Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між концерном та відповідачем 01.04.2013 року було укладено договір № 660037 купівлі-продажу теплової енергії у гарячій воді, за умовами якого позивач постачав відповідачу теплову енергію у гарячій воді до будинку за адресою: [ADDRESS] , який належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 09.11.2012 року. У період з листопада 2019 року по квітень 2020 року позивач надав відповідачу послуги згідно вказаного договору на загальну суму 10 157,47 грн., які відповідачем не сплачено, а тому відповідно умов договору та положень ЦК України відповідачу нараховано 3 % річних у розмірі 30,75 грн. та пеню в розмірі 243,89 грн. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача вищевказані суми, а також витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 03.11.2020 року відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання, в розумінні положень ст.279 ЦПК України, не надходило, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Відповідач відзиву на позовну заяву або заяв іншого змісту до суду не подала. У порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Згідно з п. 2.2 статуту Концерну «Міські теплові мережі», затвердженого розпорядженням Запорізького міського голови від 08.04.2013 року № 99 р, предметом діяльності Концерну є виробництво теплової енергії; транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами; постачання теплової енергії для потреб населення для обігріву житла і побутових потреб, комунально-побутових потреб підприємств, бюджетних установ та організацій, інших категорій споживачів, її збут. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Пунктом 1 ч. 2 ст.11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1). Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 2). У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням (ч. 3). Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, відповідач є власником нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , яке належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 09.11.2012 року. 01.04.2013 року між сторонами було укладено договір № 660037 купівлі-продажу теплової енергії у гарячій воді, за умовами якого позивач постачав відповідачу теплову енергію у гарячій воді за вищевказаною адресою. За період з листопада 2019 року по квітень 2020 року позивач надав відповідачу послуги згідно вказаного договору на загальну суму 10 157,47 грн. Однак, вказана сума відповідачем не сплачена, в зв`язку з чим нараховано 3 % річних у розмірі 30,75 грн. та пеню в розмірі 243,89 грн., про що свідчить відповідний розрахунок. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК Української РСР, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання гарячої води та опалення. Такі ж обов`язки щодо утримання житла його власниками передбачені і нормами ст.319 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Частиною 1 ст.530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги Концерну «МТМ» законними та обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору.

Outcome: approved