Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання квартири особистою приватною власністю. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у лютому 2014 року між ним та ПрАТ «Енергополь-Україна» укладено попередній договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру [ADDRESS]. На виконання вказаного попереднього договору позивач 05.03.2014 сплатив грошові кошти у розмірі 992278,58 грн. Після чого 19.03.2014 позивач та ПрАТ «Енергополь-Україна» уклали договір купівлі-продажу майнових прав №2/810-255. 29.04.2014 позивач зареєстрував шлюб з відповідачем, а у січні 2015 року отримав свідоцтво про право власності на вищевказану квартиру. У вересні 2016 року позивач виявив намір подарувати квартиру у власність третій особі, однак нотаріусом було відмовлено у посвідченні договору дарування, оскільки на це необхідна письмова згода відповідача. Посилаючись на те, що спірна квартира придбана за його власні кошти, які він набув до укладення шлюбу з відповідачем, позивач просить визнати за ним право особистої приватної власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явився, від його представника надійшла заява з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи, заяв, заперечень суду не надала, у зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу без її участі по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами укладено 29.04.2014, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 20). Відповідно до договору купівлі-продажу майнових прав №2/810-255 від 19.03.2014, укладеного між ПрАТ «Енергополь-Україна» та [PERSON], останній придбав у власність майнові права на квартиру [ADDRESS], загальною площею 99,21 кв.м., жилою площею 42,86 кв.м. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим Ю.Є. та зареєстровано в реєстрі за № 183. Загальна вартість майнових прав становить 992278,58 грн. Згідно довідки ПрАТ «Енергополь-Україна» від 19.03.2014 вартість майнових прав сплачена позивачем у повному обсязі у розмірі 992278,58 грн. 05.03.2014 (а.с. 19). 30.11.2014 ПрАТ «Енергополь-Україна» надіслало на адресу позивача повідомлення про зміну загальної вартості майнових прав по договору купівлі-продажу майнових прав №2/810-255 від 19.04.2014, обґрунтоване зміною загальної площі квартири до 97,1 кв.м. 17.01.2015 [PERSON] видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS]. Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. За ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. У той же час, згідно положень ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є зокрема майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Матеріалами справи підтверджено, що повна оплата вартості спірної квартири була здійснена [PERSON] до укладення шлюбу з відповідачем за його особисті кошти, що також підтверджується банківськими виписками про рух та наявність коштів на особовому рахунку позивача. Враховуючи наведене, суд вважає, що квартира [ADDRESS] є особистою приватною власністю позивача, а тому позов підлягає задоволенню. З викладеного,

Outcome: approved