Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та стягнення матеріальної і моральної шкоди. Посилаючись на ті обставини, що вони з відповідачем перебували у шлюбі з 1985 року по 2011 рік. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . На час спільного проживання ними було придбане спільне майно, побудований будинок. Всі правові документи були зареєстровані на відповідача. На жаль добровільно розділити спільне майно неможливо, бо немає згоди з відповідачкою. Даний спір можна вирішити тільки в судовому порядку. Тому позивач звернувся до Канівського відділку КП «Черкаське об`єднане бюро технічної інвентаризації» для виготовлення необхідної документації. 26.06.2019 був укладений відповідний договір. В зв`язку з цим позивач з спеціалістом Канівського відділку КП «ЧООБТІ», який повинен був виконати певну роботу для виготовлення технічної документації, приїхали до будинку. В цей час відповідачка знаходилась у спірному домоволодінні, але надати можливість спеціалісту виконати всі умови договору не вдалось через те, що відповідач в присутності спеціаліста принижувала честь позивача та самоповагу брутальною лайкою, не допускала до будинку, посилалась на те, що він нікчемна людина немає ніякого права на будинок. На зауваження позивача відповідач не реагувала. Така негативна, принизлива поведінка колишньої дружини вплинула на стан здоров`я позивача. Та він був змушений звернутись до лікаря невропатолога Канівської центральної районної лікарні, який призначив йому лікування. На ліки позивачем витрачено 404,74 грн. Неправомірні дії відповідачки привели до того, що принизили його честь та гідність, позивач й досі не може вести нормальний спосіб життя, порушений сон. Своїми діями відповідач завдала моральної шкоди позивачу, розмір якої він оцінює в 15000,00 грн. Просить суд захистити його честь та гідності шляхом публічного вибачення, стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 404,74 грн., та моральну шкоду в розмірі 15000,00 грн. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Позивач пояснив, що своєю «неадеквантою» поведінкою позивач завдала йому моральну шкоду. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні попросила вибачення у позивача та пояснила, що в результаті конфлікту з відповідачем вона не стрималась та говорила нецензурні слова. Також розповіла, що позивач відносно неї також виражався нецензурною лайкою, позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити в їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити в їх задоволенні. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона чула сварку між сторонами, проте знаходилась біля двору та у двір не заходила. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що під час конфлікту між сторонами присутня не була, прийшла до відповідача пізніше та побачила як відповідач з її малолітнім сином плакали після сварки з колишнім чоловіком. Заслухавши думку сторін та пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд приходить до наступного. В судовому засіданні відповідач публічно в присутності свідків попросила вибачення у відповідача. Позивач прийняв вибачення та відмовився від позовної вимоги в частині захисту честі та гідності шляхом публічного вибачення. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено та підтверджено доказами, що відповідач [PERSON] є колишньою дружиною позивача [PERSON] (а.с.5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.43). З довідки виданої виконавчим комітетом Ліплявської сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області від 01.07.2019 № 1149 вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . В судовому засіданні встановлено та не оспорювалось сторонами, що за цією ж адресою проживає [PERSON] та її малолітній син [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи між позивачем та КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» укладено договір на виконання робіт з проведення технічної інвентаризації домоволодіння та проведення інвентаризаційної оцінки (а.с.8). В судовому засіданні встановлено, що 26.06.2019 року при доставленні позивачем спеціаліста КП ЧООБТІ для виконання робіт передбачених вищезазначеним договором, між [PERSON] та [PERSON] виник конфлікт, під час якого відповідач виражалася в адресу позивача нецензрними та образливими словами. В результаті даної суперечки у [PERSON] погіршився стан здоров`я і він звернувся до лікарні, що підтверджується матеріалами справи (а.с.12,13). На лікування позивачем потрачені кошти на медикаменти, що підтверджується копіями товарних чеків (а.с.14). Частина 1 ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із зазначеними нормами, обов`язковими умовами такої відповідальності є наявність шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою та вина заподіювача шкоди. Судом встановлено наявність майнової шкоди, яку поніс позивач на лікування, яке спричинене даною конфліктною ситуацією. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення з [PERSON] завданої майнової шкоди у розмірі 404,74 грн. Що стосується вимог про стягнення моральної шкоди, то слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно Позивачеві. З яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У роз`ясненнях, приведених у п. п. 3, 7 Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року (із змінами, внесеними згідно Постанови № 5 від 25.05.2001 року) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вказано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати нематеріального характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Підставами для відшкодування моральної шкоди позивач визначає погіршення здоров`я, звернення до лікаря, через переживання, яких він зазнав у зв`язку з сваркою з відповідачем. Однак, суд не приймає дане ствердження позивача як належний та допустимий доказ на підтвердження заподіяння моральної шкоди, так як позивачем не надано належних доказів існування втрат не майнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, які він поніс та співвідношення їх з розрахованим розміром моральних збитків, не обґрунтовано з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині. Що стосується розподілу судових витрат між сторонами, то слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. пропорційно задоволених позовних вимог, оскільки відомостей про те, що відповідач звільнена від сплати судового збору матеріали справи не містять. На підставі викладеного,

Outcome: partial