Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору дійсним та визнання права власності. Позов мотивує тим, що 10 липня 2020 року між нею та [PERSON] було укладено попередній договір, згідно якого [PERSON] зобов`язалася продати та передати їй у власність 3/20 частки житлового будинку, які складається з квартири [ADDRESS] . Вказані 3/20 частки житлового будинку [ADDRESS] належать [PERSON] : -3/20 частки на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого, 16.12.2005р. управлінням житлового господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради; -3/20 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 27.02.2017року державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області Сальник О.Ю. Позивач вказав, що за умовами вказаного договору сторони зобов`язались в строк не пізніше 10 серпня 2020 року укласти відповідний договір купівлі - продажу квартири, із вартістю частки квартири 405000,00 грн. При підписанні попереднього договору позивачем був сплачений [PERSON] авансовий платіж у розмірі 395000,00 грн. 22 липня 2020 року з дозволу відповідача позивач зареєструвала своє місце проживання у квартирі [ADDRESS] , а 13 липня 2020 року [PERSON] за власною заявою знялась з реєстрації місця проживання за адреси: [ADDRESS] . У зв`язку із зняттям з місця реєстрації відповідача 23 липня 2020 року [PERSON] звільнила квартиру від власних речей, передала позивачу ключі від квартири, правовстановлюючі документи на житло, технічний паспорт. Позивач вказав, що 23 липня 2020 року нею був оплачений залишок вартості 3/20 часток житлового будинку [ADDRESS] в сумі 10000,00 грн. (десять тисяч) гривень. Крім того, за попередньою домовленістю між позивачем та відповідачем, [PERSON] 10 серпня 2020 року з`явилась до приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Сенаторової Н.В. для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу 3/20 часток житлового будинку [ADDRESS] . олднак [PERSON] у зазначений час (10 годин 00 хвилин) не прибула до приватного нотаріуса Сенаторової для нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу. Після чого 27 серпня 2020 року позивач знову з`явилась у визначений час і місце для нотаріального посвідчення договору, а відповідач знову не з`явилася. Також 27 серпня 2020року до приватного нотаріуса Сенаторової Н.В. прибула співвласник житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] , яка нотаріально засвідчила відмову від реалізації права привілеєвої купівлі 3/20 часток вказаного житлового будинку. Позивач вказала, що 27 серпня 2020 року [PERSON] повідомила позивачу, що не збирається повертатись більш ніколи до Бердянську. Зазначенні дії [PERSON] свідчать про неодноразова ухиляння її від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу 3/20 часток житлового будинку [ADDRESS] . В судове засідання представник позивача не з`явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Тому суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з огляду на таке. Встановлено, що 10 липня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено попередній договір, згідно якого [PERSON] зобов`язалася продати та передати у власність позивачу 3/20 частки житлового будинку, яка складається з квартири [ADDRESS] , який був посвідчений приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Сенаторовою Н.В. Відчужувані 3/20 частки житлового будинку [ADDRESS] належать [PERSON] : -3/20 частки на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого, 16.12.2005р. управлінням житлового господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради; -3/20 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 27.02.2017року державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області Сальник О.Ю. Згідно попереднього договору від 10 липня 2020 року сторони зобов`язались в строк не пізніше 10 серпня 2020 року укласти відповідний договір купівлі - продажу квартири. Встановлено, що попереднім договором визначено, що продаж зазначеної квартири становитеме 405000,00 грн. При підписанні попереднього договору позивач сплатив [PERSON] отримала авансовий платіж в сумі 395000,00 гривень, що підтверджується особистим підписом відповідача на договорі та розпискою [PERSON] від 10.07.2020. З`ясовано, що 23 липня 2020 року позиваченм був оплачений залишок вартості 3/20 часток житлового будинку [ADDRESS] в сумі 10000,00 грн., що також підтверджується розпискою, наданою [PERSON] . Судом встановлено, щ0 10 липня 2020 року, сторони по справі уклали у письмовій формі договір купівлі-продажу 3/20 часток житлового будинку з господарськими будівлями за [ADDRESS] , після чого 10 серпня 2020 року, 11 серпня 2020 позивач з`являлася до до приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Сенаторової Н.В. для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу 3/20 часток житлового будинку [ADDRESS] , однак [PERSON] у зазначений час двічі не прибула до приватного нотаріуса для нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу. Зазначенні дії [PERSON] свідчать про неодноразове ухилення її від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу 3/20 часток житлового будинку [ADDRESS] . В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] у повному обсязі виконала усі істотні умови договору купівлі-продажу 3/20 часток житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] , що складається з квартири [ADDRESS] , яка складається з кімнати №6-1= 11,3 кв.м., кімнати №6-2=13,9 кв.м., кімнати №6-3= 22,6 кв.м. жилого будинку «А», коридору 6-ІІІ=3,3 кв.м., сіней «а1», ганка до «а1», сіней «а2», 1/2 ч. вбиральні «З», душу «О1», в спільному користуванні: колодязь «Ю», замощення І, калитка №1, паркани №2, №6 - дійсним, а саме звільнила, передала у власність позивача та отримала грошову суму, а позивач також у повному обсязі виконала істотні умови договору купівлі-продажу, а саме прийняла у власність від продавця 3/20 часток житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] та сплатила колишньому власнику повну ціну вартості нерухомості, яка становила 405000 грн. Крім того, вказані обставини підтверджуються реєстрацією місця проживання позвача, вселення за зазначеною адресою, попереднім договором від 10 липня 2020 року який посвідчений нотаріально. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, розташоване по [ADDRESS] , заборона відчуження нерухомого майна - відсутні, у реєстрі іпотек відомості також відсутні. [PERSON] , яка, у порядку статті 362 Цивільного кодексу України, нотаріально засвідчила відмову від реалізації права привілеєвої купівлі 3/20 часток вказаного житлового будинку. Відповідно до заяви від 27.08.2020, засвідченої приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Сенаторовою Н.В. за реєстровим № 360, [PERSON] , співвласник житлового будинку [ADDRESS] відмовилася від реалізації права привілеєвої купівлі 3/20 часток вказаного житлового будинку з відповідними до нього господарськими будівлями та спорудами, що належить [PERSON] та не заперечувала проти продажу вказаної частини будинку третім особам на умовах та за розсудом співвласника [PERSON] . Згідно частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 640 Цивільного кодексу України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого частину третю статті 640 ЦК України викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК України виключено слова «та державної реєстрації». Згідно частини 2 статті 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 3 ст. 334 Цивільного кодексу України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійним. Таким чином, суд, оцінивши усі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законними та обгрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved