Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 14.03.2008 року відповідач [PERSON] уклала з ним кредитний договір № б/н і отримала кредит у сумі 21600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. Відповідач в свою чергу прийняв вищевказані грошові кошти та зобов'язався повертати кредитні кошти та сплачувати відсотки за користування кредитом. Однак відповідач умови договору не виконав, в результаті чого станом на 30.11.2015 року за відповідачем перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 11095 гривень 59 копійок, з яких: 6493 гривні 88 копійок заборгованість за кредитом; 3835 гривень 25 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом; відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг 250 гривень штраф (фіксована частина) та 516 гривень 46 копійок штраф (процентова складова). У звязку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 11095 гривень 59 копійок, судові витрати в розмірі 1378 гривень 00 копійок. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву згідно якої підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи, просив справу розглянути у їх відсутність. Відповідач у засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи письмову згоду представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 14.03.2008 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк ПриватБанк та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, згідно якого [PERSON] отримала кредит у сумі 21600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак відповідач умови договору не виконав належним чином, в результаті чого станом на 30.11.2015 року за відповідачем перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 11095 гривень 59 копійок, з яких: 6493 гривні 88 копійок заборгованість за кредитом; 3835 гривень 25 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом; відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг 250 гривень штраф (фіксована частина) та 516 гривень 46 копійок штраф (процентова складова). Пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі порушення вимог зазначеного договору, позичальник сплачує штраф в розмірі 250 гривень та 5% від ціни позову. Таким чином, за одне й теж порушення зобовязання передбачена подвійна відповідальність одного виду. У статті 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж саме правопорушення. Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу в сумі 250 гривень 00 копійок не підлягають задоволенню. В інший частині вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивач під час звернення до суду сплатив судовий збір у розмірі 1378 гривень 00 копійок. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 10845 гривень 59 копійок, а також 1378 гривень 00 копійок судових витрат.

Outcome: partial