Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виділ у натурі частки земельної ділянки, що є у спільній частковій власності та просив суд постановити рішення, яким виділити в натурі належну [PERSON] частку в розмірі 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,1 гектара, розташованої за адресою [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], що перебуває у спільній частковій власності. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказуючи на те, що позивачу на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біляєвим В.О., 23.12.2011р. за реєстровим № 3019 є власником ? частини земельної ділянки площею 0,1 га, що перебуває у спільній частковій власності та знаходиться за адресою [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. Співвласником зазначеної земельної ділянки з часткою у спільній власності ? є відповідач. На даній земельній ділянці розташований житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який належить на праві власності позивачу та відповідачу у рівних частках по ? частині кожному. Позивач позбавлений права належним чином користуватися та розпоряджатися належною їм власністю, в повному обсязі користуватися своїми правами як власники та проводити в повному обсязі обслуговування належної їм частини земельної ділянки, оскільки відповідач добровільно відмовляється від поділу часток в натурі. Зазначав, що на підставі ст. 88 Земельного кодексу він має право отримати у володіння, користування частину спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної їй частки. Виділити належну позивачам частину земельної ділянки із земельної ділянки без згоди інших співвласників неможливо, що зумовило звернення позивачів до суду з вказаним позовом, відповідно до ст.ст. 88, 153 ЗК України, ст..ст. 319, 321, 358, 364 ЦК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві та просила виділити належну їй частку із складу земельної ділянки відповідно до варіанту №1 визначеному в висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №17589/14-41 від 23.04.2015р. проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо заявлених позовних вимог та виділу частки із складу земельної ділянки за варіантом №2 даного експертного висновку, вказувала, що дійсно між нею та позивачами не досягнуто згоди щодо користування та розпорядженнями належними на праві власності частинами земельної ділянки, однак за даним варіантом передбачено не всі умови для виділу який не буде порушувати прав жодного з співвласників земельної ділянки. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, врахувавши роз'яснення експертів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, відповідно до ч. 1 ст. 356 Цивільного кодексу України, є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Питання щодо визначення порядку володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою регулюються Земельним кодексом України. Відповідно до ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність). Статтею 88 Земельного кодексу України визначено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Частиною 3 ст. 88 Земельного кодексу України визначено, що учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Судом достовірно встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біляєвим В.О., 23.12.2011р. за реєстровим № 3019 є власником ? частини земельної ділянки площею 0,1 га, що перебуває у спільній частковій власності та знаходиться за адресою [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. Співвласником зазначеної земельної ділянки з часткою у спільній власності ? є відповідач. ( а.с. 6). Згідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 20.10.2009 р. Та серії [NUMBER] від 16.02.2012 вбачається, що [PERSON] є власником ? частин земельної ділянки 0,1 га в [ADDRESS], згідно до рішення Київськї міської Ради від 23.12.2003 р. за №312/1187. ( а.с. 15). Згідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 20.10.2009 р. Та серії [NUMBER] від 16.02.2012 вбачається, що [PERSON] є власником ? частин земельної ділянки 0,1 га в [ADDRESS], згідно до рішення Київськї міської Ради від 23.12.2003 р. за №312/1187. ( а.с. 15). Позивачем надано суду схематичний план земельної ділянки одноквартирного( садибного) житлового будинку ( а.с. 10-14). Згідно до висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №17589/14-41 від 23.04.2015 р. проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз вбачається, що можливі варіанти виділу ( розподілу) земельної ділянки, що належить [PERSON] та [PERSON] земельної ділянки площею 0,1 га що перебуває у спільній частковій власності та знаходиться за адресою : [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] викладено в дослідницькій частині висновку та зазначено в схемах додатків № 1, 2, 3. ( а.с. 74-87). Як встановлено в судовому засіданні позивач бажає провести виділення ( розподіл) даної земельної ділянки відповідно до варіанту №1 даного висновку, однак відповідачі погоджуються та бажають провести виділення ( розподіл) даної земельної ділянки відповідно до варіанту №3 даного висновку. