Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним\~договору та\~стягнення завданої\~матеріальної шкоди,обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11.06.2018 року між ним та відповідачем укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу №0162, предметом якого був транспортний засіб марки BAD S6 вартістю 99800 грн. 11.06.2018 року позивач сплатив відповідно до п.п. 2.2 зазначеного договору - 29 940 грн., після чого 12.06.2018 року звернувся до відповідача із письмовою заявою про дострокове розірвання договору, оскільки позивачем виявлено, що його примірник договору не відповідав змісту тексту договору, який він підписував, проте відповідачем відмовлено у розірванні договору. Вважає, що Договір містить несправедливі умови, що порушують його права як споживача, а також Договір нотаріально не посвідчений, тому просить визнати його недійсним та стягнути з відповідача сплачені ним грошові кошти в рахунок авансового платежу за транспортний засіб у розмірі 30 239 гривень (29940 грн. авансовий внесок+299,40 комісія за банківську операцію). Позивач у судове засідання не зявився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав повністю. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, відзив на позов не надавали. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 11.06.2018 року між [PERSON] та ТОВ «Трастмоторс» укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу №0162, за умовами якого сторони зобовязуються у встановлений строк укласти Договір купівлі-продажу транспортного засобу, на умовах встановлених у цьому попередньому договорі. Транспортний засіб, який Продавець зобовязується придбати у третіх осіб для його відчудження Покупцеві за Основним договором та який являтиметься предметом Основного договору, має наступні ідентифікаційні ознаки: марка BAD, модель S6, рік випуску 2014, бронзо-коричневий металік ГБО 2.0 МТ GS. Відповідно до положень статті 635\~ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Згідно з пунктом 1.5 договору, сторони зобовязуються укласти Основний договір 16.06.2018 року за умови повного виконання п.п.2.1 цього Попереднього договору. Якщо на зазначену дату [PERSON] не буде придбано [PERSON] з метою його відчудження Покупцеві, то Сторони визначили, що Основний договір буде укладено на 5 день після придбання [PERSON], про що останній зобовязується повідомити Покупця у письмовому вигляді із зазначенням конкретної календарної дати, часу і місця укладення Основного договору. В такому випадку кінцевим терміном укладення Основного договору сторонни визначили 31.12.2019 року. Пунктом 2.1 договору передбачено, що на підтвердження дійсних намірів Сторін на укладення Основного договору в момент укладення попереднього договору Покупець перераховує на поточний рахунок [PERSON] грошові кошти в розмірі 29940 грн. 00 коп., а Продавець своїм підписом під цим Попереднім договором підтверджує отримання даних коштів. Як вбачається з матеріалів справи, позивач повністю виконав умови попереднього договору, зазначені у п.2.1 та сплатив грошові кошти у розмірі 29940 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією №16478220 від 11.06.2018 року (а.с.9). Згідно із заявою від 12.06.2018 року, [PERSON] звернувся до ТОВ «Трастмоторс» з прохання розірвати попередній договір №0162 від 11.06.2018 року та повернути кошти в розмірі 29940 грн. (а.с.14). Листом від 17.07.2018 року директор ТОВ «Трастмоторс» повідомив, що за відсутності волевиявлення ТОВ «Трастмоторс» на дострокове розірвання договору , відсутні правові підстави для дострокового розірвання (припинення) Договору та відповідно повернення грошової суми сплаченої на виконання п.2.1. Договору; ТОВ «Трастмоторс» вже здійснює дії направлені на підбір та подальшу купівлю транспортного засобу, а відповідно при умові дострокового розірвання (припинення) Договору, останній понесе збитки на що Товариство не може погодитись (а.с.16). Згідно з положеннями ч.ч. 2,3 ст. 635 ЦК України сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач відмовляється від розірвання (припинення) попереднього договору та відшкодування позивачу збитків, а також ухиляється від виконання умов Попереднього договору. Разом з тим, Основний договір не укладений протягом строку, встановленого попереднім договором, а саме - 16.06.2018 року. Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Недотримання цієї вимоги є підставою недійсності правочину, відповідно до ст. 215 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.\~\~ Згідно зі ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов'язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов'язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника);\~\~ встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірванням або невиконанням ним договору та інші. Згідно з ч. 4 -5 ст. 18 вказаного Закону, перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним.\~\~Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.\~\~Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Відповідно до ч.2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Аналізуючи положення оспорюваного попереднього договору, беручи до уваги те, що п. 1.5 попереднього договору містить нечіткі умови щодо строку укладення основного договору, попередній договір не містить положень щодо відповідальності продавця у разі не виконання положень договору щодо строку придбання майна, визначеного договором та щодо обов'язку укласти основний договір, встановлює жорсткий обов'язок споживача щодо внесення платежу визначеного п. 2.1. попереднього договору, тоді як момент укладення основного договору обумовлений лише власним розсудом виконавця («…основний договір буде укладено на 5 день після придбання продавцем майна…»), суд, враховуючи положення споживача, як менш захищеної сторони договору, існуючий дисбаланс прав та обов'язків визначених попереднім договором на шкоду споживачу, вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити, визнавши недійсним вказаний попередній договір. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.1 ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі,- відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Таким чином, відповідач зобов'язаний повернути позивачу одержане за спірним договором грошові кошти, а саме 30239,40 грн., які включають в себе Відповідно до ст.ст.4,22\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» споживачі мають право на захист своїх прав державою, судом, належну якість продукції та обслуговування, необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її виробника (виконавця). На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved