Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 22.02.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», відступив права вимоги щодо своїх позичальників ФК «Вектор Плюс», а ФК «Вектор плюс», в свою чергу, відступив права вимоги щодо своїх позичальників ТОВ «Кредитні ініціативи» 28.11.2012 року) та [PERSON] було укладено кредитний договір №0101/0207/88-012 (надалі Договір). Відповідно до умов Договору відповідачу було надано кредит в розмірі 50000,00 доларів США зі сплатою 14% річних на період з 22.02.2007 року по 20.02.2017 року. За договором відповідач зобов'язався повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених договором та графіком погашення кредиту. Відповідач не виконував належним чином умови кредитного договору, у зв'язку з чим у нього утворилася заборгованість, яка станом на 01.11.2013 року становить 614144,32 грн, з яких заборгованість за кредитом становить 34243,18 доларів США, що еквівалентно - 273705,74 грн, заборгованість за відсотками - 9348,66 доларів США, що еквівалентно 74723,84 грн., пеня - 33243,43 доларів США, що еквівалентно 265714,74 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що згідно з кредитним договором №0101/0207/88-012 від 22.02.2007 року відповідач отримав у АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», який 28.11.2012 року відступив права вимоги щодо своїх позичальників ФК «Вектор Плюс», а ФК «Вектор плюс», в свою чергу, відступив права вимоги щодо своїх позичальників ТОВ «Кредитні ініціативи» 28.11.2012 року (а.с. 17 - 37)) кредит в розмірі 50000,00 доларів США зі сплатою 14% річних на період з 22.02.2007 року по 20.02.2017 року (а.с. 5-8). За договором відповідач зобов'язався повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених договором та графіком погашення кредиту. (а.с. 9). В порушення умов Договору відповідач свої зобов'язання за договором не виконав. У зв'язку з чим у нього утворилася заборгованість, яка станом на 01.11.2013 року становить 614144,32 грн. з яких заборгованість за кредитом становить 34243,18 доларів США, що еквівалентно - 273705,74 грн, заборгованість за відсотками - 9348,66 доларів США, що еквівалентно 74723,84 грн., пеня - 33243,43 доларів США, що еквівалентно 265714,74 грн (а.с. 12). Позивачем відповідачу надсилалась вимога про досудове врегулювання спору, яка залишилась ним без виконання (а.с.13 - 14). Таким чином, [PERSON], порушено вимоги ст. 526 ЦК України, згідно з якою зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1054 ЦК України, яка вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинно бути виконано у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до п.3.3. Договору, проценти за користування кредитом підлягають сплаті відповідачем щомісяця в період з « 01» по « 20» число одночасно з погашенням кредиту. Пунктом 1.3 договору кредиту відсотки за користування кредитом нараховується у розмірі 14,0% річних. Згідно п.8.1. кредитного договору за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом відповідач сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача боргу за договором кредиту на загальну суму 614144,32 грн. Частиною 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України. Враховуючи наведене, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 76835,27 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 01.11.2013 року становить 614144,32 грн. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3441,00 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved