Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] про приведення будинку у попередній стан. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до наказу Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради № 229 від 30.08.2016р. він отримав у власність жилий блок у житловому будинку № 263 по вул. Надпільній в м. Черкаси, який складається з житлових кімнат № 11, 12, 14, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. На момент отримання позивачем у власність частини житлового будинку, інший співвласник будинку - відповідач, як власник кімнат 9,10, зніс існуючу стіну в місці загального користування (душ та туалет), чим зробив неможливе користування співвласниками загальною душовою та туалетами, інших санвузлів для співвласників їх секції немає. Крім того, відповідач збудував стіну, на місці, не передбаченому для цього, та на додаток демонтував унітази в санвузлі та привласнив їх, дані обставини підтверджуються тим, що розташування стін та місць загального користування будинку відповідно до плану від 03.04.1974 р., затвердженого Черкаським квартирно-експлуатаційною частиною Черкаського військового гарнізону істотно відрізняється від фактичного розташування їх на теперішній час. Для порівняння фактичного розташування стін та інших елементів будинку було проведено технічну інвентаризацію та виготовлено технічний паспорт від 27 серпня 2016 року. Фактично відповідач здійснив самовільне перепланування спільного часткового майна співвласників житлового будинку. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просить зобов'язати відповідача привести будинок № 263 по вул. Надпільній в м. Черкаси у первісний стан, у відповідності до технічної документації до здійснення робіт по самовільному переплануванню. В судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] та адвокат представника відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що згідно довідки № 760 від 01.03.2016 року та акту опитування сусідів від 02.07.2015 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] за взаємною згодою з метою приватизації будинку визначились з розподілом загальної площі, та не заперечували про приватизацію загальної площі розподілом 17.6 кв.м власником квартири № 9 [PERSON] Крім того, зазначила, що всі будівельні роботи позивачем проводилися з дотриманням усіх вимог чинного законодавства, що підтверджується декларацією про початок виконання будівельних робіт, декларацією про готовність обєкта до експлуатації з чіткими основними показниками обєкта будівництва, загальною та житловою площею, переліком та функціональним призначенням нежитлового приміщення. Зазначені документи зареєстровані в Управлінні ДАБІ у Черкаській області. Не зрозумілим являється той факт де взагалі взяв позивач декларацію про готовність обєкта до експлуатації - Реконструкція та перепланування кімнат № 9, 10 в гуртожитку по вулиці Ільїна 263, в м. Черкаси, що різниться з вказаною декларацією. Яка зареєстрована в Управлінні ДАБІ у Черкаській області. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в 2014-2015 роках збирали документи на приватизацію і вона дійсно підписувала заяву на згоду на переобладнання. Але відповідач роз»яснював їй зовсім інше ніж те, що він переобладнав. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона придбала житлове приміщення у [PERSON] 10.11.2016 року. Всі переобладнання вже були зроблені. Просила відмовити в позові позивачу. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши учасників процесу, покази свідка дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.08.2016 року [PERSON] є власником на праві приватної спільної часткової власності 33/100 житлового блоку (секція) № 9-18, який складається з житлових кімнат № 11, 12, 14 за адресою: м. Черкаси, вул. Надпільна в будинку № 263. На підставі свідоцтва про право власності від 09.02.2017 року [PERSON], [PERSON] Лєна Вікторівна, [PERSON] є власниками на праві приватної спільної часткової власності 3/10 в рівних частках жилого блоку (секція) 9-11 за адресою: м. Черкаси, вул. Надпільна в будинку № 263.Загальна площа частини житлового блоку (секції). Яка передається у власність становить 40,3 кв.м., із них житлова становить 23 кв.м. Відповідно до положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 376 ЦК України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Позивач в своєму позові посилається на те, що відповідач [PERSON] фактично здійснив самовільне перепланування спільного часткового майна співвласників вказаного житлового будинку. Дане посилання суд не приймає до уваги, оскільки представником відповідача [PERSON] [PERSON] суду надано декларація про початок виконання будівельних робіт, а саме реконструкція та перепланування кімнат № 9,10 в гуртожитку по вул. Ільїна, 263, в м. Черкаси, яка зареєстрована в Управлінні БАБІ у Черкаській області 31.07.2015 року та декларацію про готовність обєкта до експлуатації, яка зареєстрована в Управлінні ДАБІ у Черкаській області 27.08.2015 року, про що мають відповідні відмітки. Тобто відповідачем будівельні роботи (реконструкція та перепланування кімнат № 9,10 в гуртожитку по вул. Ільїна, 263, в м.Черкаси) відповідачем [PERSON] проводилися з дотриманням усіх вимог чинного законодавства, шляхом затвердження проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», що підтверджується декларацією про початок виконання будівельних робіт, декларацією про готовність обєкта до експлуатації з чіткими основними показниками обєкта будівництва, загальною та житловою площею, переліком та функціональним призначенням нежитлового приміщення. Крім того, з Акту опитування сусідів від 02.07.2015 року, завіреного КП «Соснівська СУБ» вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] за взаємною згодою з метою приватизації будинку визначились з розподілом загальної площі, та не заперечували проти приватизації загальної площі розподілом 17.6 кв.м власником квартир № 9 [PERSON] В подальшому на підставі вказаного Акту опитування сусідів Комунальним підприємством «Соснівська СУБ» була видана довідка № 760 від 01.03.2016 року про те, що [PERSON] виконана реконструкція кв. № 9 і № 10 в житловому будинку № 263 по вул. Надпільній (Ільїна). Враховуючи вказаний акт згоду сусідів громадянина [PERSON], КП «Соснівська СУБ» не заперечувала проти приватизації [PERSON] площі (загальної) в кв. 9 і 10, яка складає 40,3 кв.м, за вказаною адресою. Таким чином, із викладеного вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] не заперечувала проти приватизації [PERSON] площі (загальної) в кв. 9 і 10, яка складає 40,3 кв.м, за адресою: м. Черкаси, вул. Надпільна, 263. Зазначене підтверджує той факт, що на час надання позивачем згоди на приватизації відповідачем вказаних кімнат, у [PERSON] жодних питань з приводу перепланування, як він зазначає спільного часткового майна не виникало. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. ЦПК України встановлює правила належності та допустимості доказів. Так, належними є ті докази, які дають об'єктивну можливість підтвердити обставину, що має значення для вирішення справи. Належними є докази, що належать до предмета доказування. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Загальний характер допустимості означає, що у всіх справах повинна дотримуватися вимога про отримання інформації з визначених законом джерел і засобів доказування з дотриманням порядку збирання, представлення і дослідження доказів (дотримання процесуальної форми доказування). Відповідно, порушення цих вимог призводить до визнання доказів недопустимими. Докази, одержані з порушенням порядку, встановленого нормами матеріального та процесуального права, є недопустимими. Представник в своїх доводах посилається на наданий ним до матеріалів справи плану першого поверху будівлі від 03.04.1974 р., затвердженого Черкаським квартирно-експлуатаційною частиною Черкаського військового гарнізон, відповідно до якого просить привести приміщення в попередній стан. Як зазначалось вищеё та вбачається із матеріалів справи, даний план істотно відрізняється від фактичного розташування приміщень на теперішній час. [PERSON] того, судом встановлено, що мешканці даного гуртожитку отримали свідоцтва на приватизацію приміщень. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач є її колишнім чоловіком і вона в 2017 році приходила до гуртожитку та побачила, що відповідач проводить реконструкцію санвузла. Нею було викликано працівників поліції. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В даному випадку судом не встановлено, що відповідачем [PERSON] при реконструкції та переплануванні кімнат № 9,10 в гуртожитку по вул. Ільїна, 263, в м. Черкаси було здійснено самовільне перепланування спільного часткового майна співвласників житлового будинку, чим порушено право користування житлом позивача. Інших доказів позивачем до суду не надано. Натомість в ході розгляду справи достовірно встановлено та підтверджено доказами те, що будівельні роботи (реконструкція та перепланування кімнат № 9,10 в гуртожитку по вул. Ільїна, 263, в м.Черкаси) відповідачем [PERSON] проводилися з дотриманням усіх вимог чинного законодавства. З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача до задоволення не підлягають, оскільки необґрунтовані та не підтверджені доказами.

Outcome: dismissed