Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Свої вимоги мотивує тим, що з [PERSON] він перебував у шлюбі з 07 вересня 2002 року, який зареєстрували у виконкомі Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, актовий запис № 22. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. За час шлюбу вони придбали житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS], право власності на який було зареєстровано за позивачем на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22 липня 2004 року, виданого Виконкомом Покровської сільської ради. На даний час сторони разом не проживають та рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2017 року їх шлюб було розірвано, однак добровільно розділити майно відповідач не бажає, тому позивач просив суд виділити йому у власність ? частину житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS], іншу ? частину спірного житлового будинку просив виділити у власність відповідачу [PERSON] В судовому засіданні 28 лютого 2018 року відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечила проти визнання за кожним в рівних долях права власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS], в рахунок поділу майна подружжя, однак просила не стягувати з неї судовий збір. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, та зазначив, що вважає за можливе не стягувати з відповідача на його користь судові витрати. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд проходить до наступного. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом (п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»). Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Так, ч. 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено, що подружжя перебували у шлюбі з 07 вересня 2002 року по 02 серпня 2017 року, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2017 року,шлюб між сторонами розірвано. Цим рішенням встановлено, що шлюбні відносини сторони припинили у листопаді 2016 року (а.с.9,67). Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України). За час шлюбу, а саме 22 липня 2004 року, сторони придбали житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-12). Право власності на спірний житловий будинок було зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22 липня 2004 року, виданого Виконкомом Покровської сільської ради (а.с.11,12). Вартість майна, що підлягає поділу, була визначена виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи на підставі оцінки суб'єкта оціночної діяльності (а.с.34-62), що відповідає положенням п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Суд проводить поділ майна подружжя відповідно до вимог ст. 63 СК України, згідно якої дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Оскільки сторони добровільно не домовилися про частки у майні, що є їх спільною сумісною власністю, або поділу майна за взаємною згодою та майнові права й обов'язки подружжя не були визначені, суд дійшов висновку, що частка [PERSON] у спільній сумісній власності подружжя складає 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS]. За таких обставин, суд вважає доцільним визнати за [PERSON] та [PERSON] в рахунок поділу спільного майна подружжя право власності по ? частині кожному на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS], задовольнивши тим самим позовні вимоги позивача.

Outcome: approved