Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» про стягнення страхового відшкодування. Посилався на те, що 26.08.2014 року між ПАТ «Страхова компанія «Аха Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за №crP216054Га/14скв.15, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб марки VW-Touran. 16.09.2015 року о 13 год. 00 хв. в м.Чернівці по вул. Героїв Майдану, 154 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки VW-Touran д.н. СЕ 7400АТ, яким керував [PERSON] та автомобіля [NUMBER], яким керував водій [PERSON] У результаті зазначеної події було пошкоджено автомобіль марки VW-Touran д.н. СЕ 7400АТ. Постановою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 29.09.2015 року [PERSON] було визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 16.09.2015 року. У подальшому, товариством на підставі договору страхування №crP216054Га/14скв.15 від 26.08.2014 року, страхового акту № VESKO20718 від 29.09.2015 року та розрахунку суми страхового відшкодування було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу страхове відшкодування у розмірі 23336 грн. 59 коп. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоровю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу марки «Mitsubishi Pajero Wagon» д.н. [NUMBER] була застрахована відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «УСК «Княжа Воєнна [PERSON]». 21.12.2015 року позивач звернувся до ПрАТ «УСК «Княжа Воєнна [PERSON]» з заявою про виплату страхового відшкодування. Зазначена заява була задоволена частково, зокрема ПрАТ «УСК «Княжа Воєнна [PERSON]» сплатило на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 15078 грн. 94 коп. Таким чином, не відшкодованими залишились 8257 грн. 65 коп. [PERSON] у добровільному порядку задовольнити вимоги позивача відмовився. Просив стягнути з [PERSON] на його користь 8257 грн. 65 коп. та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 01.11.2017 року судом за клопотанням відповідача було витребувано від ПрАТ СК Страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» копію матеріалів страхової справи. Окрім того, ухвалою суду від 29.01.2018 року за клопотанням представника позивача судове засідання 21.02.2018 року було вирішено проводити в режимі відео конференції. 19.02.2018 року третьою особою ПрАТ СК Страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» було подано письмові пояснення на позов, в яких товариство зазначило, що при розрахунку суми страхового відшкодування на підставі претензії позивача та рахунку вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля було застосовано знос деталі в розмірі 43%. Представник позивача у судовому засіданні позовну заяву підтримав та підтвердив, викладені в ній обставини. Просив позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав. Пояснив суду, що позивачем не було підтверджено розміру завданої шкоди належними доказами. Окрім того, вважає, що у даному випадку збитки підлягають відшкодуванню з урахуванням зносу. Тому вважає, що ПрАТ СК Страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» у повному розмірі виплатила страхове відшкодування, з урахуванням зносу деталей автомобіля. Просив відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи ПрАТ СК Страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» у судове засідання не зявився, у поданій до суду заяві просив розглянути справу у його відсутності. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Так, судом було встановлено наступні фактичні обставини та спірні правовідносини. Зокрема, судом встановлено, що постановою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 29.09.2015 року, [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності на ст.124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень у дохід держави (а.с.9). Вказаною постановою суду від 29.09.2015 року було встановлено, що [PERSON] 16.09.2015 року о 13 год. 00 хв., керуючи автомобілем [NUMBER] в м. Чернівці вул. Г.Майдану, 154, під час руху заднім ходом допустив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген Тігуан» д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На час розгляду справи в суді дана постанова є чинною, не скасовувався, а тому суд вважає встановленим факт вини водія [PERSON] в настанні дорожньо-транспортної пригоди 16.09.2015 року. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом також встановлено, що 16.09.2015 року потерпіла особа [PERSON] звернулася з заявою до ПАТ «Страхова компанія «Аха Страхування» про виплату страхового відшкодування на підставі договору добровільного страхування №crP216054Га/14скв.15 (а.с.14). Так, 26.08.2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №crP216054Га/14скв.15, у відповідності до якого було застраховано транспортний засіб марки VW-Touran д.н. СЕ 7400АТ. Термін дії договору з 27.08.2014 року до 26.08.2019 року (а.