Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що у грудні 2015 року між сторонами було укладено договір у вигляді заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), за умовами якого відповідачу відкрито кредитну лінію зі встановленим кредитом у сумі 2000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27% річних. У січні 2017 року позивач на підставі заяви відповідача про встановлення (розширення) відновлювальної кредитної лінії збільшив розмір кредитних коштів до 4000,00 грн. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим утворилась заборгованість. Станом на 30.01.2018 заборгованість за кредитним договором становить 5075,67 грн., з яких: основна заборгованість - 3995,74 грн., строкові проценти за користування кредитом - 26,60 грн., прострочені проценти за користування кредитом - 745,07 грн., пеня за прострочену заборгованість - 181,45 грн., комісія за розрахунково-касове обслуговування - 33,00 грн., інфляційні втрати у сумі 61,28 грн. та три проценти річних за прострочення виконання зобов'язань у розмірі 32,53 грн. Просив стягнути з відповідача на свою користь суму боргу у розмірі 5075,67 грн. та судовий збір у сумі 1762,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв, клопотань, відзиву суду не надав, у зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 28.12.2015 між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір у вигляді заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), за умовами якого відповідачу відкрито кредитну лінію та встановлено кредит у сумі 2000,00 грн., який в подальшому було збільшено до 4000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27% річних та строком кредитування - 12 місяців з можливим продовженням на той самий строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Матеріалами справи підтверджено, що між сторонами виникли договірні правовідносини, пов'язані з видачею кредитних коштів на користь відповідача. Відповідач допустив порушення строків повернення кредитних коштів та сплати процентів. Станом на 30.01.2018 заборгованість за кредитним договором становить 5075,67 грн., з яких: основна заборгованість - 3995,74 грн., строкові проценти за користування кредитом - 26,60 грн., прострочені проценти за користування кредитом - 745,07 грн., пеня за прострочену заборгованість - 181,45 грн., комісія за розрахунково-касове обслуговування - 33,00 грн., інфляційні втрати - 61,28 грн. та три проценти річних за прострочення виконання зобов'язань - 32,53 грн. Оцінюючи зібрані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги в суді знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 5075,67 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1762,00 грн. судового збору (а.с. 2). З викладеного,

Outcome: approved