Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 23.10.2015 року між Банком та [PERSON] було підписано Заяву про приєднання (частина 1) від 23.10.2015 року та Заяву (частина 2) на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції 09.09.2015 року, згідно умов якого, Банк відкриває Клієнту рахунок та встановлює Клієнту кредит у сумі 11800 грн зі сплатою 24,00% річних за користуванням кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобовязання належним чином не виконував, в звязку з чим станом на 11 липня 2018 року виникла заборгованість зі сплати кредитних зобовязань у розмірі 16327 гривень 04 копійки, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 11754 гривень 63 копійки; заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 3685 гривень 94 копійки; пені у розмірі 604 гривні 04 копійки; нарахованої суми витрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів у розмірі 203 гривні 05 копійок; нарахованої суми 3% річних (згідно ст. 625 ЦК України) на суму нарахованих та несплачених процентів у розмірі 73 гривні 38 копійок; загальної суми заборгованості за РКО у розмірі 6 гривень. Відповідачу направлялась письмова вимога про дострокове повернення кредиту, з попередженням про стягнення заборгованості у судовому порядку, у випадку невиконання такої вимоги протягом тридцяти днів, але відповідачем дана вимога залишена без задоволення. В звязку з чим просить стягнути з відповідача по справі заборгованість за кредитом у розмірі 16327 гривень 04 копійки, а також судові витрати у розмірі 1762 гривні. 05.11.2018 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов, але [PERSON] відзиву так і не надав. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Неявка сторін та ненадання відзиву на позов відповідачем не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Матеріалами справи встановлено, що 23.10.2015 року між позивачем та [PERSON] було підписано Заяву про приєднання (частина 1) від 23.10.2015 року та Заяву (частина 2) на встановлення відновленої кредитної лінії до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції 09.09.2015 року, укладеного між Банком та Клієнтом, згідно умов якого, відповідачу був наданий кредит у розмірі 11800 гривень зі сплатою 24% річних на строк дії платіжної картки. Встановлено, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Проте, відповідно до розрахунку наданого позивачем, відповідач неналежним чином виконує умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 11 липня 2018 року виникла заборгованість зі сплати кредитних зобовязань у розмірі 16327 гривень 04 копійки, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 11754 гривень 63 копійки; заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 3685 гривень 94 копійки; пені у розмірі 604 гривні 04 копійки; нарахованої суми витрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів у розмірі 203 гривні 05 копійок; нарахованої суми 3% річних (згідно ст. 625 ЦК України) на суму нарахованих та несплачених процентів у розмірі 73 гривні 38 копійок; загальної суми заборгованості за РКО у розмірі 6 гривень. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Встановлено, що у зв'язку з неналежним виконанням договірних зобов'язань [PERSON], позивач направив останньому вимогу про обов'язок достроково повернути кредитні кошти зі сплатою процентів за користування кредитом та пені, однак відповідачем вимога залишена без задоволення. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за Кредитним договором в розмірі 16327 гривень 04 копійки, що свідчить про неналежне виконання останнім умов цього договору, а тому суд приходить до висновку, що позивачем доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження, у зв'язку з чим підлягають повному задоволенню. Відповідно до п.6 ч.1 ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1762 гривень, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача.

Outcome: approved