Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, посилаючись на наступні обставини. Сторони з 26.12.2003 року по 15.05.2012 року знаходилися в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя сторони мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив, що в січні 2011 року шлюбні відносини з відповідачем були фактично припиненні, він виїхав на інше місце проживання. Відтоді відповідач не виявляє батьківської турботи про дітей, не займається їх вихованням, не бачиться з ними, не цікавиться їх здоров»ям, умовами життя, не піклується про фізичний і доховний розвиток доньки та сина, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, що у свою чергу свідчить про умисне ухилення батька від виконання своїх обов»язків. Позивач зазначив, що вихованням дітей займається вона, а її мати їй допомагає. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач добровільно не надавав. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12.04.2012 року з відповідача було стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 700,00 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивач вказала, що борг по сплаті аліментів станом на 01.06.2016 року становить 34 690, 30 грн. Позивач зазначила, що ні вона, ні її мати ніколи не чинили відповідачу перешкоди у спілкуванні з дітьми, а навпаки бажали та сприяли цьому. Відповідач свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обов»язкуів, діти йому не потрібнеі та не цікаві. З січня 2011 року відповідач жодного разу не спілкувався з дітьми, не дарував подарунків, жодної спроби зі сторони відповідача побачити своїх дітей не було. Мати відповідача також з дітьми не спілкується. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали вимоги, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про дату та місце судового засідання, суд, врахувавши думку сторін по справі, які не заперечували провести заочний розгляд справи, на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради позовні вимоги позивача підтримав і вважав доцільним позбавлення відповідача батьківських прав. Суд, заслухав сторони, пояснення свідків, дослідивши матеріали цивільної справи вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.12.2003 року по 15.05.2012 року. Встановлено, що сторони від шлюбу мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов»язані піклуватись про стан здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 16 Постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач- [PERSON] ніякої участі у вихованні дітей не приймає, не займається їх вихованням, не бачиться з ними, не цікавиться їх здоров»ям, умовами життя, не піклується про фізичний і доховний розвиток доньки та сина, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, що у свою чергу свідчить про умисне ухилення батька від виконання своїх обов»язків. Судом встановлено, що відповідач свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обов»язків, діти йому не потрібні та не цікаві. Встановлено, що з січня 2011 року відповідач жодного разу не спілкувався з дітьми, не дарував подарунків, жодної спроби зі сторони відповідача побачити своїх дітей не було. Згідно рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12.04.2012 року з відповідача було стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 700,00 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Однак, борг по сплаті аліментів станом на 01.06.2016 року становить 34 690, 30 грн. Всі вищевикладені доводи позивача, також підтвердили і свідкі [PERSON], [PERSON], допитані в судовому засіданні. Згідно заяви від 17.06.2016 року, засвідченої приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Степаненко Т.А., зареєстрованої в реєстрі за № 1263, [PERSON], діючи добровільно не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а також зазначив, що не приймає участі у вихованні та утриманні дітей та не виконує батьківських обов»язків щодо них. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради від 29.07.2016 року № 01-5256/46, орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Судом встановлені факти, які свідчать, що відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, свої батьківські обов'язки відносно дітей не виконує, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до вимог ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав є способом захисту прав і інтересів дитини. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача та задоволення позову. На підставі ст.ст. 150, 164, 165 СК України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 і

Outcome: approved