Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17 квітня 2012 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з вересня 2012 року з приводу виникнення сварок, втрати взаєморозуміння та поваги. Суперечок про поділ спільного нажитого майна та про порядок виховання неповнолітньої дитини на момент вирішення питання про розірвання шлюбу немає. Просить розірвати шлюб, судові витрати поділити порівну. Позивач у судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлен належним чином. До початку судового засідання надав письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До початку судового засідання надійшла заява про визнання позовних вимог з проханням розглянути справу без її участі. Додатково зазначила, що на примирення не згодна, оскільки позивач дозволяв собі бити її та їх спільну дитину, що є небезпечним для подальшого спільного життя. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на таких підставах. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 17 квітня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 43 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Шлюбні відносини припинені з вересня 2012 року з приводу виникнення сварок, втрати взаєморозуміння та поваги, також позивач дозволяв собі бити відповідачку та їх спільну дитину. Відповідачка вважає таку поведінку позивача небезпечною для свого життя та життя дитини. Суперечок про поділ спільного нажитого майна немає. Сім'я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім'ї неможливе. У відповідності зі ст.112 ч.2 Сімейного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені саме такі обставини, тому вимоги позивача підлягають задоволенню. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (а.с.1). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивач просив судові витрати поділити порівну. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 121 грн. 80 коп.

Outcome: approved