Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої допомоги, посилаючись на те, що відповідно до заяв [PERSON] про призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, їй призначалася допомога з 01.05.2008 року та по 30.04.2013 року. В результаті перевірки, проведеної відділом державних соціальних інспекторів УПСЗН було встановлено, що відповідач по справі отримує пенсію в УПФУ в Лозівському районі Харківської області, в зв'язку з чим був складений акт № 258а/6 від 26.03.2013 року на підставі якого нарахована сума, надміру сплаченої допомоги, яка складає 16330 гривень 05 копійок. В зв'язку з чим просить стягнути з відповідача по справі надміру сплачену допомогу у розмірі 16330 гривень 05 копійок. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду свою заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що даний позов обґрунтований і підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Судом встановлено, що відповідно до копії виконавчого листа № 2-823-2002, виданого Лозівським районним судом Харківської області з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16 липня 2002 року та до його повноліття, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімального доходу громадян. Даний виконавчий лист знаходиться на виконанні в відділі державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, але [PERSON] не отримувала від відповідача аліментів на утримання дитини з моменту їх призначення, про що свідчать довідки відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області. Оскільки відповідач по справі не сплачував аліменти на утримання свого неповнолітнього сина, то 08.05.2008 року, 17.11.2008 року, 12.05.2009 року, 04.11.2009 року, 17.05.2010 року, 15.11.2010 року, 04.05.2011 року, 10.11.2011 року, 28.05.2012 року та 28.11.2012 року [PERSON] зверталася до УПСЗН Лозівської міської ради з заявами про призначення тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. Тимчасова державна допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, призначається згідно Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідомо, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189. Відповідно до п. 2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189, тимчасова допомога призначається у разі, коли: рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Згідно п. 6 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме для призначення тимчасової допомоги одержувач подає органу праці та соціального захисту населення за місцем проживання (перебування): заяву за формою, затвердженою Міністерством соціальної політики. Пунктом 7 вищезазначеного Порядку встановлено, що рішення про призначення або відмову в призначенні тимчасової допомоги приймається органом праці та соціального захисту населення протягом десяти календарних днів після надходження усіх необхідних документів. В пп. 9 пункту 10 Порядку визначено, що виплата тимчасової допомоги припиняється у разі добровільного виконання рішення суду особою, зобов'язаною сплачувати аліменти. Факт несплати аліментів одним з батьків протягом шести місяців, що передують місяцю звернення підтверджується довідкою державної служби. Із довідок про неотримання аліментів ВДВС Лозівського МРУЮ Харківської області вбачається, що [PERSON] дійсно не отримувала аліменти на утримання дитини від [PERSON], а тому у відповідності до Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідомо, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189 [PERSON] було призначено тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, відповідно на періоди з 01.05.2008 року по 31.10.2008 року, з 01.11.2008 року по 30.04.2009 року, з 01.05.2009 року по 31.10.2009 року, з 01.11.2009 року по 30.04.2010 року, з 01.05.2010 року по 31.10.2010 року, з 01.11.2010 року по 30.04.2011 року, з 01.05.2011 року по 31.10.2011 року, з 01.11.2011 року по 30.04.2012 року, з 01.05.2012 року по 31.10.2012 року, з 01.11.2012 року по 30.04.2013 року. В результаті перевірки, проведеної відділом державних соціальних інспекторів УПСЗН встановлено, що [PERSON] з 29.03.2012 року отримує пенсію в УПФУ в Лозівському районі Харківської області, що підтверджується актом проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлової субсидії/соціальної допомоги № 258а/б від 26.03.2013 року. Із копії виписки з розпорядження про призначення пенсії Управління ПФУ в Лозівському районі Харківської області вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в Лозівському районі з 29.03.2012 року і по теперішній час і одержує пенсію по інвалідності 3 групи в розмірі 944 гривні. Відповідно до ч. 10 ст. 181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Відповідно до п. 12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідомо «... якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину ... у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги...». Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається з розрахунку отриманої суми допомоги на дитину, батьки якої не сплачують аліменти [PERSON] отримала державну соціальну допомогу на утримання дитини за період з 01.05.2008 року по 31.03.2013 року в розмірі 16330 гривень 50 копійок. З огляду на викладене, у судовому засіданні знайшов підтвердження факт завдання відповідачем державі збитків у вигляді виплаченої допомоги на утримання дитини. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які є у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати на користь держави, оскільки позивач відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved