Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей, в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] , на підставі рішення Комінтернівсього районного суду м. Харкова №2-1913/11 від 30.06.2011 року на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 ( п`ять тисяч)гривень щомісяця , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказує, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів минуло дев`ять років, потреби дітей значно зросли, вказує, що аліменти які вона отримує на дітей на теперішній час не вистачає на утримання дітей. Ухвалою Комінтернівського районного суд м. Харкова від 10.11.2020 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами позовного спрощеного провадження. Представник позивача надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Враховуючи , неявку всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.06.2011 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 3000 ( три тисячі ) грн. щомісячно, але не менше встановленого законом мінімуму , починаючи з 12.05.2011 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з\~ п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку\~ підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така ж правова позиція викладена у постанові ВСУ від 05.02.2014 при розгляді справи № 143цс13. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На підставі викладеного суд враховує матеріальний стан позивача вважає що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, та підлягають задоволенню. Одночасно суд виходить із захисту інтересів дитини та того розміру аліментів, який відповідає прожитковому мінімуму для відповідного віку дитини. Як роз`яснено в п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи наведені роз`яснення суд вважає за необхідне стягнути аліменти у збільшеному розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили. Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до ЗУ «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved