Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, посилаючись на те, що відповідно до договорів купівлі-продажу від 18.01.1980 р. позивач є власником 43/100 частини житлового будинку №41 по бул. Шевченка в м. Черкаси. [PERSON] є власником 57/100 частини житлового будинку №41 по бул. Шевченка в м. Черкаси. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 10.09.2007 року, за позивачем рахується земельна ділянка загальною площею 501,0 кв.м. по бул. Шевченка, 41 в м. Черкаси. Позивач на належній йому земельній ділянці має у власності прибудову до належної йому частини житлового будинку, а саме : «літ. А'-I», «літ. а», «літ а3». Задня стіна вищезазначених прибудов разом з вікном прилягає до земельної ділянки, що належить відповідачу. Згідно державних актів на право власності на земельні ділянки межа земельної ділянки відповідача має проходити на відстані 30 см. від будинку позивача. Відповідачем було збудовано паркан висотою 2 м. на земельній ділянці, яка належить позивачеві, таким чином фактична відстань між будинком та парканом на даний час складає близько п»яти сантиметрів, що порушує його права. Просить усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою [PERSON] площею 2,799м2 за адресою : м. Черкаси, бул. Шевченка, 41 в м. Черкасах. Перенести паркан [PERSON] на відстань 0,30 м2 від прибудов «літ. А'-I», «літ. а», «літ а3» у відповідності до державних актів. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задоволити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі та просили відмовити у їх задоволенні. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та земельного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Черкаської міської ради народних депутатів № 536 від 11.04.1953 року для будівництва та обслуговування будинку, господарських споруд по бул. Шевченка, 41 в м. Черкаси виділена земельна ділянка в постійне користування площею 1102 кв.м.. Співвласниками домоволодіння станом на 25.03.1970 роки були [PERSON] та [PERSON], які за спільною згодою здійснили розподіл земельної ділянки, що підтверджується актом від 25.03.170 року та доданою до нього схемою. Відповідно до договорів купівлі-продажу від 18.01.1980 р. [PERSON] є власником 43/100 частини житлового будинку №41 по бул. Шевченка в м. Черкаси. Згідно рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.10.2010 року за [PERSON] було визнано право власності на житловий будинок літ. А-І з прибудовою, сараї (літ. В), водоколонку №5, огорожу №1,9,10 по бул. Шевченка, 41 в м. Черкаси, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №44567961 від 25.09.2015 року. [PERSON] є власником 57/100 частини житлового будинку №41 по бул. Шевченка в м. Черкаси. Відповідно до рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.10.2010 року за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок літ. А-ІІ з прибудовою літ. А2 ІІ та підвалом, літню кухню сарай літ. З, водоколонку №6, замощення літ. І, огорожу №3,4,7,8 по бул. Шевченка, 41 в м. Черкаси та присвоєно адресу : м. Черкаси, бул. Шевченка, 41/1. Згідно з нотаріально посвідченою заявою від 03.01.2003 року, [PERSON] та [PERSON] погодились з розподілом земельною ділянкою загальною площею 1119 кв.м. за адресою : м. Черкаси, бул. Шевченка, 41 згідно доданого плану. Згідно схеми розподілу земельної ділянки за [PERSON] закріплено 499 кв.м., за [PERSON] 626 кв.м., з яких : у приватну власність 501 кв.м., в оренду 125 кв.м. Відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯЕ №617424 , [PERSON] належить земельна ділянка площею 501,0 кв.м. на підставі рішення Черкаської міської ради від 19.07.2007 р. №2-969 п. 1.10. Згідно з ч. 2. ст. 386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.. 106 ЗК України, власники земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновлення межових знаків у випадках, коли вони перемістились, Зникли чи стали невиразними. Статтею 152 ЗК України передбачено що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю. Навіть якщо ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом , зокрема відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав. Суд вважає, що вимоги позивача в частині усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 2,799м2 за адресою : м. Черкаси, бул. Шевченка, 41 в м. Черкасах та перенесення паркану [PERSON] на відстань 0,30 м2 від прибудов «літ. А'-I», «літ. а», «літ а3» у відповідності до державних актів, то дані вимоги не підлягають до задоволення. Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи №10/15 від 16.04.2015 року, судовим експертом було встановлено, що частина спірної земельної ділянки частина відрізка землі шириною 0,3 м., що проходить вздовж стін прибудов під. «літ. А'-I», «літ. а», «літ а3» площею 0,0002 га належить [PERSON], а частина спірної земельної ділянки в розмірі 0,0001 га належить [PERSON]. Після дослідження експертом документів, було визначено, що при приватизації земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] при виконанні обмірів була допущена помилка в визначенні розміру ділянки межі від дальної стіни житлового будинку літ. «А'-I» до кута повороту меж (замість 12,00 м. вказано 12,30 м.), в зв»язку з чим в державних актах на право власності на земельну ділянку межа між земельними ділянками проходить на відстані 0,30 м. від стін будівель «літ. А'-I», «літ. а», «літ а3», в той самий час раніше вона проходила по стінам вищевказаних будівель. Крім того, відповідачем до суду надані акти про встановлення спільної межі між домоволодінням по бул. Шевченка, 41 в м. Черкаси від 15.07.2013 року вказано : межі проходять по точках : 1-5 по забору; 5-7 по червоній лінії і має довжину 19,96 кв.м., 7-10- по лінії розподілу будинку; 10-12 по межі стіни сусіднього будинку; 12-1- по забору. Як зазначив відповідач в судовому засіданні, забір між ними стояв з 70-х років, він лише на тому ж самому місці поставив новий, не міняючи місце його розташування. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факту порушення його права на користування земельною ділянкою, а тому в позові необхідно відмовити.

Outcome: dismissed