Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що з відповідачем припинили ведення спільного побуту з березня 2019 року. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного. Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований Кам`янець-Подільським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 585 від 02.08.2015 року. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав і пояснив, що сторони з березня 2019 року спільно не проживають та спільного побуту не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є відмінність характерів сторін. Примирення неможливе . Спору про поділ спільного майна та місце проживання дитини сторони не мають. Відповідачка в судове засідання не з`явилася . Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому Кам`янець-Подільським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 585 від 02.08.2015 року . Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, сторони з березня 2019 року спільно не проживають та спільного побуту не ведуть. . Майнового спору та спору про місце проживання дитини сторони не мають. Дані обставини підтверджуються поясненнями позивача, заявою відповідача, свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, копією свідоцтва про народження дитини. Аналіз положень Сімейного кодексу України дає підстави стверджувати, що в переважній своїй більшості його норми мають явно виражене ґендерне наповнення, тобто він є ґендерно-чутливим за змістом. При цьому, в основному, такі норми є ґендерно-збалансованими, тобто такими, що не містять підстав для дискримінації жінок і чоловіків, у всіх сферах правовідносин, що охоплюються Сімейним кодексом України та відповідають елементам ґендерної рівності. Вказана тенденція прослідковується, починаючи із статті 1 Сімейного кодексу, якою передбачено побудову сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також взаємодопомоги і підтримки. Рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї закріплена статтею 7 цього Кодексу, а також статтею 24 СК України, відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. При цьому, добровільність як засада шлюбу спостерігається, починаючи із закріплення права осіб на укладення шлюбу, перебування у ньому і закінчуючи правом на його вільне розірвання та припинення шлюбних відносин за бажанням будь-кого із подружжя. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя, що у контексті даної справи означає надання можливості подружжю на вільний вибір способу побудови своїх відносин у зареєстрованому шлюбі або іншим шляхом. Ніхто не може бути примушений до шлюбу або до особистих стосунків поза його волею. При цьому бувше подружжя не позбавляється можливості налагодити свої стосунки й після розлучення шляхом укладення нового шлюбу або іншим шляхом. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved