Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11.04.2006 року з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від усіх доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 08.09.2001 року позивач перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 17.05.2006 року шлюб розірвано, від цього шлюбу у сторін є спільний син [PERSON], [INFO]. На виконання даного рішення виписано виконавчий лист, який на даний час знаходиться у відділі ДВС Вінницького районного управління юстиції Вінницької області. За час, що минув з моменту постановлення рішення суду від 11.04.2006 року, сімейний і матеріальний стан позивач змінився, також стан здоров'я позивача дає йому право ставити питання про зміну розміру аліментів, що з нього стягуються. В позовні заяві [PERSON] також зазначає, що з 28 серпня 2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від цього шлюбу [INFO] року народився син [PERSON], який проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. Крім цього, позивач, зазначає, що сукупний дохід його сім'ї становить 1958 грн. на місяць, інших доходів в нього немає. На його думку, якщо з його заробітної плати будуть і надалі здійснюватись відрахування на сплату аліментів по утриманню сина [PERSON], [INFO], таке стягнення ставить в нерівне становище його старшого сина та іншого його утриманця - меншого сина, а також це суперечитиме вимогам чинного законодавства і ставить його в скрутне матеріальне становище, що позбавляє можливості нормального існування. В зв'язку з викладеними обставинами, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, повідомлений належним чином, надав через канцелярію суду заяву, якою просить розглядати справу за його відсутності, підтримавши позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача та відповідач не визнали позов, пояснивши, що відповідачка сама виховує десятирічного сина, який з кожним роком потребує здійснення додаткових витрат на виховання, у додаткових витратах на дитину батько участі не приймає, обмежуючи участь у вихованні виключно сплатою аліментів, а тому зменшення розміру аліментів значно погіршить матеріальне становище її сина. Вислухавши пояснення відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. На підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11.04.2006 року з позивача стягнено аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від усіх доходів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та виписано виконавчий лист (а.с. 7-9 - копія виконавчого листа). 28 серпня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11 - копія свідоцтва про шлюб), від даного шлюбу [INFO] року народилась дитина [PERSON] (а.с. 12 - копія свідоцтва про народження). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Дана норма містить вичерпний перелік підстав для зменшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Посилання позивача на те, що він є інвалідом ІІІ групи вже було досліджено при винесенні 11 квітня 2006 року рішення Святошинського районного суду м.Києва про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не надано доказів у розумінні ст. ст. 57, 60 ЦПК України, які б підтверджували виникнення обставин, передбачених ст. 192 СК України, що унеможливили сплату аліментів у сумі, визначеній за рішенням суду. Посилання позивача на необхідність зменшення розміру аліментів в зв'язку з тим що він одружився та в нього народилась дитина від іншого шлюбу не можна вважати погіршенням матеріального стану, виходячи із засад ст. 192 СК України. Таким чином, оскільки судом не встановлено обставин, які б унеможливлювали позивача сплачувати аліменти в розмірі ? частини від усіх доходів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, тому підстави для зменшення розміру аліментів відсутні, в зв'язку з чим в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed