Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з\~позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 25 квітня 2020 року було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Від даного шлюбу вони дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося, фактичні шлюбні відносини між ними припинено з серпня 2021 року. На теперішній час вони втратили почуття любові один до одного, взаємної допомоги, розуміння та підтримки один одного, мають різні погляди на сімейне життя, у них відсутня єдність, що притаманна сім`ї, немає спільності інтересів, взаємних почуттів. Їхні намагання зберегти сім`ю ні до чого не призводять та тільки погіршують їх взаємовідносини, які і так майже відсутні. Спору про поділ майна між ними також не має. Зазначені обставини стали приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 30 вересня 2021 року провадження у справі відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити (а.с. 15) Відповідач в судове засідання також не з`явилась, однак надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. (а.с. 17) Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, а тому для ухвалення рішення немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Дослідивши письмові докази, врахувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що 25 квітня 2020 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис № 431 (а.с. 8). Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Таке положення національного законодавства України також відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частини третьої\~статті 105\~Сімейного кодексу\~України,шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що фактично шлюбні відносини сторін припинені з серпня 2021 року, спільне господарство не ведеться, спільних дітей сторони не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved