Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на квартиру [ADDRESS]. \~ \~ \~ \~ Свої вимоги обґрунтував тим, що позивач являється власником 1//3 частки квартири [ADDRESS], однак внаслідок того, що відповідачі не надають позивачу оригінал свідоцтва про право власності на житло останній не має змоги зареєструвати у встановленому законом порядку право власності на належну йому частку квартири. Крім того позивач зазначає, що 22.02.2017 року померла [PERSON], яка була матірю позивача. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, який брат та батько позивача йому не надають, що порушує право позивача та змушує захищати порушене право в суді. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися завчасно і належним чином. Судові повістки відповідачам надсилалася за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про поважні причини неявки до суду відповідачі не повідомили, відзивів не подали. Зі згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи Чернігівської міської\~ради при вирішенні питання покладалася на розсуд суду. Судом встановлено так факти та відповідні їм правовідносини. 23.07.1993 року органом приватизації було зроблено розпорядження № 2038, на підставі якого [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло і видано посвідчення на одержання належних мешканцям квартири житлових чеків на суму 2350 крб. за 4,7 кв.м. Відповідно до копії довідок Комунального підприємства Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації Чернігівської обласної ради № 5534 від 28.02.2018 року та № 6386/334 від 14.05.2018 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частці на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.07.1993 року № 6-2045 (а.с. 11, 61). Відповідно до надісланої на запит суду приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] копії спадкової справи № 13/2017 заведеної після смерті [PERSON] 15.03.2017 року із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], який прийняв спадщину та повідомив що окрім нього спадкоємцями за законом є донька спадкодавця [PERSON] та чоловік спадкодавця [PERSON] (а.с. 64). 11.03.2017 року [PERSON] подав заяву в якій повідомляв нотаріуса про те, що він відмовляється від прийняття спадщини після померлої [PERSON] на користь сина [PERSON] (а.с. 67). 15.03.2017 року [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (67 зворотня сторона). 03.07.2017 року до приватного нотаріуса після смерті [PERSON] із заявою звернулася [PERSON], яка повідомила про те, що вона відмовляється від належної їй спадщини на користь спадкоємця за законом [PERSON] (а.с. 68). 29.12.2017 року представник позивача [PERSON] звернувся із письмовою заявою до [PERSON] про надання оригіналу свідоцтва про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] (а.с. 19-24). Прохання представника позивача відповідачами було проігнороване і а ні свідоцтва а ні відповіді йому надано не було. 09.02.2018 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно частину квартири [ADDRESS] після померлої 22.02.2017 року [PERSON] у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу (а.с. 17). 18.01.2018 року Чернігівською міською радою позивача було повідомлено про те, що для отримання дублікату свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] йому разом із іншими співвласниками необхідно звернутися з даним питанням до Центру надання адміністративних послуг (а.с. 18). Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 108478683 від 21.12.2017 року право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстроване. Відповідно до п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за N 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. \~ \~ \~ \~Згідно із статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» , за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. За таких умов, враховуючи, що за позивачем зареєстровано право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS], однак правовстановлюючий документ у нього відсутній суд доходить висновку про наявність підстав для визнання за [PERSON] права власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS]. Крім того, оскільки померлій [PERSON] належало право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS], позивач є спадкоємцем за законом, а після смерті спадкодавця [PERSON] відмовився від належної йому частки у спадковому майні на користь [PERSON], а [PERSON] відмовилася від належної їй частки у спадковому майні на користь [PERSON], суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за позивачем право власності на 1/6 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 22.02.2017 року. Відповідно до ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вищенаведене та те, що позивачем понесене судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1021,50 грн. (а.с. 1) та підтверджено витрати на правову допомогу адвоката в сумі 8000,00 грн. (а.с. 18), розмір яких є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони суд доходить висновку, що судові витрати понесені позивачем підлягають стягненню з відповідачів на його користь. Таким чином із [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 2255 грн. 38 коп. у відшкодування судових витрат, а із [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 6766 грн. 12 коп. у відшкодування судових витрат.

Outcome: approved