Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позов обґрунтував тим, що з 10.04.1997 позивачу належить на праві приватної власності квартира, в якій прописані позивач та відповідач, який є сином позивача. Відповідач на даний час не проживає в квартирі позивача вже більше одного року, оскільки з 20.03.2015 проживає за кордоном разом зі своєю родиною. Обставина реєстрації відповідача у квартирі позивача не дає позивачу можливість в повній мірі реалізувати своє право власності на квартиру, в тому числі, ускладнює відчуження квартири та не дає модливість позивачу реалізувати своє право на субсидію. На підставі викладеного позивач просив позов задовольнити. Відзив на позовну заяву у встановлений законом строк відповідач суду не надав. Суд, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Суд встановив, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , вказане підтверджується копією договору купівлі-продажу та копією технічного паспорту (а.с. 5-8). Відповідно до копії довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані сторони. Згідно з ч. 1, абзацом 1 ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст. 405 ЦУ України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з копіями листів Посольства України в Швейцарській Конфедерації відповідач з 20.05.2015 по 29.03.2019 включно та з 30.05.2019 по 30.05.2022 включно прийнятий на тимчасовий консульський облік та на законних підставах проживає в Швейцарській Конфедерації. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З огляду на викладене, враховуючи, що позивач надав достатні та належні докази відсутності відповідача в квартирі позивача без поважних причин понад один рік, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved