Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому прохає визнати за ним право власності на 5/6 частин спадкового майна після смерті батька, [PERSON], що складається із земельної ділянки площею 1,8498 га, яка розташована на території Вельбівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області та належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ПЛ № 099916. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - територіальної громади Вельбівськоїсільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи без представника, позовні вимоги підтримують. Третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без участі представника, при винесенні рішенні покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 08.09.2016 року, свідоцтва про народження серії ІІ-УР № 179661 від 15.02.1960 року, копії запису акта про народження № 11 від 07.02.1967 року, копії запису акта про укладення шлюбу № 12 від 07.03.1987 року, між [PERSON] та [PERSON] 20.12.1958 року укладено шлюб, яка після реєстрації шлюбу своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON]. Від спільного шлюбу у подружжя народились син [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. [PERSON] на випадок своєї смерті залишив заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право заповів [PERSON], [INFO], що підтверджується копією заповіту від 22.05.2012 року, нотаріально посвідченого секретарем Вельбівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області та зареєстрованого в реєстрі за № 98. Відповідно копії свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 250250 від 02.10.2013 року, [PERSON] помер 02 жовтня 2013 року. Померлий [PERSON] був зареєстрований та проживав станом на 02.10.2013 року за адресою: с. Вельбівка Гадяцького району Полтавської області, вул. Центральна, 12-а, разом із [PERSON] (дружииною). Інших зареєстрованих станом на 02.10.2013 року не значилось, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Вельбівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 05.08.2016 року № 02-20/775. У довідці відділу Держземагенства у Гадяцькому районі Полтавської області № 31-28-99.4-571/21-16 від 30.08.2015 року зазначено, що на імя [PERSON] (помер 02.10.2013 року) дійсно отримано державний акт на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії ПЛ № 099916, який видавався на підставі розпорядження голови Гадяцької райдержадміністрації № 7 від 15.01.2004 року. Площа земельної ділянки становить 1,8498 га. Державний акт зареєстрований в Книзі видачі державних актів на право власності на землю за №173 від 20.01.2004 року по Вельбівській сільській раді. 09.08.2016 року приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] було відмовлено [PERSON] як представнику по довіреності [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку розміром 1,85 га, яка знаходиться на території с. Вельбівка Гадяцького району Полтавської області після смерті 02 жовтня 2013 року [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на зазначене майно. Згідно повідомлень приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] № 1502/02-14 від 16.09.2016 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 21.09.2016 року, спадщину після смерті 02 жовтня 2013 року [PERSON] прийняв його син - [PERSON], якому померлий своїм заповітом, посвідченим 22 травня 2012 року секретарем Вельбівської сільської ради Гадяцького району за реєстром № 98, заповів все своє майно. Крім сина заяву про прийняття спадщини подала дружина спадкодавця [PERSON], яка згідно із ст. 1241 ЦК України має право на обовязкову частку, як непрацездатна вдова. Інших заяв не надходило. Відповідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У ч. 1 ст. 1225 ЦК України зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Із ч.ч. 1, 3 ст. 1235 ЦК України вбачається, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Згідно абз. 17 ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У ч. 1 ст. 1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, факт належності [PERSON] земельної ділянки площею 1,8498 га, яка розташована на території Вельбівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ПЛ № 099916 підтверджено належними доказами у справі. [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину за заповітом, проте право на обовязкову частку має дружина померлого [PERSON], оскільки є непрацездатною вдовою. Обовязкова частка [PERSON] у спадщині складає 1/6 частину. Дочка померлого, [PERSON], спадщину не приймала. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved