Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Кам'янець - Подільської міської ради про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позову вказує, що рішенням Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 15.11.2013 року визначено місце проживання дитини - [PERSON], [INFO] разом із матір'ю [PERSON] та встановлено порядок участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином. [PERSON], мати забороняє сину бачитися із позивачем, переховує дитину. У зв'язку із ухиленням від виконання рішення суду державний виконавець, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» наклав на боржника, [PERSON], штраф у розмірі 340 грн. та повторно 680 грн. Відповідач працює, син в садочок не ходить, а знаходиться під наглядом чужих людей та баби. Дитина неохайна, мати сина шарпає, кричить, нецензурно при дитині висловлюється. Усе це свідчить про те, що відповідач позбавляє права позивача на виховання дитини, обмежує права дитини щодо нормального фізичного, морального та духовного розвитку. Посилаючись на ч.4 ст. 159 СК України, позивач просить суд визначити місце проживання сина - [PERSON] - залишивши його на утриманні та вихованні позивача за адресою: [ADDRESS]. Позивач та його представник в судовому засіданні просили позов задовольнити. Позивач вказав, що дитині буде краще проживати з ним, квартиру по вул. Розвадовського він орендує, однак, робить ремонт у квартирі [ADDRESS], де і зареєстрований. Так як він працює охоронцем, на час роботи у нічну зміну дитина буде залишатися із бабусею. Оскільки всі спроби зустрітися із сином закінчувалися сварками із [PERSON], остання не виконує рішення суду яким визначено порядок спілкування із сином, просить позов задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову. Відповідач пояснила, що не заважає батькові спілкуватись із дитиною, проте, батько сам не приходить до дитини. При зустрічі із відповідачем, останній вчиняє сварки. Дитячий садок на даний час [PERSON] не відвідує так як часто хворів, крім того, відвідування дошкільного навчального закладу не є обов'язком. Сина батькові не давала лише тоді коли [PERSON] хворів. Просила відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи Служби у справах дітей Кам'янець - Подільської міської ради в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову. Пояснила, що дитина у віці 4 роки повинна проживати з мамою. [PERSON] забезпечила всі умови для проживання, виховання та розвитку дитини, має постійне місце проживання, дитина завжди охайна. Чи є умови для проживання дитини за адресою: [ADDRESS], Службі у справах дітей не відомо, також не відомо чи є такі умови і за адресою реєстрації позивача: [ADDRESS]. Позовні вимоги вважає необґрунтованими. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що являється товаришем позивача, та влітку 2014 року став свідком зустрічі [PERSON] із сином у дворі будинку де проживає [PERSON] Дитина радісно зустріла батька, а мати не пускала сина до батька. Свідок [PERSON], директор Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, в судовому засіданні повідомила, що сім'ю [PERSON] у Центрі знають з 2013 року за заявою матері. У батька є прагнення у спілкуванні з дитиною. Мати не дає батькові дитину не вказуючи причину. Свідок [PERSON], провідний спеціаліст Кам'янець-Подільського Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, в судовому засіданні пояснив, що за клопотанням позивача проводили психологічне обстеження дитини - [PERSON]. Стан дитини нормальний, однак різка зміна місця проживання дитини, розрив стосунків з мамою може мати негативний вплив на дитину у віці чотирьох років. Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. За заявою [PERSON] щодо неналежного виконання батьківських обов'язків по вихованню сина [PERSON], матір'ю [PERSON], комісією Служби у справах дітей обстежено умови проживання дитини [ADDRESS], та встановлено, що мама створила усі умови для виховання та повноцінного розвитку сина. Дана обставина підтверджується листом №557 від 21.08.2013 року. Рішенням Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 15.11.2013 року визначено місце проживання дитини - [PERSON], [INFO] разом із матір'ю [PERSON] та встановлено порядок участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином: щодня, крім вихідних, у понеділок, вівторок, середу і п'ятницю з 16:30 год. до 18:30 год. Відповідно до акту державного виконавця від 17.01.2014 року, при виході за місцем виконання рішення о 16:30 год. по [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] була відсутня. Відповідно до акту державного виконавця від 20.01.2014 року, при виході за місцем виконання рішення о 16:40 год. по [ADDRESS] встановлено, що двері відкрила [PERSON] та повідомила, що син [PERSON] хворий і вона не може надати сина для спілкування з батьком за межами квартири. [PERSON] відмовився пройти до квартири для спілкування з сином. Постановами державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Кам'янець - Подільського міськрайонного управління юстиції від 20.01.2014 року та 21.01.2014 року на [PERSON] накладено штрафи за невиконання рішення суду. Згідно із ухвалою Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 04.04.2014 року постанову державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Кам'янець - Подільського міськрайонного управління юстиції від 21.01.2014 року про накладення штрафу скасовано. Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 31.07.2014 року по факту не виконання судового рішення [PERSON] кримінальне провадження закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 382 КК України. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 159 СК України, у разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. За змістом ст. ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків. У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Відповідно до принципів 2 та 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові й моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Дитині законом та іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватись фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності. В судовому засіданні встановлено, що мати здійснює належний догляд за дитиною, турбується про неї та не заперечує проти спілкування батька з дитиною. Судом не приймаються до уваги покази свідка [PERSON] про те, що мати не пускає дитину до позивача, оскільки він являється товаришем позивача. Крім того, судом критично оцінюється акт соціального інспектування №94 від 10.07.2014 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS], оскільки позивачем не надано доказів, що підтверджують ні право власності, ні право оренди вказаної квартири. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 08.09.2014 року за адресою: [ADDRESS] не встановлено факту проживання [PERSON] Відповідно до листа Кам'янець-Подільського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді №28/01-13 від 16.01.2014 року, обстежити умови проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS], виявилось неможливим, оскільки [PERSON] там не проживає, а інші мешканці квартири були вороже налаштовані проти представників Центру. З урахуванням викладеного, враховуючи вік малолітнього [PERSON], потребу в цьому віці в материнській турботі та догляді, відсутність доказів перешкоджання [PERSON] у спілкуванні батька з сином та виключних обставин для розлучення сина з матір'ю, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed