Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 23491 грн. 39 коп. посилаючись на те, що 04 липня 2008 року сторони уклали кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав у позивача кредит в розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, і зобовязався його повертати щомісячно частинами, а також сплачувати відсотки і комісію за користування кредитом. Своїх зобовязань за договором відповідач не виконує, в звязку з чим станом на 31 жовтня 2017 року за ним виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 23491 грн. 39 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 1998 грн. 44 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 20136 грн. 22 коп., фіксованої частини штрафу в сумі 250 грн., процентної складової штрафу в сумі 1106 грн. 73 коп. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по справі в розмірі 1600 грн. Представник позивача в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності (а.с. 3). Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать конверти з судовими повістками, які були направлені за зареєстрованим місцем проживання відповідача та повернуті суду за закінченням терміну зберігання, причину неявки суду не повідомив, з відзивом на позов до суду не звертався. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… 04 липня 2008 року сторони уклали кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав у позивача кредит в розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, і зобовязався його повертати щомісячно частинами, а також сплачувати відсотки і комісію за користування кредитом. Своїх зобовязань за договором відповідач не виконує, в звязку з чим станом на 31 жовтня 2017 року за ним виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 23491 грн. 39 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 1998 грн. 44 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 20136 грн. 22 коп., фіксованої частини штрафу в сумі 250 грн., процентної складової штрафу в сумі 1106 грн. 73 коп. Вказані обставини встановлені судом на підставі письмових доказів, а саме: -копії анкети - заяви № б/н від 04 липня 2008 року, відповідно до якої відповідач отримав у позивача кредитні кошти в розмірі 2500 грн. (а.с. 7); -розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором № б/н від 04 липня 2008 року, відповідно до якого станом на 31 жовтня 2017 року за ним виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 23491 грн. 39 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 1998 грн. 44 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 20136 грн. 22 коп., фіксованої частини штрафу в сумі 250 грн., процентної складової штрафу в сумі 1106 грн. 73 коп. (а.с. 4-6). Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно правової відповідальності за одне і те саме порушення, у звязку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач щоденно нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, у звязку з тим, що порушенням позичальником будь якого грошового зобовязання на строк понад 30 днів, що змушує позивача звернутися до суду з позовом, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2203цс15. За таких обставин суд вважає, що вимога позивача до відповідача частково обґрунтована, оскільки останній не виконав умов укладеного з ним договору і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача загальну заборгованість за кредитним договором в сумі 22134 грн. 66 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 1998 грн. 44 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 20136 грн. 22 коп. Вимоги позивача про стягнення з відповідача фіксованої частини штрафу в розмірі 250 грн. та процентної складової штрафу в розмірі 1106 грн. 73 коп., що зазначені у розрахунку як складова заборгованості, не ґрунтуються на законі, а тому задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1600 грн. Відповідно до ст. ст. 12 - 19, 141, 265 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 549, 1049, 1054 ЦК України, ст. 61 Конституції України, суд -

Outcome: partial