с. 19-21). За змістом п.26.10 Договору при пошкодженні транспортного засобу внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом кошторису вартості відновлення транспортного засобу, в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт. З дослідженого у судовому засіданні рахунку, складеному ТОВ «КарпатиАвтоцентр» 18.09.2015 року по страховому випадку №С5000004569 видно, що вартість завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди збитку автомобілю [NUMBER] становить 23336 грн. 59 коп. (а.с.13). Вказані кошти у якості страхового відшкодування були виплачені ПАТ «Страхова компанія «Аха Страхування». Зазначена обставина підтверджується платіжним дорученням №198542 від 30.09.2015 року, копія якого наявна у матеріалах справи (а.с.6). Згідно зі\~ст. 1 Закону України «Про страхування»\~страхування -\~\~це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ч. 1\~ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором і страхового акта. Згідно зі\~ст. 25 Закону України «Про страхування»\~здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком. За змістом\~ст. 993 ЦК України \~та ст.\~27 Закону України «Про страхування»\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як було зазначено судом вище, у даному випадку між потерпілою стороною та страховиком було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу. Положеннями ч.1\~ ст.6 Закону України «Про страхування»\~визначено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. У п. 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз'яснено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст.\~1191\~ЦК\~України), а також ст. 38\~Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до ст.\~993 ЦК\~України і\~ ст. 27\~Закону України «Про страхування»\~встановлено особливий правовий режим. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не має права вимагати від завдавача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику у зв'язку з порушенням умов договору страхування. Згідно зі ст. ст.\~512,\~514 ЦК України\~кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. Такими законами, зокрема, є норми\~ст. 993 ЦК України\~та\~ст. 27 Закону України «Про страхування». Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора:\~потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.\~\~Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника.\~\~ Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов'язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов'язок з відшкодування шкоди не виконала. Окрім зазначених вище фактичних обставин, судом також було встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] \~на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована на підставі полісу № АІ/8037109 в ПрАТ «СК «Княжа Вієнна [PERSON]» (а.с.70). Позивач ПАТ «СК «АХА Страхування» 25.12.2015 року звернувся до ПрАТ «СК «Княжа Вієнна [PERSON]» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.80-81). На підставі вказаної заяви ПрАТ «СК «Княжа Вієнна [PERSON]» було здійснено власний розрахунок суми страхового відшкодування з урахуванням зносу деталей у розмірі 43% у розмірі 15078 грн. 94 коп., яке було виплачено позивачу (а.с.78). За\~ст. 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі\~ст. 1192 ЦК України\~з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до\~ст. 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). На підставі зазначеного, суд зауважує, що факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов'язане з виконанням цими особами обов'язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов'язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов'язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Аргументи представника відповідача про необхідність застосування у даному випадку положень ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у частині щодо відшкодування витрат, повязаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, суд відхиляє, оскільки спірні правовідносини виникли на підставі договору добровільного страхування та регулюються положенням Закону України «про страхування», ст. 993 ЦК України. Окрім того, суд звертає увагу на те, що транспортний засіб марки VW-Touran д.н. [NUMBER], 2014 року випуску, а тому доводи представника відповідача щодо необхідності застосування коефіцієнту зносу у розмірі 43% є сумнівними та жодними доказами не підтверджені. У позасудовому порядку питання про відшкодування шкоди між сторонами вирішено не було, у звязку з чим наявне оспорене право позивача на відшкодування шкоди, за захистом якого він змушений був звернутися до суду. Таким чином, враховуючи те, що позивачем у порядку та в межах визначених Законом було здійснено страхову виплату, спрямовану на відшкодування майнової шкоди, заподіяної [PERSON] потерпілій особі, а також те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, суд приходить до висновку, що надані позивачем докази в своїй сукупності є достатніми та дають змогу суду дійти до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ч. 1 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved