Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання відповідача на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2017 року та на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] на підставі рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2017 року з 1/4 частини заробітку (доходу) на кожну на 1/8 частину заробітку (доходу) на кожну, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування позову зазначив, що вказаними рішеннями судів з нього стягуються аліменти на утримання відповідача до досягнення їх спільною дитиною трьох років та на саму дитину до досягнення нею повноліття. На момент ухвалення вказаних судових рішень на утриманні позивача не перебували інші діти та його матеріальний стан надавав можливість виконувати покладені судом обовязки. Однак 07 липня 2017 року у позивача народився син [PERSON], на утримання якого відповідно до судового наказу від 08 листопада 2017 року з нього стягуються аліменти у розмірі ? частини від видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 08 листопада 2017 року. Також рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2017 року з позивача стягнуто аліменти на утримання дружини позивача [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з 24 листопада 2017 року до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 07 липня 2020 року. Таким чином, матеріальний стан позивача змінився та з позивача має стягуватись 4/4 частини його заробітку. В провадженні Амур-Нижньодніпровського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області знаходяться виконавчі провадження щодо примусового виконання зазначених судових рішень. Крім того, позивач зазначає, що відповідач зареєстрована та здійснює підприємницьку діяльність, а тому має самостійне джерело доходу. Враховуючи викладене, позивач змушений звернутися до суду із зазначеним позовом. Позивач та його представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач та\~її представник\~[PERSON]у судовому засіданні визнали позов частково, просили відмовити позивачу у задоволенні вимог в частині зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], а позовні вимоги в частині зменшення розміру аліментів на утримання відповідача задовольнити, зменшивши розмір аліментів на утримання відповідача до 1/8 частини заробітку (доходу) позивача. В обґрунтування вимог посилались на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, а саме відповідач вважає, що наведені обставини не є підставою для задоволення позову, оскільки, як їй відомо, позивач та [PERSON] проживають разом цілком щасливою родиною, а звернення останньої до суду видається надуманим та лише з метою зменшення суми аліментів, які стягуються на користь відповідача, або через дійсно недобросовісну поведінку позивача по відношенню до нової родини. Крім того, відповідач зазначила, що на користь іншої дитини буде сплачуватися більше аліментів, ніж на утримання її дитини, що буде не справедливим та таким, що суперечить діючому законодавству. На даний час її дитина має лактозну непереносимість, що тягне для відповідача постійні додаткові витрати та є ще однією підставою для недопущення зменшення розміру аліментів. Вислухавши позивача, представника позивача [PERSON], відповідача та представника відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні фактичні обставини. Сторони з 28 липня 2007 року перебували у шлюбі, який рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2018 року розірвано. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.8). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2017 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання під час вагітності та аліментів на утримання дружини задоволено частково та стягнуто з [PERSON] аліменти під час вагітності [PERSON] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01 липня 2016 року під час її вагітності та зобовязано сплачувати їх після народження дитини без додаткового рішення суду (а.с.9). 30 березня 2017 року рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 4000 грн. щомісяця, починаючи стягнення з 29 листопада 2016 року (а.с.10). Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2017 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2017 року змінено та вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], до її повноліття у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 листопада 2016 року (а.с.11-12). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно зі ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз'яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Отже, зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов. Судом встановлено, що 08 листопада 2017 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська видано судовий наказ про стягнення з позивача на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 08 листопада 2017 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.13). Також 28 грудня 2017 року рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з 24 листопада 2017 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 07 липня 2020 року та видано виконавчий лист по справі (а.с.14-16). Таким чином, на теперішній час сімейне становище позивача змінилося, а саме у позивача народилася ще одна дитина [PERSON], [INFO], а також він сплачує аліменти на утримання матері цієї дитини [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку, що не дає йому можливості сплачувати відповідачу аліменти у розмірах, вказаних у зазначених вище рішеннях суду. Зазначені обставини були відсутні під ухвалення рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2017 року, рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2017 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2017 року про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], 06 листопада 2016 року, та відповідача по справі до досягнення дитиною трирічного віку. На підставі викладеного, враховуючи фактичні обставини справи та вимоги закону, слід з дня набрання даним рішенням законної сили аліменти на утримання дитини [PERSON], 06 листопада 2016 року, зменшити до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісяця до повноліття дитини, а на утримання відповідача до досягнення дитиною трирічного віку до 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку Доводи відповідача та її представника [PERSON] висновків суду не спростовують, а тому судом до уваги не приймаються. Посилання відповідача на виявлену хворобу дитини та необхідність несення нею додаткових витрат на лікування та годування дитини є підставою для звернення до суду з позовом про стягнення додаткових витратах на дитину.

Outcome: partial