Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за договором купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 21 вересня 2000 року, посвідченого Первомайською філією Південної товарної біржі, за яким він набув право власності на будинок, що розташований за адресою смт.Криве Озеро вул.Горького№ 261-а Кривоозерського району Миколаївської області. Посилаючись, що житловим будинком розпорядитися не може, так як йому стало відомо, що угода купівлі-продажу житлового будинку повинна бути посвідчена в нотаріальному порядку, позивач просить задовольнити позовні вимоги. В підготовче судове засідання позивач не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх. Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, надав письмову заяву, відповідно до якої просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. За положеннями ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 21 вересня 2000 року на Первомайській філії Південної Товарної Біржі було посвідчено договір №324 про купівлю-продаж житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по вул.Горького №261-а в смт.Криве Озеро Кривоозерського району Миколаївської області, який укладено між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON]. Вказаний договір 27 вересня 2000 року зареєстрований в Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №324 за №1748, про що свідчить відповідна відмітка в інвентиризаційній справі. Сторони відповідно до вищезазначеного договору свої зобов'язання виконали. Позивач сплатив [PERSON] обумовлену договором вартість будинку, зареєстрував право власності в БТІ, заселився до будинку, де проживає до теперішнього часу, а [PERSON] прийняв кошти за будинок та передав будинок у власність позивача. Норми про державну реєстрацію правочинів, щодо відчуження нерухомості, введені тільки з набранням чинності ЦК України 2003 року. До цього часу, в тому числі і на час укладення спірної угоди (2000 рік) норми, щодо реєстрації правочинів не були чинними. На той час діяли норми, які передбачали тільки реєстрацію нерухомого майна. Як вбачається з матеріалів справи вимоги щодо реєстрації нерухомого майна позивачем на момент укладання спірної угоди виконано. Відповідно до положень ст.227 Цивільного кодексу України (1963 року), договір купівлі-продажу житлового будинку, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, повинен бути нотаріально посвідчений. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Виконати вимоги закону щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку неможливо, так як в Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації право власності зареєстровано за позивачем 27 вересня 2000 року, продавець будинку [PERSON] відмовився прибути до нотаріальної контори для посвідчення угоди, разом з тим не оспорює право власності позивача на житловий будинок з надвірними спорудами, розташованого по вул.Горького №261-а смт.Криве Озеро Кривоозерського району Миколаївської області, так як при укладанні договору купівлі-продажу вказаного нерухомого майна між ними було досягнуто згоди і виконано всі умови договору. Згідно положень ст.153 ЦК України (1963 року), договір є укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. За положеннями ч. 2 ст.47 ЦК України (1963 року), яка діяла на момент укладення угоди, визначено, що якщо відбулося повне або часткове виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати таку угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення угоди не вимагається. Враховуючи те, що угода купівлі-продажу фактично відбулася, сторони всі свої зобов'язання за договором купівлі-продажу виконали, нерухоме майно на час укладання угоди було належним чином зареєстроване, нотаріальне посвідчення спірної угоди в нотаріальному порядку неможливе в зв'язку із ухиленням однієї із сторін від нотаріального посвідчення, тому суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved