у розмірі 2500 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1048 від 4 жовтня 2018 року та договором від 4 жовтня 2018 року № 71. (а.с.50-54). Станом на теперішній час відповідач завдані збитки не відшкодував, що змусило позивача звернутись з відповідною позовною заявою до суду. Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно даних офіційного веб-сайту Моторного (транспортного) страхового бюро України, при перевірці чинності страхового полісу автомобіля, яким керував відповідач на момент скоєння ДТП 14.08.2017 року, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля, керуючи яким відповідач вчинив правопорушення, що призвело до пошкодження транспортного засобу позивача, була застрахована у ПрАТ «СК «Здорово», яка через заборгованість до фондів МТСБУ з 01.02.2018 року позбавлена членства в МТСБУ, страховий поліс № АК3278369. Як вбачається з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридична особа ПрАТ «СК «Здорово» не перебуває в процесі припинення. Відповідно достатті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» устраховика не виник обовязок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Законуреалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що власник автомобіля, який постраждав внаслідок ДТП може реалізувати своє право вимоги щодо відшкодування шкоди шляхом звернення з позовом лише до страховика, тобто в даному випадку до ПрАТ «СК «Здорово» в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Аналогічний висновок міститьсяу постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 755/18006/15-ц. З огляду на наведене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог 6 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України в Одеській області до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оскільки позивачем не вірно обрано спосіб захисту своїх порушених прав. Статтею 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тож, оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, судові витрати з відповідача на користь позивача відшкодування не підлягають.

Outcome: dismissed