Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 12.08.2011 року між сторонами було укладено договір № A37WCC9EZ11759, 12.08.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 16000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0, 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконував належним чином умови кредитного договору, у зв'язку з чим у нього утворилася заборгованість, яка станом на 30.09.2015 року становить 95739,03 грн., з яких заборгованість за кредитом становить 6229,36 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 4,88 грн., комісія за користування кредитом - 4436,60 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 80666,05грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 3902,14грн. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 13294,10 грн., яка була задоволена рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2014 року. Позивач змушений був звернутися до суду для захисту своїх прав та інтересів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином та у встановленому законом порядку, поштовим повідомленням. За таких обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 12.08.2011 року між сторонами було укладено договір № A37WCC9EZ11759, 12.08.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 16000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0, 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.8-15). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2014 року з [PERSON] на користь позивача було стягнуто 13294, 10 грн. кредитної заборгованості (а.с.4-5). Взятих за договором обов'язків відповідач належним чином не виконала, що призвело до утворення у неї перед позивачем заборгованості в розмірі 82444,93 грн.(а.с. 6-7). Таким чином, відповідачем порушено вимоги ст. 526 ЦК України, якою визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1054 ЦК України, яка вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинно бути виконано у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно з п. 5.3. Договору, при порушенні позичальником строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн., та 5% від суми заборгованості. Таким чином, обґрунтованою є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 82444,93 грн. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1236,67 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved