Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи позовні вимоги тим, що йому на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Вказана квартира належить йому на підставі договору купівлі-продажу квартири від 16.12.2013р., посвідченому приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованому в реєстрі за № 2573. Його право власності на квартиру зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. У належній йому квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який з часу придбання ним квартирі в ній не проживав, за наявною в нього інформацією він постійно проживає в Російській Федерації. Відповідач не є членом його сім'ї, виїхав із належної йому квартири ще до придбання ним квартири, квартирою не користується, добровільно відмовився від права користування жилим приміщенням у вказаній квартирі та вибув на інше постійне місце проживання. Вважає, що за таких обставин відповідач втратив право користування жилим приміщенням в належній йому квартирі, тож просив суд задовольнити його позовні вимоги до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час і місце слухання справи був судом повідомлений належним чином, надав заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав заяву про визнання позову в повному обсязі та про розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні обставини. Судом встановлено, що квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності позивачу [PERSON], [INFO], на підставі договору купівлі-продажу квартири від 16.12.2013р., посвідченого приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 2573 (а.с.2-7). Повноваження представника відповідача [PERSON] судом перевірені та підтверджуються даними довіреності серії 89 АА № 0314608, виданої відповідачем [PERSON] 12.07.2013р. строком на 3 роки та посвідченої т.в.о.нотаріуса нотаріального округу м.Новий Уренгой Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації [PERSON] (а.с.10). Відповідно до заяви відповідача [PERSON] від 12.07.2013р. серії 89 АА № 0314607, посвідченої т.в.о.нотаріуса нотаріального округу м.Новий Уренгой Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації [PERSON], [PERSON] просить зняти його з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] у зв'язку з виїздом на постійне проживання до Російської Федерації (а.с.11). Згідно з положеннями ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст.107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення, в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Частиною 1 ст.317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до наведених вище норм цивільного законодавства України у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.155 Житлового кодексу України власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права. У даному випадку право користування чужим майном надається відповідно до ст.156 ЖК України, але відповідач не є членом сім'ї позивачки і втратив право користування квартирою, що належить позивачу на праві приватної власності. Порушень чиїх-небудь законних прав, свобод чи інтересів не виявлено. Відповідно до ст.213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Проаналізувавши зібрані в справі докази в їхній сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням у належній позивачу квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з вибуттям на інше постійне місце проживання. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати - судовий збір у розмірі 243,60 гривні. Враховуючи викладене та

Outcome: approved