Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 23.02.2007 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав кредит в сумі 2000 доларів США з кінцевим терміном погашення 22.02.2009 року. В забезпечення даного договору в той же день також було укладено два договори поруки з [PERSON] та [PERSON] Оскільки [PERSON] свої зобов»язання за кредитним договором не виконав, тому банк звернувся до суду з позовом про стягнення суми заборгованості за кредитним договором з поручителів. В судове засідання представник позивача не з»явився, будучи належним чином повідомленим. До суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні заперечують проти позову з тих підстав, що у позивача відсутні докази направлення поручителям вимоги щодо заборгованості [PERSON] за основним зобов»язанням та позивачем пропущено строк звернення до суду. Крім того, з цього приводу є постановлене Дарницьким районним судом м. Києва рішення, яке набуло законної сили. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належними чином. Суд, вислухавши пояснення [PERSON], його представника, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, 23.02.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 14-4\\1846 К-07, за яким останньому було надано кредит в сумі 2000 USD, з кінцевим терміном повернення 22.02.2009 року (а.с. 6-8). Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання перед [PERSON] за укладеним кредитним договором виконав та надав кредит, згідно кредитного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору виникла заборгованість по кредитному договору у розмірі 2310,87 доларів США, що еквівалентно 29630 грн. 16 коп., яка складається з: простроченої заборгованості по сумі кредиту - 1832, 96 доларів США, відсотки 292, 99 доларів США; комісія - 60 доларів США; пені 124, 92 долара США (а.с.12). З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] 23.02.2007 року між позивачем та [PERSON] та між позивачем та [PERSON] було укладено договори поруки, відповідно до умов яких [PERSON] та [PERSON] зобов'язались перед позивачем відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед позивачем (а.с.10,11). Відповідно до п.6 договору поруки, у випадку невиконання боржником зобов»язань за кредитним договором кредитор повідомляє про це поручителя шляхом направлення письмової вимоги із зазначенням суми грошових коштів та рахунків, на які поручитель зобов»язаний перерахувати вказані кошти. Пунктом 7 вказаного договору поруки передбачено, що поручитель зобов»язаний сплатити Кредитору суму боргу не пізніше 10 діб після отримання вимоги кредитора. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. З розрахунку вбачається, що заборгованість за кредитним договором виникла у [PERSON] ще в квітні 2007 року. Договорами поруки, укладеними між позивачем та відповідачами передбачено, що строк договору поруки визначений повним виконанням зобов'язань за кредитним договором. Вказана умова договору поруки не відповідає правилам ст.252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Доказів направлення поручителю письмової вимоги із зазначенням невиконаного обов'язку суду не надано. До суду з даним позовом позивач звертався ще в 2012 році. Оскільки строк договору поруки не встановлено, а кредитор не пред'явив вимогу до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання кредитного зобов'язання - 22.02.2009 року, вказана обставина є підставою для відмови в задоволенні позову про стягнення боргу з поручителя. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З рішення Дарницького районного суду м.Києва від 24.02.2012 року (а.с.60-61) вбачається, що стягнуто з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 14-4\\1846 К-07 від 23.02.2007 року у розмірі 2185 доларів США 95 центів, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ 17454 грн. 81 коп. та судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Так, згідно прибуткового касового ордеру № 7 від 14.10.2014 року та № 9 від 19.11.2014 року відповідач поніс витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн., які підлягають стягненню з позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved