Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 30 серпня 2010 року між останнім та ТОВ «Автоклуб» було укладено договір № Н-18385 та № Н-18385/1. Відповідно до умов Договору ТОВ «Автоклуб» зобов'язався надати послуги [PERSON] по отриманню автомобіля DAEWOO - Lanos на умовах 100-місячної поетапної оплати його вартості, а Відповідач зобов'язалася сплачувати на розрахунковий рахунок Позивача грошові внески, направлені на оплату вартості автомобіля і послуг Компанії у визначені Договором строки і розмірах. Відповідно до п. 3.2. Договору № 18385, п. 3.2. Договору № 18385/1, п.п. 7.3., 7.4. та 11.4. Додатку № 2 Договору Клієнт Компанії зобов'язаний сплачувати внесок щомісячно до 10-го числа у розмірі, визначеному у Додатку № 1 Договору. Згодом звернувшись із заявою про зміну визначеного автомобіля на DAEWOO - Nexia. Позивач свої зобов'язання виконав повністю і належним чином, бажаний автомобіль Відповідач отримав, про що було складено і підписано Акт здачі - приймання від 19 жовтня 2015 року. Натомість Відповідач свої зобов'язання по зазначеному Договору виконав неналежним чином. Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність його представника. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Поряд із цим, надав заяву про зменшення розміру позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, оскільки відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Про причину неявки суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 30 серпня 2010 року між [PERSON] та ТОВ «Автоклуб» було укладено договір № Н-18385 та № Н-18385/1 про надання послуг, у відповідності до якого позивач зобов'язався надати відповідачу послуги по отриманню автомобіля, а відповідач зобов'язався сплачувати грошові внески, направлені на погашення ціни автомобіля та витрат Компанії в строки та розмірах, визначених Договором (а.с. 12-13). У відповідності до Додатку № 1 до вказаного договору, позивач зобов'язався надати відповідачу послуги по отриманню автомобіля марки DAEWOO - Lanos, вартістю 70 720,00 грн., а відповідача зобов'язалась щомісячно протягом 100 місяців сплачувати 1% від вартості автомобіля, визначений як повний внесок до 10 числа кожного місяця. Додатком № 2 до Договору обумовлені правила здійснення діяльності «Автоклубу» (а.с.14-16). У відповідності до п. 14.5 зазначеного додатку, у випадку несвоєчасного внесення коштів, клієнт сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставка НБУ від не перерахованої суми. 30 серпня 2010 року між сторонами було укладено договір комісії № Н-18385/1 відповідно до якого позивач зобов'язується за дорученням Комітету за винагороду: здійснити пошук продавця автомобіля необхідного комітету для придбання, укласти договір купівлі - продажу нового авто з продавцем від свого імені та за рахунок Комітету, а також передати автомобіль комітету (а.с. 12). Із заяви [PERSON] від 30 вересня 2015 року вбачається, що вона бажає отримати інший автомобіль ані ж вказаний, зокрема DAEWOO - Nexia (а.с. 19). Актом прийому передачі підтверджується факт прийому - передачі автомобіля марки DAEWOO - Nexia, [PERSON] (а.с. 20). 21 жовтня 2015 року між сторонами було укладено договір застави № 1113/15 згідно якого [PERSON] передано на праві власності транспортний засіб, а саме DAEWOO - Nexia, шасі № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], а заставною вартістю на момент укладення договору визначено грошові кошти в розмірі 150 000,00 грн. (а.с. 25-26). Позивачем зобов'язання за договором виконані належним чином, в свою чергу відповідачем зобов'язання за договором належним чином не виконуються, оскільки не здійснюється сплата внесків передбачених договорами. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а ст. 530 ЦК України вимагає: «Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.» Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов'язків. Повідомлення позивача про необхідність усунути порушення умов договору доводилися до відома відповідача, однак останньою не було вчинено жодних дій, які б свідчили про намір у добровільному порядку сплатити заборгованість. Однак, відповідач свої зобов'язання по договору не виконує належним чином, чим порушує умови договору та норми цивільного законодавства, зокрема ст.ст. 526, 1054 ЦК України. Погіршення матеріального стану відповідача та не можливість погашати кредит не звільняє його від взятих на себе зобов'язань за договором. Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості, станом на 16 серпня 2018 року заборгованість по кредиту складає 92 570,40 грн., заборгованість з урахуванням індексу інфляції за період прострочення складає 13 527,14 грн., 3 % річних за прострочення виконання зобов'язання складає 3 805,20 грн., а всього у розмірі 109 902,74 грн. Суд бере до уваги та покладає в основу мотивування рішення розрахунок заборгованості, наданий позивачем і вважає такий вірним, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 109 902,74 грн. Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконав умов кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті процентів, на стягнення якої позивач має право, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Інших даних, що спростовували б невиконання відповідачем умов кредитного договору, суду не надано. Розподіл судових витрат між сторонами вирішити за правилами ст. 141 ЦПК України, стягнувши суму судового збору у розмірі 1737,93 грн. з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved