Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку померлої в порядку спадкування за, посилаючись на те, що [INFO] померла його рідна матір [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно - земельна ділянка № 1147 площею 3,93 га, яка розташована на території Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. При зверненні до державного нотаріуса для оформлення спадкових прав на земельну ділянку позивачу було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналу державного акта на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON]. Згаданий державний акт покійна матір позивача втратила за невідомих обставин. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду, просить визнати за ним право приватної власності на вказану вище земельну ділянку за правом спадкування за заповітом. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача- відділу Держгеокадастру у Новоархангельському районі Кіровоградської областів судове засідання не з'явився, від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Новоархангельського районного управління юстиції Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судового виклику. Дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ст. 81 Земельного кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі і на підставі прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] померла [INFO] і за життя остання мала у власності земельну ділянку площею 3,93 га , яка розташована на території Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (кадастровий номер [NUMBER]). За інформацією Новоархангельської державної нотаріальної контори Кіровоградської області після смерті [PERSON], померлої [INFO], відкрилася спадкова справа № 115 від 08.5.2013 року, заява про прийняття спадщини надійшла від [PERSON].Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Згідно Єдиного реєстру спадкових справ від імені [PERSON] посвідчувалисть заповіти приватним нотаріусом Новоархангельського районного нотаріального округу Степаненко Р.Г. 18.02.2005 року реєстр № 307 та Новоархангельською ДНК 03.02.2012 року реєстр № 42. Відповідно до заповіту посвідченого державним нотаріусом Новоархангельської державної нотаріальної контори 03.02.20012 року реєстровий номер 42 [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] скористався своїм правом відповідно до норм чинного законодавства. Нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину внаслідок відсутності оригіналу Державного акту. Про факт втрати державного акту свідчить оголошення, яке опубліковане в районній газеті «Колос» від 08.10.2015 року. Згідно роз'яснень п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно роз'яснень, викладених у п.23 Постанови Пленуму Верхованого Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. За змістом ст.ст.2,10,26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст. Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Враховуючи наведені положення закону, за позовом, якщо крім особи, яка подає позов про спадкування, нема інших спадкоємців, відповідачем має бути територіальна громада в особі відповідних органів місцевого самоврядування. Згідно роз'яснень п.23 та 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності сторін констатований у ст.10 ЦПК України, де зазначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 30 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач , і позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Статтею 33 ЦПК України визначено, що суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності і тому суд позбавлений можливості роз'яснити позивачу право ст.33 ЦПК України та самостійно замінити первісного відповідача належним відповідачем. За змістом рішення суду має містити зазначення, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким (ст.215 ЦПК України). За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачем по справі не порушені прав позивача щодо вказаного спору. Крім того, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем по справі відділом Держгеокадастру у Новоархангельському районі Кіровоградської області позовних вимог суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки прав позивача відповідно до позовних вимог ніяким чином не порушує. Відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed