Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 01 січня 2013 року [PERSON], та ФОП [PERSON], уклали договір оренди, за умовами якого позивач передав, а відповідач прийняв за плату у тимчасове користування для проживання наступне нерухоме майно: 1) квартиру 176 та 303 у буд.9/12 по вул. Тіниста в м. Одеса, квартира [ADDRESS]. Згідно п.2.1. Договору оренди, договір вступає в силу з 01 січня 2013 року та діє до 31 грудня 2015 року, та продовжується автоматично на рік у випадку, якщо дію договору не припинено за письмовою заявою сторін. Згідно п.5.2. Договору оренди, орендар щомісячно вносить оренду плату за користування нерухомим майном у відповідності з умовами договору не пізніше 5-го числа розрахункового місяця з розрахунку 2900,00 дол. США у період з травня по вересень і по 2500 дол. США у період з жовтня по квітень. Внаслідок неналежного виконання своїх зобовязань у відповідачки виникла заборгованість по сплаті орендної плати з серпня 2013 року по вересень 2015 року в загальній сумі 69\~800,00 дол. США. Згідно п. 6.5.2. Договору оренди, у випадку несвоєчасного внесення орендатором орендної плати орендатор сплачує орендодавцю пеню у розмірі 1% від суми несвоєчасної орендної плати. Відповідно до вище вказаної суми заборгованості за несплату орендної плати, сума пені (в межах позовної давності) становить 212\~192,00 дол. США. 02 жовтня 2015 року відповідачці було направлено лист про припинення договору оренди квартир із вимогою про сплату заборгованості по орендній платі, проте лист повернувся за закінченням строку зберігання. Виходячи з вище вказаного сума загальної заборгованості ФОП [PERSON], перед позивачем становить 139\~600,00 дол. США (69\~800.00 дол. США сума боргу; 212\~192,00 дол. США сума пені). Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та подав заяву про розгляд справи в заочному порядку. Відповідачка ФОП [PERSON], у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином в порядку ст. 74 ЦПК України. Заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала та про причини неявки суд не повідомляла. У відповідності до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. У відповідності до п. 116 цих Правил, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. П. 119 Правил передбачено, що після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення вважаються такими, що не вручені, поштові перекази - не виплачені. Невручені поштові відправлення зберігаються об'єктом поштового зв'язку до закінчення шестимісячного строку з дня прийняття їх для пересилання, невиплачені поштові перекази - протягом трьох років з дня прийняття їх для пересилання. Протягом зазначеного строку відправник/адресат може звернутися до оператора поштового зв'язку щодо одержання такого поштового відправлення, коштів за таким поштовим переказом. Від ФОП [PERSON], до суду повернулось поштове повідомлення форми Ф-20 за спливом строку зберігання, що свідчить про те, що відповідачка до операторів поштового зв'язку не зверталася. Вищевикладене свідчить про недобросовісне виконання процесуальних обов'язків [PERSON] Також представник позивача, намагався вручити судову повістку відповідачці, яка відмовилась її отримати, про що свідчить відмітка працівника кур'єрської служби, тому суд вважає, що остання про розгляд справи була сповіщена належним чином. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. На підставі викладеного, з урахуванням дотримання судом вимог ст. 74 ЦПК України про сповіщення, суд визнає неявку відповідачки у судове засідання неповажною, та вважає за можливе розглядати справу за її відсутності в заочному порядку. Дослідивши матеріали цивільної справи вислухавши думку представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору оренди та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Судом встановлено, що 01 січня 2013 року між [PERSON], та [PERSON], було укладено договір оренди, за умови якого позивач передав, а відповідачка прийняла за плату у тимчасове користування для проживання наступне нерухоме майно: квартири 176 та 303 у буд. 9/12 по вул. Тіниста в м. Одесі, квартира [ADDRESS]. Згідно п. 2.1. Договору оренди, договір вступає в силу з 01 січня 2013 року та діє до 31 грудня 2015 року, та продовжується автоматично на рік у випадку, якщо дію договору не припинено за письмовою заявою сторін. Відповідно до ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Згідно п. 3.2.4. Договору оренди, орендар зобовязався вносити орендну плату у розмірах, порядку і строки, встановлені договором, сплачувати всі збори, податки і комунальні платежі , повязані з експлуатацією даних приміщень. Згідно п. 5.1. Договору оренди, орендар зобовязаний вносить орендну плату за користування нерухомим майном у розмірі, порядку і в строки, встановлені договором. Згідно п. 5.2. Договору оренди, орендар щомісячно вносить оренду плату за користування нерухомим майном у відповідності з умовами договору не пізніше 5-го числа розрахункового місяця з розрахунку 2900,00 дол. США у період з травня по вересень - по 2500 дол. США у період з жовтня по квітень. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У звязку з несплатою орендної плати за користування нерухомим майном у ФОП [PERSON], виникла заборгованість за період з серпня 2013 року по вересень 2015 року в загальній сумі 69\~800,00 дол. США. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки, відшкодування збитків. 02 жовтня 2015 року відповідачці було направлено лист про припинення договору оренди квартир із вимогою про сплату заборгованості по орендній платі, проте лист повернувся за закінченням строку зберігання. Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожний день прострочення виконання. Згідно п. 6.5.2. Договору оренди, у випадку несвоєчасного внесення орендатором орендної плати орендатор сплачує орендодавцю пеню у розмірі 1% від суми невнесеної орендної плати. Виходячи з вищевикладеного сума пені за несвоєчасне внесення відповідачкою орендної плати становить 212\~192,00 дол. США. Однак, як вбачається з позовних вимог, [PERSON], заявляє вимогу про стягнення пені у сумі 69\~800,00 дол. США, виходячи зі співмірності суми неустойки та суми основного боргу. Згідно до вище зазначеного, загальна сума яку відповідачка заборгувала позивачу, становить 139\~600,00 дол. США., що за офіційним курсом НБУ станом на день подання позову (1 дол. США = 24,79 грн.) складає 3\~460\~684(три мільйони чотириста шістдесят тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн. Крім того, судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачкою договору оренди позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 7\~165,61 грн., які відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 79, ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved