Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявлені вимоги мотивує тим, що 28.03.2007 року між Банком та відповідачем був укладений договір № PLXRRX10370143, відповідно до якого отримав кредит у розмірі 2158 грн. 80 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв»язку з чим станом на 26.02.2014 р. має заборгованість 40121 грн. 90 коп., яка складається з: - 2058 грн. 80 коп. - заборгованість за кредитом; - 12325 грн. 98 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 581 грн. 79 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом: - 25155 грн. 33 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором. Судовим наказом Комсомольського міського суду Полтавської області від 01.04.2008 з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто 4113 грн. 74 коп., тому різниця становить - 36008 грн. 16 коп., а також штрафи відповідно до п. 5.3 умов та правил надання бінківських послуг: - 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); - 1800 грн. 41 коп. (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з»явився. Надіслав до суду заяву, в якій просили справу розглянути у відсутність їх представника. Позов підтримала повністю та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву, в якій просив застосувати строк позовної давності і відмовити в задоволенні позову повністю. Дослідивши надані докази, суд вважає позов не обґрунтованим і таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.03.2007 року між Банком та відповідачем був укладений договір № PLXRRX10370143, відповідно до якого він отримав кредит у розмірі 2158 грн. 80 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв»язку з чим станом на 26.02.2014 року має заборгованість 40121 грн. 90 коп., яка складається з: - 2058 грн. 80 коп. - заборгованість за кредитом; - 12325 грн. 98 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 581 грн. 79 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом: - 25155 грн. 33 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором. 31.03.2008 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Комсомольського міського суду Полтавської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором та судових витрат з розгляду справи. Судовим наказом Комсомольського міського суду Полтавської області від 01.04.2008 з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто 4113 грн. 74 коп. та судові витрати, а тому різниця становить - 36008 грн. 16 коп., а також штрафи відповідно до п. 5.3 умов та правил надання бінківських послуг: - 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); - 1800 грн. 41 коп. (процентна складова). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст.ст.530, 631 ЦК України). Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначені у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Із позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитом позивач звернувся до суду 11 березня 2014 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Частина 2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно п. 5.5 кредитного договору термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафу встановлюється сторонами тривалістю 5 років. ЗАТ КБ «ПриватБанк» звертався до Комсомольського міського суду Полтавської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором 31.03.2008 року, строк позовної давності перервався та почався заново перебіг позовної давності. Згідно ст.ст.266, 267 ЦК України сплив позовної давності, є підставою для відмови в позові. Зі спливом позовної давності до основної вимоги, позовна давність спливає і до додаткової вимоги - стягнення неустойки, звернення стягнення на заставлене майно тощо. Таким чином, суд вважає, що право банку на пред'явлення позову з вимогою про примусове стягнення в судовому порядку заборгованості за кредитним договором, виникло з 29.03.2008 року, але початок перебігу загального строку позовної давності після переривання слід обчислювати з 01 квітня 2008 року, отже він закінчився 01 квітня 2013 року. До суду позивач звернувся 11 березня 2014 року, тобто за межами встановленого законом та кредитним договором строку позовної давності. Представником позивача у позовній заяві не наведено обставин, що свідчили б про зупинення строку позовної давності або наявність поважних причин його пропущення, суд вважає, що у задоволенні позову про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 38308 грн. 57 коп., слід відмовити в зв'язку зі спливом позовної давності. В зв'язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, не підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed