Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зобов'язання провести перерахунок стипендії та стягнення недоплачених сум. В обґрунтування позовних позивач зазначив, що неповнолітній [PERSON], [INFO] є учнем Дніпропетровського вищого професійного училища будівництва та отримує стипендію у розмірі 275 грн. щомісячно. На момент його вступу до Дніпропетровського вищого професійного училища будівництва його батько, [PERSON] мав стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем - 33 роки 17 днів. Згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» [PERSON] має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Проте отримує стипендію у розмірі значно меншому3, чим встановлено законодавством. Тому позивач просив стягнути з відповідача на користь [PERSON] 2732грн.75 коп. недоплаченої стипендії за період з 01.02.2015 року по 30.04.2015 року та зобов'язати відповідача виплачувати [PERSON] стипендію у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення ним навчання з 01.05.2015 року, судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Особа , в інтересах якої заявлений позов, [PERSON], також підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснивши, що для виплати [PERSON] стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законодавством, потрібно рішення суду. Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зарахований до складу учнів, прийнятих на навчання за державним замовленням до Дніпропетровського вищого професійного училища будівництва згідно наказу № 13 «З-УДЗ» від 01.09.2014 року( а.с.8). Згідно наказу № 223 Дніпропетровського вищого професійного училища будівництва від 08 вересня 2014 року [PERSON] була нарахована стипендія. З довідки про доходи від 04.02.2015 року вбачається, що [PERSON] отримував з вересня по листопад 2014 року стипендію у розмірі 275 грн., у грудні 2014 року - 281 грн. 60 коп., у січні 2015 року - 286 грн. 83 коп.( а.с.9-11,13). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Судом встановлено,що батько [PERSON] - [PERSON] мав стаж роботи на підземних роботах на момент вступу сина до Дніпропетровського вищого професійного училища будівництва понад 33 роки, і тому [PERSON] має право отримувати стипендію у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Законом України «Про державний бюджет на 2015 рік» ( ст.7 Закону) встановлено , що прожитковий мінімум для працездатних осіб з січня по листопад 2015 року включно становить 1218 грн. Оскільки судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] отримує стипендію у значно нижчому розмірі, ніж передбачено ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» , сума недоплаченої стипендії , що становить 2732грн.75 коп., за період з 01.02.2015 року по 30.04.2015 року, підлягає стягненню з відповідача. Суд вважає, що в частині позовних вимог щодо зобов'язання відповідача виплачувати [PERSON] стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб з 01.05.2015 року по 30.06.2017 року задоволенню не підлягають, оскільки відповідно статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Діючим законодавством не передбачено захист прав особи у майбутньому. Відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп..

Outcome: partial