Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати попередній договір №2333 купівлі-продажу транспортного засобу, укладений 09 квітня 2019 року між сторонами, а також стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 71060 грн та відшкодувати збитки, завданих простроченням умов договору, у розмірі 71060 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 09 квітня 2019 року між сторонами було укладено спірний договір, згідно умов якого сторони зобов`язались укласти Основний договір за умови виконання п.2.1 Попереднього договору. Як зазначає, позивач, згідно умов п.2.1 даного договору, здійснив платіж на поточний рахунок відповідача у розмірі 71060 грн, однак відповідач своїх обов`язків не виконав та після закінчення обумовленого терміну перестав виходити на зв`язок. 18 квітня 2019 року слідчим відділом ВП ГУНП в Дніпропетровській області відкрито кримінальне провадження №12019040370000829 за фактом шахрайські дій з боку відповідача. Таким чином, вказує, що відповідно до п.3 спірного договору відповідач має сплатити повернути йому отриманий платіж у розмірі 71060 грн і додатково сплатити штраф у розмірі 71060 грн. Враховуючи викладене, звернувся до суду із даною позовною заявою. Позивач у судовому засіданні підтримав позовну заяву та просив задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, а також відзив не подавав, у зв`язку із чим, суд, враховуючи згоду позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, вислухавши позивача та дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. 09 квітня 2019 року між сторонами укладено попередній договір №2333 купівлі-продажу транспортного засобу, згідно умов п.1.1 якого сторони зобов`язались у встановлений строк укласти договір купівлі-продажу транспортного засобу на умовах встановлених у цьому договорі. Відповідно до п.1.5 даного договору, сторони зобов`язуються укласти основний договір 09 квітня 2019 року за умови повного виконання п.2.1 цього попереднього договору. Якщо на зазначену вище дату майно не буде придбано продавцем з метою його відчуження покупцеві, то сторони визначили, що основний договір буде укладено на 5 день після придбання продавцем майна, про що останній зобов`язується повідомити покупця у письмовому вигляді із зазначенням конкретної календарної дати, часу і місця укладення основного договору. В такому випадку кінцевим терміном укладення основного договору сторони визначили 31 грудня 2019 року. Пунктом 1.6 спірного договору визначені істотні умови основного договору: Продавець зобов`язується передати майно у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти майно та оплатити його вартість у сукупності 71060 грн. Право власності на майно переходить покупцю з моменту оплати повної вартості майна, зазначеної вище, на підставі основного договору майно передається покупцю з моменту сплати повної вартості майна, зазначеної в цьому попередньому договорі, після укладення основного договору, якщо сторони не дійшли згоди про інше при укладенні основного договору. Пунктами 2.1 та 2.2 договору визначено, що на підтвердження дійсних намірів сторін на укладення основного договору в момент укладення цього попереднього договору покупець перераховує на поточний рахунок продавця грошові кошти у розмірі 71060 грн, а продавець своїм підписом під цим попереднім договором підтверджує отримання таких коштів. Зазначена сума розцінюється як аванс за основним договором. Згідно п.3.4 попереднього договору, сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення основного договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитків, завдані простроченням (а.с.3-4). Позивач умови попереднього договору виконав у повному обсязі та сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 71060 грн, що підтверджується квитанцією №NOKE536645 від 09 квітня 2019 року (а.с.5). В судовому засіданні встановлено, що відповідач умови спірного договору не виконав, основний договір купівлі-продажу до теперішнього часу не укладений. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За правилами ч. 1 ст. 627, 629 ЦК України, згідно ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних його умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ч.ч.1,3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами Попереднього договору, а саме між позивачем та відповідачем, виник спір щодо можливості укладення Основного договору в майбутньому. Позиція позивача свідчить про те, що він не бажає його укладати, оскільки недобросовісна поведінка відповідача, зокрема, не укладення Основаного договору в день сплати коштів, блокування відомих засобів мобільного зв`язку, свідчать про те, що відповідач не приступив до виконання зобов`язання і викликають сумніви щодо можливості укладення Основного договору. Відповідно до умов Попереднього договору від 09 квітня 2019 року, позивач сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 71060 грн, які сторони визначили як аванс. За приписами ст.ст. 570-571 ЦК України у разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Тобто у разі невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила. З огляду на встановлені обставини та наведені норми права, суд дійшов висновку, що укладання основного договору між сторонами в майбутньому неможливо, оскільки позивач втратив довіру до відповідача, наполягає на поверненні сплачених ним коштів. За таких обставин укладений між сторонами Попередній договір підлягає припиненню шляхом розірвання цього договору, а сплачені позивачем кошти в сумі 71060 грн підлягають поверненню, з огляду на те, що користування відповідачем коштами, які сплатив позивач як аванс, є безпідставним. Вирішуючи вимоги позивача щодо відшкодування збитків, завданих простроченням умов договору, у розмірі 71060 грн, суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження спричинення йому таких збитків та обгрунтування саме такої суми відшкодування. Посилання позивача на те, що така сума є сумою штрафу, який визначений п.3 спірного договору, судом до уваги не приймається, оскільки пунктом 3 попереднього договору такий штраф не передбачений. Будь-які інші підстави для стягнення такої суми позивач не зазначив. Отже, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача та користь позивача підлягає стягненню сума сплачених грошових коштів у розмірі 71060 грн. Розподіляючи між сторонами судові витрати судом враховується наступне. Згідно ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач був звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1536,80 грн (768,40*2).

Outcome: partial