overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на проживання. Позивачу на праві власності належить будинок розташований за адресою: [ADDRESS]. 12 грудня 1998 року дочка позивача зареєструвала шлюб з відповідачем і як члену сім'ї надала йому дозвіл на реєстрацію в даному будинку. 09 грудня 2013 року шлюб розірвано. Відповідач зареєстрований в будинку, але не проживає за адресою, [ADDRESS], з жовтня 2013 року, а тому, відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України, просить визнати відповідача таким, що втратив право на проживання. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав викладених у заяві, просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належно повідомлений про час та місце розгляду справи, тому суд визнав за можливе розглянути справу за його відсутності на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником. Позивач являється власником будинку, що розташований за адресою [ADDRESS], що підтверджується договором дарування житлового будинку від 11 листопада 2013 року. Відповідач зареєстрований у будинку позивача, проте фактично в ньому не проживає з жовтня 2013 року, що підтверджується актом обстеження на предмет проживання від 21 жовтня 2014 року складеним представниками Новоушицької селищної ради. Відповідно до довідки, виданої Новоушицькою селищною радою Хмельницької області №3656 від 16 жовтня 2014 року [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але не проживає, що узгоджується з поясненнями позивача. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт відсутності відповідача за місцем проживання з осені 2013 року. За вказаних обставин, оскільки судом встановлено, що відповідач без поважних причин з жовтня 2013 року не проживає в будинку, що розташований за адресою [ADDRESS], який належить позивачу, в силу ст. 405 ЦК України, вбачаються підстави для визнання його таким, що втратив право на користування цим житлом, а тому позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його та неповнолітніх дітей відповідача,[PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] такими, що втратили право на користування житловим будинок №94 по вул. Толочина в смт. Іванків Київської області. Відповідно до ч.3 ст. 209 ЦПК України, у зв»язку зі складністю справи,слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення,надавши сторонам право ознайомитися з мотивованим рішенням 11 липня 2016 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання кредитного договору №1001227238401 від 17.01.2019 недійсним. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що працівники банку з умовами кредитування її не ознайомлювали, повної, всебічної та достовірної інформації надано не було ні перед укладенням договору, ні під час укладення, часу для детального ознайомлення з умовами договору вона не мала. Крім того, позивач вказувала, що договір містить несправедливі умови, зокрема, комісію за обслуговування кредитної заборгованості. На підставі викладеного позивач просить визнати недійсним кредитний договір №№1001227238401 від 17.01.2019. В судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи за її відсутності з вказівкою про те, що вона не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання майна особистою приватною власністю.. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюбні відносини між сторонами припинені. В період шлюбу позивач за особисті кошти придбав майно, а саме автомобіль Hundai Accent, державний номер [NUMBER], 2008 року випуску. Вирішити питання про розподіл майна в добровільному порядку сторони не можуть. Тому позивач просить суд визнати вказаний автомобіль особистою приватною власністю позивача, зобовязати відповідача повернути вказаний автомобіль та не перешкоджати позивачеві у здійсненні права власності на автомобіль. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився та не повідомив про причини неявки, від нього не надійшло відзиву та заяви про розгляд справи за його відсутності. Тому суд відповідно до ст. 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюбні відносини між сторонами припинено. В період шлюбу позивач за особисті кошти придбав майно, а саме автомобіль Hundai Accent, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER]. Це підтверджено копією договору кредиту, та виписками по рахунку матері позивача, з яких вбачаться, що гроші на придбання автомобіля позивачу надала мати. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти які належали їй, йому особисто. Таким чином суд приходить до висновку що вказаний автомобіль є особистою власністю позивача, та позов за таких обставин слід задовольнити. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1350 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах та вели спільне господарство. На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені. В період спільного проживання вони сумісно придбали майно, а саме Ѕ частину квартири [ADDRESS], покупцем вказаної частини квартири згідно договору купівлі продажу був відповідач. Вирішити питання про розподіл майна в добровільному порядку сторони не можуть. Тому позивач просить суд визнати вказану частину квартири спільним сумісним майном позивача та відповідача та визнати за ним право власності на ј частину вказаної квартири. Позивач та представник позивача позов підтримали наполягали на його задоволенні. Відповідач та його представник позов не визнали, суду пояснили, що вказану частину квартири відповідач купив за власний кошт, а також не вів з позивачем спільного господарства. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сестра позивача та відповідач на підставі біржового договору придбали 12.12.2001 року квартиру [ADDRESS]. В подальшому сестра позивача померла, та рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 06.12.2005 року визнано дійсним біржовий договір купівлі продажу спірної квартири, визначено частки в праві власності за сестрою позивача та відповідачем по Ѕ частині за кожним на спірну квартиру, та визнано за позивачем право власності на Ѕ частину вказаної квартири в порядку спадкування після смерті сестри. Таким чином на теперішній час позивач та відповідач володіють по Ѕ частині спірній квартирі. Позивач та його представник не змогли в судовому засіданні довести, що Ѕ частина спірної квартири яка належить відповідачу придбана за спільні кошти позивача та відповідача. Навпаки факт придбання квартири сестрою позивача та відповідачем свідчить про те, що відповідач витратив на придбання своєї частки квартири особисті кошти. Згідно ч.1 ст. 17 Закону України «Про власність» майно придбане внаслідок спільної праці членів сімї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Таким чином суд приходить до висновку що позивач не зміг довести ті обставини на які він посилався в своєму позові, та позов за таких обставин не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про визнання майнових прав на об'єкт інвестування, посилаючись на те, що позивачем було про інвестовано у повному обсязі нежитлове приміщення № 40, площею 15,6 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] відповідно до укладеної угоди № 03 від 04.11.2013 року. Проте, всупереч умов угоди відповідач безпідставно не надає позивачу документи для оформлення права власності на об'єкт інвестування, що порушує права позивача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимог підтримав у повному обсязі. Відповідач просив розглянути справу у відсутність представника останнього, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання майнових прав. Посилався на те, що 12.03.2015р. між сторонами був укладений Договір № ПР/526-5Б купівлі продажу майнових прав на однокімнатну квартиру № 468 в об'єкті капітального будівництва ЖК «Приозерний» за будівельною адресою: [ADDRESS], за умовами якого позивач зобов'язався здійснити оплату майнових прав у сумі 612360 грн. через Укрсіббанк на рахунок відповідача, а останній зобов'язався забезпечити будівництво об'єкту капітального будівництва та ввести його в експлуатацію. Термін закінчення будівництва сторони визначили - 2 квартал 2015р., а плановий термін введення в експлуатацію - 3 квартал 2015р. Стверджував, що виконав свої зобов'язання за договором у повному обсязі, а відповідач порушив умови договору і станом на дату звернення до суду будівництво об'єкту зупинено. Оскільки відповідач не виконав свої зобов'язання за договором та не дотримався строків завершення будівництва, позивач був змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розгляд справи провести у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив розгляд справи провести у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання майнових прав. Посилався на те, що 18.03.2015р. між сторонами був укладений Договір № ПР/541-5Б купівлі продажу майнових прав на двокімнатну квартиру № 461 в об'єкті капітального будівництва ЖК «Приозерний» за будівельною адресою: [ADDRESS], за умовами якого позивач зобов'язався здійснити оплату майнових прав у сумі 804 195 грн. через Укрсіббанк на рахунок відповідача, а останній зобов'язався забезпечити будівництво об'єкту капітального будівництва та ввести його в експлуатацію. Термін закінчення будівництва сторони визначили - 2 квартал 2015р., а плановий термін введення в експлуатацію - 3 квартал 2015р. Стверджував, що виконав свої зобов'язання за договором у повному обсязі, а відповідач порушив умови договору і станом на дату звернення до суду будівництво об'єкту зупинено. Оскільки відповідач не виконав свої зобов'язання за договором та не дотримався строків завершення будівництва, позивач був змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розгляд справи провести у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив розгляд справи провести у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання майнових прав. Посилався на те, що 21.02.2015р. між сторонами був укладений Договір № ПР/492-5 купівлі продажу майнових прав на двокімнатну квартиру № 428 в обєкті капітального будівництва ЖК «Приозерний» за будівельною адресою: вул. Здолбунівська, 13 (поштова адреса Здолбунівська, 11-в) в Дарницькому районі м. Києва, за умовами якого позивач зобовязався здійснити оплату майнових прав у сумі 1064832 грн. через Укрсіббанк на рахунок відповідача, а останній зобовязався забезпечити будівництво обєкту капітального будівництва та ввести його в експлуатацію. Термін закінчення будівництва сторони визначили 2 квартал 