Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 90320/07/к4 від 07.05.2012 року, яка станом на 16.09.2015 року складає 36\~207,83 грн. В ході судового розгляду представник позивача вимоги зменшив з урахуванням часткового погашення заборгованості, просив стягнути заборгованість, яка станом на 10.11.2015 року складає 12\~079,02 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності. Відповідач у судовому засіданні 29.10.2015 року позов не визнав, вказав, що повністю розрахувався із банком. В судове засідання 11.12.2015 року не зявився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки не повідомив. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши у судовому засіданні матеріали справи,\~ суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07.05.2012 року між сторонами укладено кредитний договір № 90320/07/к4, згідно з яким позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 35 000,00 грн.00 коп. строком на 36 місяців з 07.05.2012 по 07.05.2015 року зі сплатою 24% річних з погашенням кредиту відповідно до умов кредитного договору. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до умов договору відповідач зобовязався використати кредит на зазначені в договорі цілі, сплачувати проценти за користування ним та інші платежі за договором, та повернути його кредитодавцеві в порядку та на умовах, визначених договором (п. 5.2.1 кредитного договору); забезпечити виконання своїх зобов'язань за договором (п.5.2.2 кредитного договору). Сторонами визначено, що нараховані проценти за користування кредитом сплачуються шляхом безготівкового перерахування та/або шляхом внесення суми нарахованих процентів готівкою в касу Банку в день остаточного погашення кредиту. Проценти за користування кредитом нараховуються банком щомісячно в останній робочий день звітного місяця починаючи з останнього робочого дня попереднього місяця. Метод розрахунку відсотків - факт/факт (п. 4.1, 4.2 кредитного договору). Відповідно до п. 6.1 Кредитного договору, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором, позичальник відшкодовує кредитодавцю завдані цим збитки в повному обсязі понад неустойку (штраф, пеню), які передбачені договором. Згідно п. 6.2, 6.3 Кредитного договору, за прострочення позичальником визначеного договором строку сплати процентів за користування кредитом або строку повернення кредиту, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконанням зобов'язання за кожний день прострочення. Пунктом 6.4 Кредитного договору передбачено, що у випадку неналежного виконання позичальником будь-якої умови кредитного договору зазначеної в п.п. 5.2.3,5.2.4,5.2.5 він сплачує банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту за кожний випадок такого невиконання або неналежного виконання умов договору. Позивач взяті на себе зобовязання виконав у повному обсязі, перерахувавши відповідачу грошові кошти в сумі 35 000,00 грн.00 коп., що підтверджується меморіальними ордерами №1623 та №1624 від 07.05.2012 року. Відповідач в порушення умов договору зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав. При зверненні до суду із даним позовом станом на 16.09.2015 року згідно розрахунку, наданого банком, заборгованість за кредитним договором склала 36\~207,83 грн., з яких: сума боргу за простроченим кредитом 15\~281,89 грн., сума боргу за простроченими відсотками 1886,74 грн., штраф за порушення умов кредитного договору 3500 грн., пеня за простроченим кредитом 6907,41 грн., пеня за простроченими відсотками 595,63 грн., інфляційні нарахування за простроченим кредитом 7381,70 грн., інфляційні нарахування за простроченими відсотками 654,46 грн. Відповідач відзначав, що отримав від банку повідомлення датоване за вих. від 18.09.2015 року, згідно якого розмір заборгованості склав 16\~974,36 грн., після чого декількома платежами заборгованість сплатив в повному обсязі. Суд відмічає, що зі змісту згаданого листа банку вбачається, що заборгованість розрахована станом на 01 вересня 2015 року і складається із простроченої заборгованості за кредитом та нарахованими відсотками в сумі 16\~974,36 грн. При зверненні ж до суду з даним позовом представник банку просив стягнути з відповідача заборгованість вже станом на 16.09.2015 року не лише за тілом кредиту та відсотками, а також і неустойку та інфляційні нарахування. В подальшому в ході судового розгляду позивачем вимоги було зменшено у звязку з тим, що відповідачем частково заборгованість погашено. Відтак, станом на 10.11.2015 року згідно розрахунку, представленого банком, заборгованість за кредитним договором складає 12\~079,02 грн., з яких: сума штрафу за порушення умов кредитного договору 3500 грн., інфляційні нарахування за простроченим кредитом 7900,52 грн., інфляційні нарахування за простроченими відсотками 678,50 грн. Суми, які відповідач сплатив банку після отримання вищезазначеного повідомлення, у розрахунку враховано. Заперечуючи проти розміру заборгованості за кредитним договором, відповідач зрештою спростувати розрахунок боргу, наданий банком, в ході судового розгляду не спромігся. За змістом ст.ст.526, 527, 530, 610 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому, якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, дане зобовязання має бути виконане у зазначений період часу. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобовязання. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання (правова позиція Верховного Суду України\~\~у справі № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року, яка відповідно до ч.1\~ст.360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для суду).\~\~\~\~ Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яку він частково погасив, але не в повному обсязі, без врахування нарахованої банком неустойки та інфляційних нарахувань у сумі 12\~079,02 грн., яка доведена в судовому засіданні та підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судові витрати, понесені банком у звязку із подачею даного позову. На підставі викладеного ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved