overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши , що 16.10.2007 року між ними було укладено договір про отримання кредиту в сумі 3000,00 грн. зі сплатою 24,00% на рік. Відповідач своїх обов'язків не виконує, станом на 23.01.2014 року має заборгованість в сумі 22861,71 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 2900,00 грн., по відсотках за користування кредитом в сумі 12401,71 грн., заборгованості по комісії та пені в сумі 7560,00 грн., штрафів в сумі 1433,86 грн.. Позивач просить стягнути на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати . В судове засідання позивач не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність на підставі наданих письмових документів , свої вимоги підтримав з зазначених в позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, не з'явився, про причини неявки не повідомив, своїх заперечень щодо позовних вимог не надав. За таких обставин суд провів розгляд справи у відсутність сторін в заочному порядку. Дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування . 16.10.2007 року відповідачем з позивачем було укладено договір про отримання кредиту в сумі 3000,00 грн. зі сплатою 24,00% на рік. Згідно проведеного позивачем розрахунку, правильність якого відповідачем не оспорено, він станом на 23.01.2014 року має заборгованість в сумі 20111,16 грн.. Розрахунок проведено відповідно до умов укладеного відповідачем договору, відповідачем не оспорений. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит на сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконував прийняті на себе зобов'язання відповідно до укладеного з позивачем договору, істотно порушував його умови, що є підставою для стягнення з винної особи заборгованості . На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 16.11.2007 року між його правопопередником та відповідачем було укладено кредитний договір №196/АК-2007 про надання кредиту в сумі 20000 доларів США на строк до 15.11.2014 року зі сплатою 12% за користування кредитними коштами. Отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач порушував договірні зобов'язання та станом на 10.04.2014 року має заборгованість в сумі, що еквівалентна 920006,38 грн.. Просить стягнути заборгованість в сумі 920006,38 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, подавши про це письмову заяву. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, своїх заперечень та клопотань не подав. За таких обставин справу розглянуто заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування . 16.11.2007 року правопопередником позивача та відповідачем було укладено кредитний договір №196/АК-2007 про надання кредиту в сумі 20000 доларів США на строк до 15.11.2014 року зі сплатою 12% за користування кредитними коштами на умовах повернення, строковості та платності. Відповідач належним чином прийняті на себе зобов'язання не виконує, заборгованість по договору згідно розрахунку позивача станом на 10.04.2014 року еквівалентна 920006,38 грн., а саме: строкова заборгованість за кредитом 2701,46 долар США, що еквівалентно 57169,64 грн., прострочена заборгованість за кредитом 15885,38 доларів США, що еквівалентно 188693,15 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 8033,31 доларів США, що еквівалентно 95423,00 грн., простроченої заборгованості за нарахованою щомісячною комісією за кредитне обслуговування в сумі 5891,20 грн., пені за несвоєчасну сплату простроченої кредитною заборгованості 28605,02 доларів США, що еквівалентно 339782,36 грн., пеня за несвоєчасну сплату нарахованих процентів 20063,04 доларів США, що еквівалентно 238317,17 грн., пені за несвоєчасну сплату нарахованої щомісячної комісії 19810,44 грн.. Вказана сума відповідачем не оспорена, матеріалами справи не спростована. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконує прийняті на себе зобов'язання відповідно до укладеного з позивачем договору банківського кредиту, істотно порушує його умови, що є підставою для стягнення заборгованості по ньому. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 16.11.2011 року між ними було укладено договір про отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 3000,00 грн. зі сплатою 36,00 відсотків на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач своїх обовязків не виконує, станом на 31.01.2017 року має заборгованість в сумі 23231,02 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 2271,99 грн., по відсотках за користування кредитом в сумі 16576,85 грн., пені в сумі 2799,75 грн., штрафів в сумі 1582,43 грн.. Позивач просить стягнути на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати. В судове засідання позивач не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність на підставі наданих письмових документів, свої вимоги підтримав з зазначених в позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, не з'явився, про причини неявки не повідомив, своїх заперечень щодо позовних вимог не надав. За таких обставин суд провів розгляд справи заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування . 16.11.2011 року сторонами було укладено договір про отримання кредиту в сумі 3000,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно проведеного позивачем розрахунку, правильність якого відповідачем не оспорена, він станом на 31.01.2017 року має заборгованість в сумі 23231,02 грн.. Розрахунок проведено відповідно до умов укладеного відповідачем договору, відповідачем не оспорений. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит на сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконував прийняті на себе зобовязання відповідно до укладеного з позивачем договору, істотно порушував його умови, що є підставою для стягнення з винної особи заборгованості . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 16.12.2013 року між ними було укладено договір про отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 5133,55 грн. зі сплатою 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач своїх обовязків не виконує, станом на 08.11.2016 року має заборгованість в сумі 13605,36 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 4902,05 грн., по відсотках за користування кредитом в сумі 2561,64 грн., пені в сумі 4902,00 грн., штрафів в сумі 1239,67 грн.. Позивач просить стягнути на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати. В судове засідання позивач не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність на підставі наданих письмових документів, свої вимоги підтримав з зазначених в позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, не з'явився, про причини неявки не повідомив, своїх заперечень щодо позовних вимог не надав. За таких обставин суд провів розгляд справи заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування . 16.12.2013 року сторонами було укладено договір про отримання кредиту в сумі 5133,55 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . Згідно проведеного позивачем розрахунку, правильність якого відповідачем не оспорена, він станом на 08.11.2016 року має заборгованість в сумі 13605,36 грн.. Розрахунок проведено відповідно до умов укладеного відповідачем договору, відповідачем не оспорений. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит на сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконував прийняті на себе зобовязання відповідно до укладеного з позивачем договору, істотно порушував його умови, що є підставою для стягнення з винної особи заборгованості . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 17.01.2017 року відповідачем [PERSON] було підписано заяву-анкету №ASJ-42361-17-DOM на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за картковим рахунком. Строк дії ліміту початкової суми дозволеного овердрафту в сумі 1000,00 грн. та максимальної суми ліміту дозволеного овердрафту у розмірі 300000,00 грн. становить 12 місяців: з 17.01.2017 року по 16.01.2018 року. Базова процентна ставка за користування овердрафтом становить 30,0 відсотків річних, процентна ставка на прострочену заборгованість становить 48 відсотків річних. Відповідач своїх обовязків не виконує, станом на 14.05.2018 року має заборгованість в сумі 9914,81 грн., яка складається з заборгованості за кредитом (поточною) в сумі 6345,97 грн., заборгованості за кредитом (простроченою) в сумі 2137,57 грн., заборгованості за відсотками (поточною) в сумі 266,57 грн., заборгованості за відсотками (простроченою) в сумі 1164,91 грн.. Позивач просить стягнути на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (направлення судової повістки за місцем реєстрації, розміщення оголошення на сайті суду), відзив на позов та інших заяв не подав, проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін не заперечив. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування. 17.01.2017 року року відповідачем [PERSON] було підписано заяву-анкету №ASJ-42361-17-DOM на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за картковим рахунком. Строк дії ліміту початкової суми дозволеного овердрафту в сумі 1000,00 грн., та максимальної суми ліміту дозволеного овердрафту у розмірі 300000,00 грн. становить 12 місяці: з 17.01.2017 року по 16.01.2018 року. Базова процентна ставка за користування овердрафтом становить 30,0 відсотків річних, процентна ставка на прострочену заборгованість становить 48 відсотків річних. Згідно проведеного позивачем розрахунку, правильність якого відповідачем не оспорена, він станом на 14.05.2018 року має заборгованість в сумі 9914,81 грн.. Розрахунок проведено відповідно до умов укладеного відповідачем договору, відповідачем не оспорений. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит на сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконував прийняті на себе зобовязання відповідно до укладеного з позивачем договору, істотно порушував його умови, що є підставою для стягнення з винної особи заборгованості . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 17.03.2018 року ними було укладено договір №1843/2018/863547 купівлі-продажу автомобіля марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» білого кольору 2000 року випуску кузов WV1ZZZ70ZYX056000 р.н.з.АМ7844СЕ вартістю 47000 грн.. Оплата за придбаний автомобіль мала бути проведена до 01.06.2018 року, а в разі непроведення оплати повернуто автомобіль, про що відповідач видала розписку. У визначений строк оплата не проведена, що є порушенням умов договору, автомобіль не повернуто. Просив договір купівлі-продажу №1843/2018/863547 від 17.03.2018 року розірвати, зобовязати відповідача повернути автомобіль. Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не прибули, своїх пояснень не надали. Відповідачем подано письмову заяву про визнання позовних вимог. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо розірвання договору купівлі-продажу, який регулюється положеннями ст.651, 655 ЦК України. Відповідно до положень ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст.651 ч.2 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. 17.03.2018 року сторонами укладено договір №1843/2018/863547 купівлі-продажу автомобіля марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» білого кольору 2000 року випуску кузов WV1ZZZ70ZYX056000 р.н.з.