Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним договору оренди землі, мотивуючи свої вимоги тим , що 29 грудня 2003 року він уклав договір оренди власної земельної ділянки з СФО «Володимирівське» терміном на 5 років. Після укладання вищевказаного договору оренди керівник СФО «Володимирівське» [PERSON] не повернув йому примірник договору. В 2009 році [PERSON] загинув, а новий керівник Соколовський В.М. пояснив йому, що попередній керівник не передав йому його примірник договору. Восени 2009 року, коли закінчилася дія договору оренди земельної ділянки, він звернувся до керівника СФО «Володимирівське» Соколовського В.М. для подальшого розпорядження своєю земельною ділянкою на власний розсуд. Однак керівник СФО «Володимирівське» йому пояснив, що він вчасно не звернувся до орендаря з відповідною заявою про припинення дії договору оренди землі, а тому договір оренди земельної ділянки автоматично продовжив (поновив) свою дію на той же термін і на тих же умовах, тобто до 29 грудня 2013 року. В 2012 році він мав розмову з керівником СФО «Володимирівське» про те, що майже через рік закінчується дія договору оренди його земельної ділянки і він більше не бажає здавати йому в оренду свою ділянку і щоб він восени 2013 року землю не засівав, однак, керівник СФО «Володимирівське» зазначив, що він здав йому в оренду свою земельну ділянку терміном не на 5 років, а на 15 років і повертати її він до 29.12.2018 року не збирається. Оскільки орендодавцю не видали його примірник договору і СФО «Володимирівське» користується його земельною ділянкою і має намір ще 3 роки користуватися нею всупереч волевиявлення її власника, то виникають припущення, що має місце підроблення договору оренди землі та відповідно порушення прав власника земельної ділянки на вільне володіння та користування нею. 07 серпня 2015 року від імені позивача та інших орендодавців, йог представник звернувся до керівника СФО «Володимирівське» із заявою про видачу примірників договорів оренди, які не були повернуті орендодавцям після їх державної реєстрації. Отримавши примірник договору оренди від 29.12.2003 року укладеного між [PERSON] та СФО «Володимирівське» стало відомо, що 29.01.2004 року даний договір був зареєстрований в ДП «КРЦДЗК» Долинського району Кіровоградської області за № 105. Згідно отриманого договору видно, що зміст п. 1.2 договору оренди, укладеного між ним та СФО «Володимирівське», надруковано в наступній редакції «Сторони погоджуються на оренду земельної ділянки протягом 5 (п'ять) років, починаючи з (прочерк) року і закінчуючи (прочерк) року, ручкою до тексту «5 (п'ять) років» дописано «1» і зверху дописано «п'ятнадцять» та заповнено пробіли з 29 грудня 2003 року по 31 грудня 2018 року. В п.1.5 спірного договору дописано ручкою дописано «не менше 1,5 %» Ці виправлення не обумовлені підписами сторін договору, також не зазначено і перед підписом орендодавця, що він ознайомлений з внесеними змінами до істотних умов договору, його строку, та погоджується з ними, що не відповідає вимогам Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Державна уніфікована система документації. Вимоги до оформлення документів» затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 р. № 55. Вказані обставини стали підставою для звернення з позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, суду пояснив, що договір оренди земельного паю від 29.12.2003 року, укладений між [PERSON] та СФО «Володимирівське», зареєстрований у відділі ДП «КРЦДЗК» 29.01.2004 року, за № 105, складений з недодержанням в момент вчинення угоди вимог, які встановлені законодавством. Отримавши примірник договору позивачу стало відомо, що в договорі оренди земельного паю існують виправлення строку договору, а саме надруковано в наступній редакції: «Сторони погоджуються на оренду земельної ділянки протягом 5 (п'ять) років, починаючи з (прочерк) року і закінчуючи (прочерк) року, ручкою до тексту «5 (п'ять) років» дописано «1» і зверху дописано «п'ятнадцять» та заповнено пробіли з 29 грудня 2003 року по 31 грудня 2018 року. В п. 1.5 спірного договору дописано ручкою дописано «не менше 1,5 %» Ці виправлення не обумовлені підписами сторін договору, також не зазначено і перед підписом орендодавця, що він ознайомлений з внесеними змінами до істотних умов договору, його строку, та погоджується з ними, що не відповідає вимогам Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003. Просить визнати договір оренди недійсним. Представник відповідача (СФО «Володимирівське») в судове засідання не з»явився по невідомій причині, про день і час розгляду справи належним чином був повідомлений, надав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, заперечує проти задоволення позовних вимог. Із копії договору оренди земельного паю від 29.12.2003 р. слідує, що він був укладений між [PERSON] та СФО «Володимирівське», існують виправлення строку договору, а саме надруковано в наступній редакції: «Сторони погоджуються на оренду земельної ділянки протягом 5 (п'ять) років, починаючи з (прочерк) року і закінчуючи (прочерк) року, ручкою до тексту «5 (п'ять) років» дописано «1» і зверху дописано «п'ятнадцять» та заповнено пробіли з 29 грудня 2003 року по 31 грудня 2018 року. В п. 1.5 спірного договору дописано ручкою дописано «не менше 1,5 %» (а.с.5). Із копії державного акту від 02.02.2000 року на право власності на земельну ділянку слідує, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 7,09 га (а.с.6). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку , що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно з ст. 153. ЦК УРСР, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однією з сторін повинно бути досягнуто згоди. Згідно зі ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі, недодержання цього є підставою недійсності правочину. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» передбачено істотні умови вказаного договору, одними з яких є строк дії договору оренди та розмір орендної тати. Відповідно до ст. 48 ЦК УРСР, чинного на момент укладення договору, недійсною є угода, яка не відповідає вимогам закону. Судом встановлено, що договір оренди земельних паїв укладені 29.12.2003 року між орендарем та СФО «Володимирівське», зареєстрований в ДП «КРЦДЗК» Долинського району Кіровоградської області 29.01.2004 року, за № 105 порушує волевиявлення позивача, щодо строку та орендної плати договору оренди, які є істотними умовами договору оренди, які не були додержані сторонами, не відповідає вимогам закону, а тому має бути визнаний недійсним. За всіма ознаками даний договір підпадає під ознаки нікчемних правочинів, однак на день його укладення діяв ЦК УРСР, який не передбачав інституту нікчемності правочину, а передбачав лише інститут недійсності угоди, що викликає потребу визнати спірний договір недійсним. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати понесені позивачем .

Outcome: approved