Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном. Позов мотивує тим, що вона є власником земельної ділянки, площею 8,0858 га, що розташована на території Андріївської селищної ради Бердянського району Запорізької області з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва. У 2003 році, у зв`язку з хворобою сина, позивач була вимушена взяти у борг у відповідача [PERSON] суму коштів у розмірі 4500 грн., що на той час становило 800 доларів США, про що була складена відповідна розписка, яка знаходиться у відповідача, який заявив вимогу про те, що він буде обробляти належну їй земельну ділянку один рік. Позивач вказав, що, починаючи з 2003 року і по теперішній час, відповідач обробляє, належну їй, земельну ділянку та отримує з неї прибутки, на її звернення про повергнення земельної ділянки, не реагує, на листи не відповідає. Позивач зазначив, що не має змоги передати, належну їй, земельну ділянку, в оренду іншій особі для обробітку, так як [PERSON] чинить у цьому перешкоди. Позивач неодноразово зверталася до правоохоронних органів щодо незаконних дій відповідача, але в діях [PERSON] немає складу злочину та вбачаються цивільно-правові відносини. Так, в одному із пояснень відповідача зазначено, що вона продала йому землю, але дане твердження позивач вважає абсурдним, так як договори купівлі-продажу укладаються у письмовій формі з обов`язковим нотаріальним посвідченням, а згідно діючого законодавства України, землі сільськогосподарського призначення взагалі не продаються. В даному випадку незаконне володіння та користування відповідачем належним позивачу майном розпочалося в квітні 2015 року і триває по теперішній час. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали судові пояснення, аналогічні, викладеним у позові, в подальшому в судове засідання позивач не з`явився, надав судові заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, в подальшому судове засідання не з`явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з огляду на таке. Встановлено, що [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ - ЗП №070790, виданого на підставі рішення Ради народних депутатів від 24.03.2003 року №145 Бердянської райдержадміністрації на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 8.0858 га, що розташована на території Андріївської селищної ради Бердянського району Запорізької області, кадастровий номер 2320655200:02:005:0008, цільове призначення для ведення сільськогосподарського виробництва. Встановлено, що у 2003 році, у зв`язку з хворобою сина, позивач взяла в борг у відповідача [PERSON] суму коштів у розмірі 4500 грн., про що була складена відповідна розписка, яка знаходиться у відповідача, на що останній, заявив вимогу про те, що він буде обробляти належну [PERSON] , земельну ділянку один рік. З`ясовано, що, починаючи з 2003 року і по теперішній час, відповідач обробляє, належну [PERSON] на праві приватної власності земельну ділянку, а на звернення позивача про повергнення земельної ділянки, не реагує, на листи не відповідає. В ході судового розгляду встановлено, що відповідачем дійсно чиняться перешкоди позивачу у праві власності на вищезазначену земельну ділянку. Встановлено, що відповідач використовуює вищевказану земельну ділянку на власний розсуд, на вимоги позивача про звільнення незаконно зайнятої земельної ділянки відповідач жодним чином не реагує. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 391 ЦК України не встановлює ознаку протиправності дій особи. У п. 7 інформаційного листа ВАСУ «Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов`язані із здійсненням права власності та його захистом» від 31.01.2001 р. зазначається, що для подання позову про усунення будь-яких порушень свого права, не пов`язаних з неправомірним позбавленням володіння не вимагається, щоб перешкоди до здійснення права користування й розпорядження були результатом винних дій відповідача чи спричиняли збитки, достатньо, щоб такі дії (бездіяльність) об`єктивно порушували права власника і були протиправними. Суд, оцінивши усі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved