Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщення за адресою: [ADDRESS]. зі зняттям її з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що між сторонами у справі був укладений Договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого позивач став власником квартири [ADDRESS]. Умовами договору було передбачено, що відповідач мала права користування даною квартирою, однак повинна була знятись з реєстрації до 06.12.2014 р. В серпні 2014 р. відповідач вивезла з квартири свої речі, змінила місце проживання, однак з реєстраційного обліку не знялась, що порушує права власності позивача і перешкоджає вільною розпорядженню нерухомим майном, що належить йому на праві власності. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримав поданий позов. Відповідач в судове засідання не з»явилась, повідомлялась судом про місце і час судового розгляду за останньою відомою суду адресою. 3-тя особа: представник Голосіївського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві в судове засідання не з»явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином, надіславши клопотання про розгляд справи у відсутність представника Відділу. На підставі ст.ст.224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.12.2011 р. між [PERSON], яка діяла від свого імені та як уповноважена особа на підставі довіреності від [PERSON], та [PERSON] був укладений Договір купівлі-продажу [ADDRESS] Право власності [PERSON] на зазначену квартиру було зареєстрована позивачем у визначений законом спосіб Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна». Відповідно до п.13 Договору купівлі-продажу квартири відповідач зобов»язалась знятись з реєстраційного обліку до 06.12.2014 р. Судом встановлено, що на момент розгляду справи, згідно з Довідкою форми № 3, в [ADDRESS] зареєстрована [PERSON]. Підставами звернення позивача до суду з даним позовом є порушення його права власності без позбавлення права користування і володіння майном, яке він просить захистити на підставі ст.391 ЦК України. Відповідно до роз»яснень, викладених в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду Україии з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Судом встановлено, що реєстрації [PERSON] в [ADDRESS] перешкоджає позивачу вільно реалізувати право користуватися і розпоряджатися жилим приміщенням, а саме відчужити його. Отже, на підставі зазначених судом норм чинного законодавства, що регулюють даний вид правовідносин, беручи до уваги всі зібрані і досліджені судом докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати у справі.

Outcome: approved