Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 17.12.1971 у відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №3987. Свої вимоги мотивує тим, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені навесні 1999 року, збереження шлюбу, який протягом 20-ти років існує лише формально, неможливе та суперечить інтересам сторін, тому просить позов задовольнити. Ухвалою від 12.11.2019 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначити підготовче засідання 05.12.2019. Ухвалою підготовчого засідання від 05.12.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено на 22.01.2020. В підготовче засідання сторони не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, просив позов задовольнити. Відповідач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала та просила шлюб, укладений між сторонами, розірвати. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 17.12.1971 у відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №3987, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін носять формальний характер, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, відповідач позовні вимоги визнала та суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, при поданні позову позивачем сплачено 768 грн. 40 коп. судового збору (а.с.4), а тому [PERSON] слід повернути з державного бюджету 384 грн. 20 коп. (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову).

Outcome: approved