Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив визнати за ним право забудовника на домоволодіння, розташоване за адресою: вул. Крупської, буд. № 2 у с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області для оформлення права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 03 лютого 2005 року. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що у 1974 році його батькові, [PERSON], виділена земельна ділянка під забудову житлового будинку з надвірними побудовами на 31,4 кв.м., із присадибних земель колгоспу ім. Куйбишева у с. Орлівщина, Новомосковського району Дніпропетровської області на підставі рішення виконкому Новомосковської районної ради депутатів трудящих від 30 травня 1974 року за № 220, за типовим проектом будівлі № 4-П. У травні 1977 року будівництво житлового будинку з надвірними побудовами за адресою: вул. Крупської, буд. № 2 у с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області було закінчено. У лютому 1987 року, Дніпропетровським міжрайонним РСУ – УПР на вищезазначений житловий будинок був виданий технічний паспорт на ім’я [PERSON]. 03 лютого 2005 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку № 2 з надвірними побудовами, по вул. Крупської у с. Орлівщина, Новомосковського району, Дніпропетровської обл. За життя [PERSON] не встиг скласти заповіт на належне йому майно. Спадкоємцем першої черги після його смерті є його син – [PERSON]. Інших спадкоємців на спадкове майно немає, так як зі своєю дружиною - [PERSON], спадкодавець розлучився 12 грудня 1996 року і після розлучення [PERSON] стала проживати за іншою адресою. Позивач постійно проживав разом з батьком [PERSON] за адресою: вул. Крупської, буд. 2 у с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, тому вважається таким, що прийняв спадщину шляхом проживання. 29 квітня 2014 року, позивач звернувся до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, проте 05 травня 2014 року Новомосковською районною державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Крупської, буд. № 2 у с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, після смерті [PERSON], померлого 03 лютого 2005 року. В судове засідання позивач та її представник не з'явились, в своїй заяві представник позивача просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та треті особи в судове засідання не з'явились, згідно заяв, що надійшли до суду відповідач просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає. Треті особи згідно заяв просили розглядати справу за їх відсутності. В зв`язку з неявкою сторін фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступного. Судом встановлено, що 03 лютого 2005 року помер [PERSON], - батько позивача /а.с. 16, 17/. У 1974 році [PERSON], виділена земельна ділянка під забудову житлового будинку з надвірними побудовами на 31,4 кв.м., із присадибних земель колгоспу ім. Куйбишева у с. Орлівщина, Новомосковського району Дніпропетровської області на підставі рішення виконкому Новомосковської районної ради депутатів трудящих від 30 травня 1974 року за № 220, за типовим проектом будівлі № 4-П /а.с. 9-10/. В 1977 року будівництво житлового будинку з надвірними побудовами за адресою: вул. Крупської, буд. № 2 у с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області було закінчено. У лютому 1987 року, Дніпропетровським міжрайонним РСУ – УПР на вищезазначений житловий будинок виданий технічний паспорт на ім’я [PERSON] /а.с. 11-15/. Згідно отриманої на запит суду копії спадкової справи № 157/2014 після смерті [PERSON], позивач 28 квітня 2014 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Заяв інших осіб про прийняття спадщини матеріали спадкової справи не містять. 05 травня 2014 року Новомосковською районною державною нотаріальною конторою відповідно до п.4.15 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Крупської, буд. № 2 у с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, після смерті [PERSON], померлого 03 лютого 2005 року /а.с. 21/. Відповідно до ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Законодавством України передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, нерухоме майно, також, підлягає державній реєстрації. Оскільки за життя [PERSON] не здійснив дій щодо прийняття спірного нерухомого майна до експлуатації, зазначене майно не пройшло державної реєстрації, то у [PERSON] не виникло право власності на спірне нерухоме майно. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1225 ЦК України у разі спадкування право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач не відмовлявся від прийняття спадщини, вчинив дії з прийняття спадщини, встановлені ст. 1269 ЦК України, протягом шести місяців, з того дня як дізнався про наявність права на спадкування, та відповідно є спадкоємцем померлої [PERSON] за законом та набув право на спадщину за законом на зазначене вище майно. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Оскільки [PERSON]І мав право на будівництво житлового будинку, був забудовником, зазначені права не припинилися внаслідок його смерті, і [PERSON] за життя належали права та обов'язки забудовника житлового будинку, які в порядку ст. 1218 ЦК України, переходять до її спадкоємця - [PERSON], внаслідок чого позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved