Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, мотивуючи позов тим, що 04.08.2011 року між сторонами було укладено договір про надання банківських послуг, який складається із анкети-заяви, умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку, згідно з якими відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредитну карту «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 8000,00 грн. та кредитну карту було переоформлено в «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», а згодом у «Універсальна GOLD». Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. 2.1.1.2.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідач [PERSON] не виконував належним чином умови договору, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість, яка станом на 02.11.2020 року становить 10067,95 грн.,\~яка складається\~з:\~7843,03\~грн.\~ заборгованості\~за тілом\~кредита,\~в тому\~числі:\~7843,03\~грн.\~ заборгованості\~за простроченим\~тілом кредита,\~2224,92\~грн.\~ заборгованості\~за простроченими\~відсотками.\~Оскільки на\~даний час\~відповідач продовжує\~ухилятись від\~виконання своїх\~зобов`язань і\~не погашає\~заборгованість за\~договором про\~надання банківських\~послуг,\~що є\~порушенням законних\~прав та\~інтересів банку,\~тому позивач\~змушений був\~звернутися в\~суд з\~даним позовом. Представник позивача\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~але подав\~до суду\~клопотання,\~в якому\~просив розгляд\~справи провести\~за відсутності\~представника позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача\~ [PERSON] \~в судовому\~засіданні позов\~не визнала,\~надала відзив та пояснила, що відповідач не був ознайомлений та не підписував Умови та правила надання банківських послуг. Крім того, Умови та правила надання банківських послуг, що розміщенні на офіційному сайті позивача, неодноразово змінювалися банком в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду з цим позовом, тому кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів та Умов у будь-якій редакції, що найбільш сприятливі для задоволення позову. В анкеті-заяві від 04.08.2011 року процентна ставка не зазначена, як і відсутні умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Таким чином, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Представник зазначила, що банк здійснюючи погашення заборгованості за тілом кредиту, фактично здійснював погашення нарахованих останнім відсотків та пені, розмір яких сторонами не обумовлено і тим самим збільшувалося тіло кредиту. В результаті цього, відповідачем було повернуто кошти на 14353,60 грн. більше ніж фактично отримано. Просила у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» відмовити. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 04\~серпня 2011\~року сторони\~уклали кредитний\~договір б/н,\~відповідно до\~якого відповідач [PERSON] отримав кредит\~у розмірі,\~що зазначений\~у довідці\~про зміну\~умов кредитування\~та обслуговування\~картрахунку,\~у вигляді\~встановленого кредитного\~ліміту на\~картковий рахунок\~(а.с.\~15).\~Відповідач підтвердив\~свою згоду\~на те,\~що він\~був ознайомлений\~з «Умовами\~та правилами\~надання банківських\~послуг»,\~а також\~«Тарифами».\~Крім того\~відповідач підтвердив\~свою згоду\~на те,\~що підписана\~ним заява\~разом з Пам`яткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Надана суду\~копія Анкети-заяви\~про приєднання\~до Умов\~та правил\~надання банківських\~послуг у\~ПриватБанк від 04.08.2011\~року містить\~лише погодження\~про укладення\~договору про\~надання банківських\~послуг,\~однак не\~містить даних\~про отримання\~відповідачем кредиту,\~про відкриття кредитного рахунку\~та про\~видачу кредитної картки\~відповідачу.\~В Анкеті-заяві\~відсутні відомості\~щодо виданої\~відповідачу кредитної картки (вид картки) та відомості щодо розміру бажаного кредитного ліміту за платіжною картою. Зазначені обставини унеможливлюють встановлення судом розміру отриманого кредиту, тривалості пільгового періоду по кредиту, розміру процентної ставки за користування кредитом, розміру обов`язкового щомісячного платежу та розміру неустойки за несвоєчасне погашення кредиту тощо. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача перед ним за договором від 04 серпня 2011 року № б/н станом на 02 листопада 2020 року становить 10067,95 гривні, з яких: 7843,03 гривень - заборгованість за тілом кредита, в тому числі 7843,03 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита, 2224,92 грн. заборгованість за простроченими відсотками. В зв`язку з цим, на думку позивача між ним та відповідачем виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих у кредит. Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Ч.2 ст.\~1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.\~633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно з вимогами ст.\~634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються бан-ком, то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент ( споживач послуг банку ) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Саме такий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року, справа № 342/180/17. За змістом ст.\~1056-1\~ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст.\~1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу. Враховуючи викладене, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк,\~пред`являючи\~вимоги про\~погашення кредиту,\~просив у\~тому числі,\~крім тіла\~кредиту (сума,\~яку фактично\~отримав в\~борг позичальник),\~стягнути складові\~його повної\~вартості,\~зокрема заборгованість\~за простроченим\~тілом,\~а також заборгованість за простроченими відсотками. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на «Тарифи банку», Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування. При цьому,\~матеріали справи\~не містять\~підтверджень,\~що саме\~ці Умов\~та правила\~надання банківських\~послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. На думку\~суду,\~роздруківка із\~сайту позивача\~належним доказом\~бути не\~може,\~оскільки цей\~доказ повністю\~залежить від\~волевиявлення і\~дій однієї\~сторони (банку),\~яка може\~вносити і\~вносить відповідні\~зміни в\~умови та\~правила споживчого\~кредитування,\~що підтверджено\~й у\~постанові Верховного\~Суду України\~від 11\~березня 2015\~року (провадження\~№ 6-16цс15)\~та не\~спростовано позивачем. За таких обставин відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків, поданий банком витяг з Умов та Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, встановлена до укладеного з [PERSON] кредитного договору, оскільки вони достовірно не підтверджують вказаних обставин. Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634\~ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим ПАТ КБ «ПриватБанк», і доказів, що саме ці умови та правила існували на час укладення договору, суду не надано. За таких\~обставин та\~без наданих\~підтверджень про\~конкретні запропоновані\~відповідачу Умови\~та правила\~банківських послуг,\~відсутність у\~анкеті-заяві\~домовленості сторін\~про сплату\~відсотків за\~користування кредитними\~коштами,\~що зазначені\~у наданому\~розрахунку,\~надані банком\~Витяг з\~Умов та\~правил надання\~банківських послуг\~не можуть\~розцінюватися як\~стандартна (типова)\~форма,\~що встановлена\~до укладеного\~із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Щодо вимог про стягнення відсотків слід відзначити, що відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зо-бов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наданого\~позивачем розрахунку,\~слідує,\~що ним\~здійснене нарахування\~прострочених відсотків\~у розмірі 86,40 та 43,20 % річних за період з 01 липня 2019 року до 02 листопада 2020 року в сумі 2224,92 гривні. При визначені розміру відсотків банк послався на зміни до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, які вносилися в 2019 році. Наразі, як вказувалося вище, вказаний доказ не може бути взятий до уваги, тому підстави для застосування вказаного розміру відсотків відсутні. Таким чином,\~суд вважає,\~що Витяг\~з Умов\~та правил\~надання банківських\~послуг в\~ПриватБанку, які викладені на сайті www.privatbank.ua, що містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 04 серпня 2011 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Крім того, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в розмірі 48594,67 грн. в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» повернуті, проте в більшій сумі, оскільки сума повернутих [PERSON] становить 62948,27 грн., то сума переплати становить 14353,60 грн. Слід відзначити, що з наданого позивачем розрахунку заборгованості слідує, що за рахунок тіла кредиту погашалися нараховані відсотки (розмір яких сторонами не узгоджувався) і тим самим тіло кредиту не зменшувалося. Відтак, позивач не вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Разом з\~тим,\~слід відзначити,\~що з доданої АТ КБ «ПриватБанк» до позовної заяви довідки про отримані [PERSON] кредитні картки слідує, що кредитна картка № [NUMBER] надана позичальнику 04 квітня 2019 року і має термін дії до лютого 2023 року. Отже на час звернення позивача до суду з даним позовом термін дії вказаної вище картки не закінчився, тому немає підстав вважати, що [PERSON] прострочив виконання грошового зобов`язання. Отже, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявних у справі доказів, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про відмову в позові, виходячи з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог. Необхідно звернути увагу на те, що Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 09.10.1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 13.05.1980 року в справі Артіко проти Італії (пункт 35), рішення від 30.05.2013 року в справі Наталія Михайленко проти України (пункт 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод\~призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: dismissed