Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача посилаючись на те, що 20.02.2013 року між ним та відповідачем було укладено попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Згідно умовами цього договору, позивач та відповідач зобов'язалися в строк не пізніше 20.09.2013 року укласти і оформити договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер 8 000 000 000:78:306:0041, площею 0,1000 га, яка розташована по [ADDRESS], цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. У відповідності до п.3 договору, укладення та нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу мало відбутися не пізніше 20.09.2013 року. У відповідності до п.4 попереднього договору, до його підписання позивачем було передано відповідачу завдаток у розмірі 160 000 грн. на підтвердження зобовязань та на забезпечення їх виконання. У відповідності до п.5.3 попереднього договору, у випадку невиконання цього договору відповідачкем він зобовязувався повернути позивачу суму завдатку, а також додатково сплатити подвійну суму завдатку. Свої зобовязання за попереднім договором відповідач не виконав, та в подальшому відмовився укладати договір купівлі-продажу земельної ділянки та повертати завдаток. З посиланням на ст.ст. 15, 16, 525, 526, 546, 547, 570, 571, 635 ЦК України, просить суд стягнути з відповідачки на його користь подвійну суму сплаченого завдатку у розмірі 320 000,00, судові витрати по справі у розмірі 3200 грн. До судового засідання представник позивача надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 169ЦПК України, суд може провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів за відсутності відповідача, який повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло відомостей про причини неявки. Суд, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.02.2013 року між ним та відповідачем було укладено попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Згідно умовами цього договору, позивач та відповідач зобов'язалися в строк не пізніше 20.09.2013 року укласти і оформити договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер 8 000 000 000:78:306:0041, площею 0,1000 га, яка розташована по [ADDRESS], цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. У відповідності до п.3 договору, укладення та нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу мало відбутися не пізніше 20.09.2013 року. У відповідності до п.4 попереднього договору, до його підписання позивачем було передано відповідачу завдаток у розмірі 160 000 грн. на підтвердження зобовязань та на забезпечення їх виконання. У відповідності до п.5.3 попереднього договору, у випадку невиконання цього договору відповідачкем він зобовязувався повернути позивачу суму завдатку, а також додатково сплатити подвійну суму завдатку (а.с. 4). У відповідності до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтями 610, 611 ЦК України встановлено, що порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 635 ЦК України сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст. 570 ЦК, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. На відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати. У разі видачі авансу кредитор не може бути зобовязаний до повернення авансу у подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків. Як зазначається в пункті 4 попереднього договору, позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 160 000 грн. під час підписання попереднього договору. Згідно умов попереднього договору, отримані відповідачем грошові кошти в повному розмірі підлягали зарахуванню в рахунок платежів за договором купівлі-продажу, який між сторонами повинен був бути укладений не пізніше 20.09.2013 року, але укладений не був. За таких обставин отримані відповідачем від позивача грошові кошти можна вважати завдатком і тому, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає його подвійному розміру у сумі 320 000,00 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне присудити позивачу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені ними і документально підтверджені судові витрати, у звязку з чим стягнути з відповідачка на користь позивача судові витрати у розмірі 3200 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved