Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами о [ADDRESS] земельних ділянок, що належали [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Ренійською районую державною адміністрацією 19 січня 2005 року, трактора марки «МТЗ-80», державний номер [NUMBER], причепа «[NUMBER]», держаний номер [NUMBER] та майнового паю у СПК «Прикордонник» відповідно до свідоцтва серія [NUMBER]. За життя померла [PERSON] своїм майно не розпорядилася. У встановлений законом строк позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 20 грудня 2016 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів та нормативно-грошової оцінки. Позивач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, надав суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, відповідно до якої Орлівська сільська рада Ренійського району Одеської області не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, [INFO] померла мати позивача [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами о [ADDRESS] земельних ділянок, що належали [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Ренійською районую державною адміністрацією 19 січня 2005 року, трактора марки «МТЗ-80», державний номер [NUMBER], причепа «[NUMBER]», держаний номер [NUMBER] та майнового паю у СПК «Прикордонник» відповідно до свідоцтва серія [NUMBER]. За життя померла [PERSON] своїм майно не розпорядилася. У встановлений законом строк позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 20 грудня 2016 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів та нормативно-грошової оцінки. У підтвердження своїх позовних вимоги, позивач надав суду копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на ім'я померлої [PERSON] та нормативно-грошову оцінку спірного житлового будинку. А, відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, суд вважає, що надані суду документи у повному обсязі підтверджують право померлої [PERSON] на спірне спадкове майно, спадкоємцем якої є [PERSON], а тому позов має бути задоволено. На підставі викладеного та

Outcome: approved