Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача за захистом своїх прав. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за замовленням покупця №4222 від 09 березня 2015 року придбав у інтернет - магазині відповідача кімоно для карате підвищеної щільності вартістю 555 гривень. 12 березня 2015 року товар був надісланий відповідачем на відділення «Нової пошти» у місті Львові на умовах накладного платежу. Розпечатавши бандероль позивач видимих дефектів не виявив і здійснив оплату кімоно та послуг по його доставці. Для приведення кімоно до робочого стану позивач його намочив та просушив, після чого були виявлені приховані істотні дефекти товару, а саме, куртка кімоно в районі швів на плечах і рукавах стиснулася в «гармошку», втратила товарний вигляд та не може використовуватися за призначенням. На думку позивача, вказане свідчить про недоліки в процесі виготовлення товару. Позивач направив відповідачу листа з пропозицією про заміну кімоно в межах сплаченої грошової вартості, однак відповідач відмовився без пояснення причин. Зазначає, що діями відповідача порушені права як споживача, він переживав та страждав, мав життєві незручності, пов*язані з порушенням його права, як споживача, вимушений відстоювати свої законні права у суді, в той час як відповідач безпідставно користується його грошовими коштами. Просить розірвати договір купівлі-продажу, стягнути сплачені за товар грошові кошти в сумі 555 гривень, вартість доставки у сумі 12 гривень, грошову вартість доставки відповідачем коштів за товар у сумі 27 гривень, 1000 гривень на відшкодування моральної шкоди. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце слухання справи в судове засідання не з'явився. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував позивач. Вислухавши думку позивача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Судовим розглядом встановлено, що згідно експрес-накладної № 59998017087401 від 11 березня 2015 року відправником визначений ФОП [PERSON].(інтернет-магазин), одержувач - [PERSON] (а.с.4). З інформації про відправлення вбачається, що це спортивні товари вартістю 555 гривень. За даними декларації на пересилання поштових відправлень від 12 березня 2015 року відправником документів Ц1П 555([NUMBER]) визначений [PERSON], а ФОП [PERSON], - одержувачем (а.с.5). У бланку огляду вантажу від 30 квітня 2015 року вказана причина відмовлення від відправлення «товар не відповідає замовленню» (а.с.23). 14 березня 2015 року позивач звернувся з заявою на адресу відповідача в якій повідомив про виявлені недоліки товару та просив здійснити його заміну (а.с.7). Згідно експрес-накладної №59000100183250 від 16 березня 2015 року кімоно відправлене позивачем на адресу ФОП [PERSON].(інтернет-магазин) у місті Києві (а.с.6). Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Звертаючись до суду з відповідним позовом позивач зазначив правовою підставою заявлених вимог норми статей 698,678,700,708 Цивільного Кодексу України. Однак, суд звертає увагу, що у силу застереження в п.2 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про захист прав споживачів» до приведення у відповідність із цим Законом інших нормативно-правових актів, вони застосовуються в частині що не суперечать цьому Закону. Згідно приписів частини 1 статті 8 Закону України «Про захист прав споживача» передбачено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством має право вимагати:1)пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару( продавця, виконавця) або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника) товар. Споживач має право пред'являти одну з вимог, передбачених частиною першої цієї статті, а в разі її невиконання заявляти іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті. Оскільки сторони у договорі не визначили гарантійний строк товару, згідно п.5 ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право пред*явити продавцю(виробнику, виконавцю) відповідні вимоги, якщо недоліки було виявлено протягом двох років. Таким чином, стаття 8 вищезазначеного Закону надає покупцеві право на розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми не у всіх випадках виявлення недоліків у товарах упродовж гарантійних строків, а тільки тоді, коли мають місце фальсифікація товару або істотні недоліки товару, які виникли з вини продавця(виготовлювача). При цьому істотний недолік визначається у пункті 12 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» як недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника ( продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Згідно із ч. 1 ст. 662, ч. 1 ст. 664 Цивільного Кодексу України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Відповідно до ст.ст. 679 ч. 1, ст. 1210 ЦК України, продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Тобто, законодавцем встановлений розподіл обов'язків щодо доказування причин виникнення недоліків товарів. Суд приходить до висновку, що позивачем не доведена істотність недоліків спортивного товару - кімоно. Не надано доказів, що недоліки роблять неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, що є його обов'язком відповідно до засад змагальності цивільного процесу, чим не виконано вимоги ст.10 Цивільно-процесуального Кодексу України. При цьому, суд створив всі умови для змагальності процесу, роз'яснював сторонам їх права та обов'язки при розгляді справи, наслідки обрання неналежного способу захисту порушених прав та пропонував сторонам провести експертизу для встановлення причин дефекту товару та їх істотності. Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Особи, які беруть участь у справі, мають право подати суду питання, на які потрібна відповідь експерта. Кількість і зміст питань, за якими має бути проведена експертиза, визначається судом. При цьому суд має мотивувати відхилення питань осіб, які беруть участь у справі (ч. 4 ст. 143 ЦПК України). Однак, до суду надійшла письмова заява позивача про відмову від проведення експертизи (а.с.24). Згідно з положенням, передбаченим ст. 60 ЦПК, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Так як суд прийшов до висновку про відмову у розірванні договору купівлі-продажу, стягненні сплачених грошових коштів, не підлягають задоволенню також вимоги про відшкодування моральної шкоди. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідач по справі, відповідно до ст. 91, 92 Цивільного кодексу України, повинен мати цивільну правоздатність та дієздатність. При цьому, заміна неналежного відповідача, згідно зі ст. 33 ЦПК України, може бути допущена судом виключно за клопотанням позивача. У разі пред'явлення позову до неналежного відповідача, у задоволенні позовних вимог позивачеві може бути відмовлено. Оскільки, позивача, відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, а у задоволенні його позову відмовлено, на підставі ч. 4 ст. 88 ЦПК України, питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

Outcome: dismissed