Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 13 жовтня 2008 року ТОВ «ПростоФінанс» уклав з відповідачем кредитний договір №05007774198, відповідно до якого Банк надав йому кредит у розмірі 69\~545, 52 грн., зі сплатою 9, 99 % річних за користування кредитними коштами з датою остаточного повернення кредиту 10 жовтня 2013 року. Однак, станом на 03 квітня 2015 року [PERSON] не виконував належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого в нього виникла прострочена заборгованість на загальну суму 13\~728, 36 грн., яка складається з: заборгованості за кредитним договором у розмірі 13\~453, 00 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 147, 04 грн.; заборгованості по комісії у розмірі 128, 32 грн. 18 травня 2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким відбулось відступлення права вимоги до ПАТ «Альфа-Банк» за кредитним договором №05007774198 від 13 жовтня 2008 року. Представник ПАТ «Альфа-Банк» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем його реєстрації згідно вимог ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомляв. Відповідно до\~ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тобто, враховуючи неявку відповідача за даною цивільною справою, а також наявність відповідної заяви представника позивача про винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 13 жовтня 2008 року ТОВ «ПростоФінанс» уклав з [PERSON] кредитний договір №05007774198, відповідно до якого Банк надав йому кредит у розмірі 69\~545, 52 грн., зі сплатою 9, 99 % річних за користування кредитними коштами з датою остаточного повернення кредиту 10 жовтня 2013 року. Відповідно до п. 5.1.2 кредитного договору позичальник зобовязується повернути кредитодавцю суму кредиту, сплатити кредитодавцю проценти за користування кредитом, комісію за надання кредиту, комісію за управління кредитом та виконати інші грошові зобовязання, передбачені цим договором, в повному обсязі, в строки та у порядку, що визначені цим Кредитним договором. Однак, станом на 03 квітня 2015 року [PERSON] не виконував належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого в нього виникла прострочена заборгованість на загальну суму 13\~728, 36 грн., яка складається з: заборгованості за кредитним договором у розмірі 13\~453, 00 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 147, 04 грн.; заборгованості по комісії у розмірі 128, 32 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості, наявним у матеріалах справи. 18 травня 2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким відбулось відступлення права вимоги до ПАТ «Альфа-Банк» за кредитним договором №05007774198 від 13 жовтня 2008 року. Отже, суд вважає обґрунтованими вимоги ПАТ «Альфа-Банк» про стягнення вищевказаної заборгованості. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243, 60 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь Банку. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved