Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 28.04.2001 між нею та відповідачем зареєстровано шлюб Дарницьким районним у м. Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства (м. Київ), актовий запис №351. Від шлюбу у сторін народились - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що збереження сімї та проживання з відповідачем є не можливим, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 31.12.2020 провадження у справі було відкрито, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Вказаною ухвалою сторонам встановлено строки подання відповідних заяв по суті. Відповідач подав відзив на позовну заяву, клопотання про доручення доказів до матеріалів справи, заяву про виклик свідків та клопотання, в якому заперечував проти розгляду справи в порядку спрощеного порядку, просив розгляд справи проводити у загальному порядку. Згідно з ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.06.2021 постановлено клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишити без задоволення, розгляд цивільної справи продовжити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В подальшому, від відповідача до суду надійшла заява про те, що він просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Частинами 1,4,5 ст.206 ЦПК України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судовим розглядом встановлено, що між сторонами по справі 28.04.2001 зареєстровано шлюб Дарницьким районним у м. Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства (м. Київ), актовий запис №351. Від шлюбу у сторін народились - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вимог щодо визначення місця проживання дітей, так само як і вимог про поділ майна позивачем не заявлено. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов просила задовольнити. Сторони не виявили бажання примиритись. Згідно із положеннями ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, з урахуванням розгляду справи в межах позовних вимог, укладений шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню. Згідно із ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З викладеного,

Outcome: approved