Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], по якому просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 400 дол. США, що за курсом Національного банку України станом на день подання позову становить 10 620,64 грн.; стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на сплату судового збору та витрати на правову допомогу. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 15.11.2014 року [PERSON] отримав від нього у борг кошти в сумі 400 дол. США, які зобов'язався повернути до 01.07.2016 року, про що надав відповідну розписку. Але до часу подання позову до суду відповідачем гроші не повернуті, тому позивач вимушений звернутися до суду з позовом про стягнення суми основного боргу в розмірі 400 дол. США, що еквівалентно 10 620,64 грн. В судове засідання позивач не з'явився, повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином, надав до суду заяву, якою просив провести розгляд справи без участі. Відповідач по справі в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у суді, не повідомивши суд про причину своєї неявки до судового засідання. Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 15.11.2014 року [PERSON] отримав від [PERSON] у борг кошти в сумі 400 дол. США, які зобов'язався повернути до 01.07.2016 року, про що надав відповідну розписку /а.с. 5/. Згідно ст. 1046 ЦК України, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За правилами ст. 526 ЦК, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обіг або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно із ч. 1 ст.1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, в такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Термін повернення грошових коштів в розписці сторонами узгоджений та визначений до 01.07.2016 року. Проте, до цього часу позичальник не повернув позикодавцеві позику. Судом встановлено, що за інформацією, розміщеною на офіційному сайті Національного банку України, офіційний курс національної валюти по співвідношенню до іноземних валют станом на день розрахунку позивачем заборгованості 10.10.2017 року за 100 дол. США становить 2655,1695 грн. Сума боргу відповідача становить 400,00 дол. США., що еквівалентно 10 620,64 грн. Таким чином, враховуючи, що відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань по договору позики, кошти не повернув, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] борг за борговою розпискою від 15.11.2014 року в 400 дол. США, що за курсом Національного банку України станом на день подання позову становить 10 620,64 грн. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 21 лютого 2018 року між [PERSON] та адвокатом [PERSON] було укладено договір про надання правничої допомоги. Позивачем сплачено адвокату [PERSON] за надання усної консультації із складенням вимоги від 21.02.2017 року про повернення коштів 2 год. - 600 грн. (згідно акту про надання правової допомоги від 21.02.2017 року); за надання усної консультації із складенням вимоги від 28.02.2017 року про повернення коштів 2 год. - 600 грн. (акт про надання правової допомоги від 28.02.2017 року); надання усної консультації із складенням вимоги від 17.07.2017 року про повернення коштів 2 год. - 600 грн. (акт про надання правової допомоги від 17.07.2017 року); надання усної консультації 1 год. - 300 грн., складання позову та подання його до суду 5 год. - 1500 грн. (акт про надання правої допомоги від 10.10.2017 року); представництво інтересів в суді 1 год. - 300 грн. (акт про надання правової допомоги від 30.01.2018 року); представництво інтересів в суді 1 год. - 300 грн. (акт про надання правової допомоги від 26.03.2018 року). Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов'язки. Проте, як вбачаться з матеріалів справи адвокат [PERSON] не здійснював представництво позивача в суді та не приймав участі у судових засіданнях, тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги про стягнення витрат за представництво в суді у розмірі 600 грн. Питання розподілу судового збору вирішується у відповідності до ст. 141 ЦПК України, зокрема, у відповідності до ч. 1 та ч. 2 цієї статті судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. За вказаного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 640 грн. судового збору та 3 600 грн. документально підтверджених витрат на правову допомогу.

Outcome: partial