Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, вказуючи, що 04.11.2016 року [PERSON] о 18 год. 10 хв. на а/д Канів-Чигирин-Кременчук 15 км. 200 м. керував т.з. MAN19.422 д.н. [NUMBER] та буксирував н/причіп SCHMITZ S01д.н.з. СА 5000 ХО і під час руху не дотримався безпечного інтервалу при зустрічному роз`їзді та здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням позивача, в результаті чого автомобілі отримали механічні ушкодження. Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19.12.2016 року [PERSON] визнано винним у скоєному ДТП. Внаслідок зіткнення автомобіль позивача отримав ряд механічних ушкоджень. Згідно із звітом про визначення вартості матеріального збитку № 13551 від 08.11.2016 року розмір матеріального збитку завданого позивачу в результаті пошкодження його автомобіля внаслідок ДТП, становить 45944,71 грн. 08.12.2016 року позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «УСК «КНЯЖА [PERSON] ГРУП», однак останній своїм листом № 272 від 17.01.2017 року було відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 45944,71 грн., витрати на послуги адвоката в розмірі 5000 грн. та судовий збір в сумі 640 грн. Позивач в судовому засіданні просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 45336,86 грн., як визначено експертом, також просив стягнути 5000 грн. витрат на правову допомогу. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в його задоволенні. В подальшому в судове засідання ні відповідач, а ні його представник не з'явилися, однак, відповідач направив до суду відзив в якому зазначено, що він вважає позов безпідставним, оскільки на підтвердження суми матеріального збитку в розмірі 45944,71 грн. в якості доказу позивач надає звіт про визначення вартості матеріального збитку від 08.11.2016 року. Відповідач даний звіт вважає неналежним доказом, так як при проведенні дослідження експерт не викликав представника страхової компанії, та [PERSON], крім цього позивач відремонтував автомобіль до його огляду страховою компанією. Цей факт в подальшому став підставою для відмови у виплаті позивачу страхового відшкодування. Більш того, експертиза була проведена через 4 дні після вчинення ДТП. Відповідно до п.3 розділу Х11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-У111 «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. У зв»язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що 04.11.2016 року [PERSON] о 18 год. 10 хв. на а/д Канів-Чигирин-Кременчук 15 км. 200 м. керував т.з. MAN19.422 д.н. [NUMBER] та буксирував н/причіп SCHMITZ S01д.н.з. СА 5000 ХО і під час руху не дотримався безпечного інтервалу при зустрічному роз`їзді та здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням позивача, в результаті чого автомобілі отримали механічні ушкодження. Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19.02.2016 року [PERSON] визнано винним у скоєному ДТП. Внаслідок зіткнення автомобіль [PERSON] отримав ряд механічних ушкоджень. Згідно із звітом про визначення вартості матеріального збитку № 13551 від 08.11.2016 року розмір матеріального збитку завданого позивачу в результаті пошкодження його автомобіля внаслідок ДТП, становить 45944,71 грн. 08.12.2016 року позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «УСК «КНЯЖА [PERSON] ГРУП», однак останній своїм листом № 272 від 17.01.2017 року було відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування. В ході розгляду справи з метою визначення вартості пошкодженого автомобіля [NUMBER] на момент дорожньо -транспортної пригоди, та визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику вказаного автомобіля ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.11.2017 року по справі було призначено автотоварознавчу експертизу. Згідно до висновку експерта № 4/2267 від 29.01.2018 року, ринкова вартість автомобіля [NUMBER], на момент ДТП (тобто станом на 04.11.2016). могла складати 287831,23 грн. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля [NUMBER], в результаті ДТП може складати 45336,86 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1194 ЦК України особа,\~яка застрахувала\~свою цивільну\~відповідальність,\~у разі\~недостатності страхової\~виплати (страхового\~відшкодування)\~для повного\~відшкодування завданої\~нею шкоди\~зобов'язана\~сплатити потерпілому\~різницю між\~фактичним розміром\~шкоди і\~страховою виплатою\~(страховим\~відшкодуванням). Як зазначалось вище, страхова компанія «УСК «КНЯЖА [PERSON] ГРУП», відмовила позивачу листом № 272 від 17.01.2017 року у виплаті страхового відшкодування в зв»язку з тим, що автомобіль був відремонтований. Враховуючи те, що вказана шкода позивачу була заподіяна внаслідок ДТП саме відповідачем, за що він притягнутий до адміністративної відповідальності, тому суд приходить до висновку що позов в частині стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 45336,86 грн., як визначено експертом підлягає до задоволення. Позовні вимоги щодо стягнення із відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. задоволенню не підлягають з огляду на наступне. У відповідності до\~ст. 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися\~\~правничою допомогою. Щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат в розмірі 5 000,00 грн., пов'язаних із отриманням правової допомоги, то слід зазначити, що відповідно до ч. 1\~\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із зазначеною вище нормою склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано квитанцію до прибуткового касового ордера № 14 від 01.02.2017 року на суму 5\~000 грн., однак, не надано до суду довідку розрахунок гонорару, щодо надання правової допомоги на вказану суму. Крім цього, в порушення ч.3\~ст. 137 ЦПК України\~\~позивачем не надано детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно положень\~ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.48 постанови №10 Пленуму\~\~Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Разом з тим, відповідно до ч. 4\~ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Таким чином, стороною позивача не надано доказів в обґрунтування заявленої суми отриманої правової допомоги, виходячи з чого суд не вбачає підстав для задоволення такої вимоги. Згідно ч. 1\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення. В порядку\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню судовий збір, що був сплачений позивачем при звернені до суду у розмірі 640 грн.

Outcome: approved