Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, з вимогою про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з 09 жовтня 2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Протягом багатьох років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалось, що призвело до припинення шлюбних відносин, кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю, ведення домашнього господарства. Вважає, що сім'ю зберегти неможливо. Позовна заява надійшла до суду 20.06.2018 року. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.07.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.11.2018 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про проведення судового засідання у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду повідомлена належним чином, відзив на позовну заяву не надала. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено. [PERSON] та [PERSON], уклали шлюб 09 жовтня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області 09.10.2010, актовий запис № 443 (а.с. 4). Від шлюбу мають доньок, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві 22.03.2011 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] видане Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 04.04.2017 року (а.с. 14-15). Із позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Позивач зазначає, що сім'я з відповідачем не склалася, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Фактично сім'я припинила своє існування. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3,4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть. Згідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved