Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що домоволодіння [ADDRESS] належало на праві власності [PERSON], який помер [INFO]. Спадкоємцями першої черги спадкування після смерті [PERSON] були його дружина [PERSON] та його син [PERSON]. Вони прийняли спадкове майно у вигляді 12 частини будинку, що підтверджується фактом їх постійного проживання у будинку, яким вони управляли та володіли. [INFO] померла [PERSON]. Після смерті своєї матері [PERSON] залишився єдиним спадкоємцем та успадкував спадкове майно. Мати позивача [PERSON] вирішила купити у [PERSON] будинок [ADDRESS], в якому він залишився проживати і оскільки у нього на той час були відсутні належним чином оформлені документи на будинок, вони вирішили укласти між собою домашню угоду купівлі - продажу будинку. Відповідно до цієї угоди укладеної 20 листопада 1985 року в простій письмовій формі, [PERSON] передала гроші в сумі 2300 рублів, а [PERSON] передав їй ключи від будинку та всі існуючи документи на будинок та пообіцяв, що найближчим часом він оформить всі необхідні документи на підставі яких буде мати можливість оформити цю угоду в нотаріальній конторі. Саме з 1985 року батьки позивача і почали проживати в цьому будинку, де у 1986 році народився позивач, де і проживає до теперішнього часу. [INFO] [PERSON] померла. [INFO] помер [PERSON]. За життя батьки позивача не мали можливості оформити правовстановлюючі документи на будинок в зв'язку з тим, що після отримання від його батьків грошей за договором купівлі - продажу, [PERSON] зник у невідомому напрямку і лише тепер стало відомо, що він помер у 2003 році. Строк набувальної давності вже перевищує 14 років. У зв'язку з чим позивач просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на домоволодіння [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, надала суду пояснення аналогічні викладеним в змісті позовної заяви. Представник відповідач до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Тому суд вважає можливим зі згоди представника позивача провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], померлому [INFO], на підставі свідоцтва про право особистої приватної власності на житловий будинок виданим 17.02.1989 р. Виконавчим комітетом Амур - Нижньодніпровської районної ради народних депутатів належало домоволодіння [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги спадкування після смерті [PERSON] були його дружина [PERSON] та його син [PERSON]. Вони прийняли спадкове майно у вигляді 12 частини будинку, що підтверджується фактом їх постійного проживання у будинку, що в свою чергу підтверджується відомостями домової книги. [INFO] померла [PERSON]. Отже єдиним власником житлового будинку залишився [PERSON], який помер [INFO]. Мати позивача [PERSON], яка померла [INFO], 20 листопада 1985 року в простій письмовій формі уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS], однак правовстановлюючі документи не оформили. Після цього часу [PERSON], її чоловік [PERSON], який помер [INFO], та позивач почали постійно проживати у домоволодінні. Факт проживання та реєстрації позивача та його батьків підтверджується домовою книгою та довідкою № 110954 квартального комітету № 7. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10-ти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Виходячи зі змісту вказаної статті, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність, відсутність інших осіб, які претендують на це майно, відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. Беручи до уваги вищевикладене, суд, враховуючи те, що позивач дійсно відкрито і добросовісно володіє спірним будинком більше 10 років, сплачує комунальні та інші платежі, що підтверджується відповідними квитанціями, інші особи на спірне майно не претендують, тому позивач є добросовісним набувачем, вважає що позовні вимоги щодо визнання права власності на вищезазначене домоволодіння за позивачем за набувальною давністю підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України суд вважає, що судові витрати слід покласти на позивача, оскільки визнання права власності за набувальною давністю можливе лише в судовому порядку відповідно до вимог ст. 344 ЦК України.

Outcome: approved