Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з нерухомого майна за наступними підставами. З метою забезпечення позовних вимог [PERSON] до позивача, про стягнення суми боргу, ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду від 14 листопада 2003 року було накладено арешт на 11/20 частин житлового будинку по вул. Ломоносова, 321 в м. Мелітополі. В подальшому з позивача на користь [PERSON] було стягнуто заявлену в позовній заяві суму боргу. Вказану суму боргу позивачем було повернено, таким чином рішення суду було виконано в повному обсязі, та 13 лютого 2009 року ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду було знято арешт з 11/20 частин житлового будинку по вул. Ломоносова, 321 в м. Мелітополі, зареєстрованого на імя позивача. 12 березня 2009 року, ВДВС було внесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Позивачу, відповідно до свідоцтва про право власності від 13.01.2005 року, належить житловий будинок за адресою: м. Мелітополь вул. Ломоносова, буд. 321/1. На теперішній час, звернувшись до нотаріальної контори з приводу оформлення договору дарування житлового будинку за вказаною адресою: м. Мелітополь вул. Ломоносова, буд. 321/1, йому стало відомо, що на вказаний житловий будинок накладено арешт. У звязку з вищевикладеним, позивач на теперішній час позбавлений можливості вільно розпоряджатися належним йому майном. У судове засідання позивач не зявився, але надіслав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. У судове засідання представник ВДВС Мелітопольського МРУЮ Запорізької області та третя особа не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду від 14 листопада 2003 року було накладено арешт на 11/20 частин житлового будинку по вул. Ломоносова, 321 в м. Мелітополі/а.с.6/. В подальшому з позивача на користь [PERSON] було стягнуто заявлену в позовній заяві суму боргу. Вказану суму боргу позивачем було повернено, таким чином рішення суду було виконано в повному обсязі, 13 лютого 2009 року ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду було знято арешт з 11/20 частин житлового будинку по вул. Ломоносова, 321 в м. Мелітополі, зареєстрованого на імя позивача /а.с.7/. 12 березня 2009 року ВДВС було внесено постанову про закінчення виконавчого провадження/а.с.11/. Позивачу, відповідно до свідоцтва про право власності від 13.01.2005 року, належить житловий будинок за адресою: м. Мелітополь вул. Ломоносова, буд. 321/1/а.с.8-9/. Відповідно ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.. 391 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На теперішній час позивач бажає подарувати квартиру, але арешт виконавчої служби порушує його право власності.

Outcome: approved