Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, після збільшення розміру позовних вимог (а.с.76) просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 805533,90 грн., звернути стягнення на нерухоме майно шляхом продажу на прилюдних торгах квартири, яка належить відповідачу та судовий збір. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 17.08.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/9407/82/59394, згідно якого відповідачу надано кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії з лімітом 96900,00 дол. США строком до 17.08.2017 року, зі сплатою 13,5% річних за користування кредитом. 27.10.2011 року між сторонами укладено додаткову угоду до кредитного договору, згідно якої змінено валюту виконання зобов'язання з доларів СЩА на гривні та розмір заборгованості становив 620794,67 грн., строком до 27.10.2022 року, зі сплатою 14,5 річних за користування кредитом. Позивач свої умови за кредитним договором виконав, проте відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 22.05.2014 року складається з 559712,34 грн. - заборгованість по кредиту, 81885,97 грн. - відсотки за користування кредитом, 163935,59 грн. - пені. З метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором між банком та відповідачем укладений 17.08.2007 року договір іпотеки, предметом якого є квартира [ADDRESS], яка належить [PERSON] 25.02.2013 року відповідачу була надіслана вимога про дострокове виконання грошових зобов'язань у тридцятиденний термін. Однак, [PERSON] вказану вимогу не виконав, у зв'язку з чим, позивач просить в рахунок погашення виниклої заборгованості по кредиту звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до ст.ст. 33, 35, 41 Закону України «Про іпотеку». Представник позивача в суді позов підтримала, при цьому зазначила, що на сьогоднішній день відповідач заборгованість по договору не сплатив. Просила позов задовольнити в повному обсязі, звернути стягнення на іпотечне майно, оскільки відсутні обмеження передбачені Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Відповідач в суді проти позовних вимог не заперечував, суду зазначив, що має проблеми зі станом здоров'я, має намір сплатити заборгованість, яка утворилась, але йому для цього необхідний час, крім того він вважає, що на іпотечне майно розповсюджується зазначений Закон України. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». Судом встановлено, що 17.08.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/9407/82/59394, згідно якого відповідачу надано кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії з лімітом 96900,00 доларів США строком до 17.08.2017 року, зі сплатою 13,5% річних за користування кредитом. (а.с.11-16) 17.08.2007 року між сторонами укладено договір іпотеки, згідно якого у випадку невиконання відповідачем зобов'язань встановлених кредитним договором, позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до договору предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 08.11.2002 року Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 23.10.2002 року № 1555-С/КІ та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 12.11.2002 року за реєстровим № 43415. (а.с. 21-26) 27.10.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору. Угодою було змінено валюту виконання зобов'язання з доларів США на гривні та розмір заборгованості у гривні становить 620794,67 грн., строком до 27.10.2022 року, зі сплатою 14,5 річних за користування кредитом. (а.с. 27-30) Сторонами у зв'язку з зазначеним 27.10.2011 року внесено зміни до іпотечного договору. ( а.с.31-33) Згідно з розрахунком заборгованості по договору станом 22.05.2014 року відповідач має заборгованість 805533,90 грн., яка складається з: 559712,34 грн. - заборгованість по кредиту, 81885,97 грн. - відсотки за користування кредитом, 163935,59 грн. - пені. (а.с.78-80) З огляду на зазначене, суд вважає такими, що знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 559712,34 грн. - заборгованості по кредиту, 81885,97 грн. - відсотків за користування кредитом. Однак, розмір пені, який складає 163935,59 грн., значно перевищує розмір нарахованих по договору відсотків, тому суд вважає справедливим, відповідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦПК України, зменшити розмір пені до 80000,00 грн., при цьому суд враховує також поважність причин непогашення відповідачем заборгованості за кредитом за станом здоров'я. Зменшений розмір пені підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до положень ст.ст. 33, 35, 41 Закону України «Про іпотеки» в рахунок погашення заборгованості слід звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом продажу на прилюдних торгах квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]., яка належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 08.11.2002 року Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 23.10.2002 року № 1555-С/КІ та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 12.11.2002 року за реєстровим № 43415. При цьому суд приходить до висновку, що дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на вказане іпотечне майно не розповсюджується, оскільки додатковою угодою до спірного кредитного договору від 27.10.2011 року було змінено валюту виконання зобов'язання з доларів США на гривні та встановлено розмір заборгованості у гривні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3654,00 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Outcome: partial