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст.10 та ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виник спір. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням часток кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток (спільна сумісна власність). Частиною 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. В силу ч. 4 ст. 88 ЗК України, яка є спеціальною в унормуванні спірних правовідносин, учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Співвласник також має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, відповідно до вимог ст. 364 ЦК України. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі недосягнення консенсусу між учасниками спільної власності щодо умов і способу поділу або виділу частки в натурі одному чи декільком з них це питання може бути вирішене судом. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави стверджувати, що обмеження у реалізації права на виділ частки з майна (поділ майна), що є у спільній власності кількох осіб, може мати місце виключно за умови, якщо річ, питання щодо виділу частки з якої вирішується, є неподільною (стаття 183 ЦК України) або такий виділ (поділ) призведе до порушення суб'єктивних прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб. В усіх інших випадках вимога про виділ (поділ) підлягає задоволенню, оскільки відмова у реалізації цього права призводить до обмеження правомочностей власника. Однак, як вбачається з висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №17589/14-41 від 23.04.2015р. проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз вбачається, що можливі варіанти виділу ( розподілу) земельної ділянки, що належить [PERSON] та [PERSON] земельної ділянки площею 0,1 га що перебуває у спільній частковій власності та знаходиться за адресою : [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] викладено в дослідницькій частині висновку та зазначено в схемах додатків № 1, 2, 3. У відповідності до ст. 158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ст. 88 Земельного кодексу України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Оцінюючи пояснення сторін та докази, досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що можливим здійснити виділення в натурі частини земельної ділянки, що належить позивачу та відповідачу земельної ділянки яка складається по ? частин земельної ділянки площею 0,1 га що перебуває у спільній частковій власності та знаходиться за адресою [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] відповідно до варіанту №3 висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №17589/14-41 від 23.04.2015р. проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз який передбачає: Для доступу та обслуговування відповідної частини житлового будинку співвласнику [PERSON] пропонується земельна ділянка площею0,0500га(500кв.м.), яка обмежена лініями розподілу: -від точки «29» лінія розподілу довжиною 12,31 м проходить по [ADDRESS] в точку «11» ; -від точки «11», яка розташована по [ADDRESS] лінія розподілу довжиною 2,33 м проходить перпендикулярно [ADDRESS] в точку «12»; -від точки «12» лінія проходить по лінії розподілу будинку через точки «13», «14», «15», «16» в точку « 17»; -від точки « 17» лінія розподілу проходить через точку «18», « 19» в точку «20»; -від точки «20» лінія розподілу проходить довжиною 4,31 м в точку «21»; -від точки «21» лінія розподілу довжиною 11,95 м проходить паралельно спільній межі ділянки з [PERSON] в точку «1»; -від точки «1» лінія розподілу довжиною 10,15 м переходить в точку «22», яка розташована в лівому титульному куті ділянки; -від точки «23», «24», «25», «26», «27», «28», в точку «29». Для доступу та обслуговування відповідної частини житлового будинку та господарських будівель співвласнику [PERSON] пропонується земельна ділянка площею 0,0500га, яка обмежена лініями розподілу: -від точка «11», яка розташована по [ADDRESS] лінія розподілу довжиною2,33 м переходить перпендикулярно [ADDRESS] в точку «12»; -від точки «12» лінія проходить по лінії розподілу будинку через точки « 13», «14», «15», «16», в точку «17»; -від точки «17» лінія розподілу проходить через точку «18», «19» в точку «20»; -від точки «20» лінія розподілу довжиною 4,31 м в точку «21»; -від точки «21» лінія розподілу довжиною11,95 м проходить паралельно спільній межі ділянки з [PERSON] в точку «1»; -від точки «1» лінія розподілу переходить довжиною 16,77 м в точку «2», яка розташована в правому тильному куті ділянки; -від точки «2» лінія розподілу у вигляді ламаної проходить по спільній межі ділянки з [PERSON], [PERSON] через точки «3», «4», «5», «6», «7», «8» в точку «9»; -від точки «9» лінія розподілу проходить по [ADDRESS] довжиною 10,09м+0,50м, через точку «10» в точку «11». Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони, понесені нею і документально підтверджені, судові витрати.

Outcome: approved