АМ7844СЕ. Сторони обумовили вартість товару 47000 грн., яка мала бути сплачена покупцем до 01.06.2018 року. Вказана умова договору відповідачем не виконана, що нею визнано, тому ця обставина відповідно до положень ст.82 ч.1 ЦПК України доказуванню не підлягає. Оскільки оплата придбаного товару є істотною умовою такого договору як договір купівлі-продажу, то невиконання стороною прийнятого на себе зобовязання провести оплату є підставою для розірвання укладеного договору. Враховуючи, що позивачем доведено невиконання відповідачем однієї з істотних умов укладеного ними договору №1843/2018/863547 від 17.03.2018 року, позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи, що відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, то відповідно до ст.142 ЦПК України 50% сплаченого позивачем судового збору підлягає поверненню йому з державного бюджету. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 17.07.2007 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за законом у виді житлового будинку з надвірними будівлями №59 по вул.Лісова с.Сушки Коростенського району Житомирської області. За життя своє право на житловий будинок спадкодавець не оформив, нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно через відсутність правовстановлюючого документу спадкодавця. Відповідач як дружина померлого також прийняла спадщину. Просить визнати за нею право власності на 1/2 частину спадкового майна у виді житлового будинку. Позивач свої вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити , подавши письмову заяву. Відповідач надала письмову заяву про визнання позову та згоду на розгляд справи в її відсутність. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що 17.07.2007 року помер батько позивача та чоловік відповідача [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за законом у виді житлового будинку з надвірними будівлями №59 по вул.Лісова с.Сушки Коростенського району Житомирської області. Після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняли позивач та відповідач, подавши заяви до нотаріуса та отримавши правовстановлюючі документи на частину спадкового майна. Іншими особами спадщина не прийнята. Право власності на будинок спадкодавцем позивача за життя не було оформлено та не зареєстровано, на час розгляду справи така можливість втрачена, що перешкоджає позивачеві, який є спадкоємцем померлого, оформити свої спадкові права. Право власності [PERSON] на спадкове майно підтверджено довідкою Сушківської сільської ради Коростенського району №420/02-20 від 08.11.2017 року. До часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від їх державної реєстрації. Державна реєстрація права власності померлого спадкодавця не можлива, нотаріусом в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно. За таких обставин відсутня можливість оформлення позивачем свого права на спадкове майно в позасудовому порядку. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 17.09.2005 року з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано міським ВРАЦС Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області та зроблено актовий запис № 385. Мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, вони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Позивач свої вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, подавши письмову заяву. Відповідач надав письмову заяву про визнання позову та згоду на розгляд справи в його відсутність. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що 17.09.2005 року сторонами було укладено шлюб, зареєстрований міським ВРАЦС Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області та зроблено актовий запис № 385. Сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, що є підставами для розірвання шлюбу між ними. Примирення не бажають, тому суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами неможливо. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача , позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 17.09.2009 року між ними було укладено договір про отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 8300,00 грн. зі сплатою 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач своїх обовязків не виконує, станом на 19.01.2016 року має заборгованість в сумі 54386,00 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 7935,10 грн., по відсотках за користування кредитом в сумі 40484,90 грн., за пенею та комісією в сумі 2900,00 грн., штрафів в сумі 3066,00 грн.. Позивач просить стягнути на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати . В судове засідання позивач не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність на підставі наданих письмових документів, свої вимоги підтримав з зазначених в позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, не з'явився, про причини неявки не повідомив, своїх заперечень щодо позовних вимог не надав. За таких обставин суд провів розгляд справи заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування . 17.09.2009 року сторонами було укладено договір про отримання кредиту в сумі 8300,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом зі збільшенням кредитного ліміту. Згідно проведеного позивачем розрахунку, правильність якого відповідачем не оспорена, він станом на 19.01.2016 року має заборгованість в сумі 54386,00 грн.. Розрахунок проведено відповідно до умов укладеного відповідачем договору, відповідачем не оспорений. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит на сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконував прийняті на себе зобовязання відповідно до укладеного з позивачем договору, істотно порушував його умови, що є підставою для стягнення з винної особи заборгованості . На підставі викладеного,

Outcome: approved