2015р., а плановий термін введення в експлуатацію 3 квартал 2015р. Стверджував, що виконав свої зобовязання за договором у повному обсязі, а відповідач порушив умови договору і станом на дату звернення до суду будівництво обєкту зупинено. Оскільки відповідач не виконав свої зобовязання за договором та не дотримався строків завершення будівництва, позивач був змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, авідповідача в судове засідання також не зявився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив розгляд справи провести у відсутність його представника. Вислухавши пояснення позивача, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та визнання за ним права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у виді земельної ділянки площею 1,38 га згідно державного акта серії [NUMBER] від 04.04.2002р. на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лісогірської сільської ради Городоцького району Хмельницької області. Спадкоємцем за законом є позивач, який звернувся до приватного нотаріуса Якимишина С.Є. з заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через розбіжності в документах, а саме: державний акт на земельну ділянку серії [NUMBER] виданий 04.04.2002 року, а спадкодавець - [PERSON] помер [INFO]. На підставі наведеного просить задовольнити позов. Відповідач позов визнав повністю, надавши суду відповідно листа. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у виді земельної ділянки площею 1,38 га на ім'я [PERSON] згідно державного акта серії [NUMBER] від 04.04.2002р. на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лісогірської сільської ради Городоцького району Хмельницької області, що підтверджується довідкою відділу у Городоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 05.05.2017 року за №341/01/166-17. Спадкоємцем за законом є позивач, який звернувся до приватного нотаріуса Якимишина С.Є. з заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через встановлені розбіжності в документах, а саме: державний акт на земельну ділянку серії [NUMBER] виданий 04.04.2002 року, а спадкодавець - [PERSON] помер [INFO], про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.02.2016 року. Згідно ч.1 ст.155 Земельного Кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Право позивача на земельну ділянку в порядку спадкування за законом підтверджується рішенням Городоцького районного суду від 24.12.2007 року про встановлення родинних відносин між [PERSON], який являється сином померлого [INFO] [PERSON], паспортом, свідоцтвом про смерть спадкодавця, заявою Лісогірської сільської ради Городоцького району Хмельницької області, інформаційною довідкою відділу у Городоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним договору. Позов мотивований тим, що між ним та відповідачем 2 жовтня 2019 року був укладений попередній договір № 0437 купівлі-продажу транспортного засобу. За умовами даного договору він виявив бажання купити у відповідача, а відповідач виявив бажання продати йому автомобіль марки Toyota модель Corolla, рік випуску 2015. Тому, відповідно до ст. 635 ЦК України сторони уклали попередній договір. Сторони зобов`язалися у встановлений строк укласти договір купівлі продажу транспортного засобу, на умовах, встановлених у цьому попередньому договорі. На підтвердження дійсних намірів сторін на укладення основного договору в момент укладення цього попереднього договору покупець перераховує на поточний рахунок продавця грошові кошти в розмірі 55 650 грн., а продавець своїм підписом під цим попереднім договором підтверджує отримання таких коштів. З настанням дати сплати вищевказаної суми, він звернувся до відповідача з проханням здійснити подальші дії щодо отримання транспортного засобу позивачем, але останній таке прохання проігнорував, а позичені кошти станом на теперішній час не повернув. З огляду на п. 3.1.1 укладеного між сторонами договору купівлі продажу транспортного засобу позивач має право, без пояснення причин, відмовитись від товару, та отримати сплачені кошти в повному обсязі. Він неодноразово звертався до відповідача з пропозиціями погасити свій борг, зокрема велися телефонні переговори та проводилися зустрічі. Проте, вирішити дане питання в позасудовому порядку не вдалося. Тому просить визнати недійсним попередній договір № 0437 купівлі-продажу транспортного засобу від 02 жовтня 2019 року укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАНД АВТО ТОРГ» та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД АВТО ТОРГ», на його користь суму боргу в розмірі 56 206, 50 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.05.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явився. Подав суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Проти прийняття заочного рішення не заперечує. В судові засідання 18 червня 2020 року та 31 серпня 2020 року відповідач не з`явився. Судова повістка надсилалася за адресою місцезнаходження відповідача юридичної особи, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб. Повідомлення про судовий виклик повернулося до суду з відміткою «За закінченням терміну зберігання». У зв`язку з вищезазначеним, на підставі ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved