Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить здійснити поділ житлового будинку розташованого по [ADDRESS] , визнавши право власності на нього в рівних частках по 1/2 за [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті батька позивача [PERSON] , відкрилась спадщина на будинок за адресою: [ADDRESS] , який належав спадкодавцеві на праві спільної сумісної власності з [PERSON] . Оскільки частки спадкового майна не визначені, позивач на даний час позбавлений можливості оформити свої права на спадкування після смерті [PERSON] . Ухвалою судді від 09.10.2017 у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду. Відповідач направив відзив, згідно якого не заперечував щодо задоволення позовних вимог, оскільки вони обґрунтованими та відповідають вимогам закону. На виконання положень п. 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набула чинності 15 грудня 2017 року, у вказаній справі проведено підготовче засідання. Ухвалою суду від 30.03.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду відповідач повідомлявся належним чином. Направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом розглядом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] батьком позивача [PERSON] є [PERSON] (а.с. 6). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 7). З дня його смерті відкрилася спадщина на будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно рішення Печерського районного суду міста Києва від 31.10.2007, зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна у реєстрову книгу № д. 56-101 за реєстровим номером № 19867 від 23.01.2008 будинок за адресою: [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON] , частки не визначені. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець,який прийняв спадщину, для оформлення права на спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. 14.09.2017 позивач звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пірхи І.С. із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] . Листом від 14.09.2017 вих. №241/02-14 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірхою І.С. позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних діях, оскільки видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності можливо лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною першою статті 1226 ЦК України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є в спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном. Відповідно до ст.ст. 370, 372 ЦК України у разі виділу частки, поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Позивач зазначив, що жодної домовленості між відповідачем та її батьком щодо розміру часток у спільній сумісній власності не було, інший розмір часток законом або рішенням суду також не був встановлений, що також не заперечується відповідачем. З огляду на те, що вимоги позивача про поділ майна, що перебуває у спільній сумісній власності в рівних частках знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved