Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31 серпня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 401. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживатиме з відповідачем. Спільне життя не склалося. Сторони фактично припинили шлюбні відносини. Спільне господарство ними не ведеться. Подальше сумісне життя і примирення між ними позивач вважає неможливим. Спір про поділ майна відсутній. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 15), через канцелярію суду подав заяву (а.с. 10), у якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надала суду заяву, у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить повернути їй дівоче прізвище «[PERSON]» (а.с. 12). У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 31 серпня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 401, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 31 січня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя (а.с. 5), який після розірвання шлюбу проживатиме з відповідачем. Шлюбні відносини фактично припинилися. Подальше сумісне життя та примирення між ними неможливе. Спір про поділ майна відсутній. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи той факт, що сторони мешкають окремо без ведення спільного господарства та бюджету, суд приходить до висновку, що шлюб [PERSON] та [PERSON] не може бути збережений, оскільки зазначені факти свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі ст. 113 СК України, [PERSON] слід присвоїти прізвище, яке вона мала до реєстрації шлюбу. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved