Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу, посилаючись на те, що позивач регулярно надавав послуги відповідачу з постачання питної води (прийманню стічних вод), та проводив нарахування за спожиті послуги відповідно до затверджених у встановленому законом порядку норм та тарифів, однак відповідач, порушуючи вимоги чинного законодавства щодо сплати комунальних послуг і умови договору про надання населенню послуг з питного водопостачання (водовідведення) та не сплачуючи борг за спожиті послуги з постачання питної води (прийманню стічних вод) добровільно, причиняє майнову шкоду позивачу. В результаті вищенаведеного заборгованість відповідача відповідно до даних особистого рахунку за період з 01 липня 2012 року по 30 вересня 2016 року складає 2281,66 гривень, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, надавши суду заяву про розгляд вказаної справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, повідомлення про причини неявки, а також ніяких пояснень і заперечень щодо заявлених позовних вимог та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відповідно до ст. 74 ЦПК України, відповідач вважаються належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, то суд зі згоди позивача може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості відповідач має заборгованість перед позивачем за надані послуги з питного водопостачання (водовідведення) та з постачання питної води (прийманню стічних вод) в сумі 2281,66 гривень за період з 01 липня 2012 року по 30 вересня 2016 року (а.с. 8 зворот). З довідки № 13430 про склад сім'ї споживача послуг з централізованого водопостачання (водовідведення), виданої станом на 29 липня 2016 року за даними автоматизованої бази нарахувань та сплати за послуги, вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8), та відповідачу на вищевказану адресу 25 травня 2016 року позивачем направлено вимогу щодо сплати заборгованості за використання наданих позивачем послуг (а.с. 8). Згідно відповіді першого заступника міського голови Бахмутської міської ради [PERSON] за вих. № 9505 від 27 грудня 2016 року [PERSON], [INFO], зареєстрований з 09 лютого 1993 року Артемівським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Відповідно до копії довідки про встановлення тарифу та норми водоспоживання та водовідведення по КП «БАХМУТ-ВОДА» для споживачів - населення встановлено тарифи для сплати за надані послуги, які затверджені рішенням виконавчого комітету Артемівської міської ради (а.с. 9). Згідно копії ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 листопада 2016 року вбачається, що у видачі судового наказу про стягнення вищевказаної заборгованості позивачу було відмовлено та роз'яснено про право позивача на звернення з тією самою вимогою до суду у позовному порядку (а.с. 6). Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами. Які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. У силу ст. 526 ЦК України, п. 33, 36 «Правил надання населенню послуг водопостачання і водоведведення» позивач фактично надає відповідачу послуги з водопостачання і водовідводу, у силу чого відповідач зобов'язаний робити оплату наданих послуг. Згідно ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Відповідно до статті 68 Житлового кодексу України відповідачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі за послуги з водопостачання та водовідведення. Однак, виходячи з доказів, які маються в матеріалах справи, вбачається, що відповідач не виконує цих зобов'язань, і станом на 30 червня 2016 року утворилась заборгованість по оплаті цих послуг в розмірі 2281,66 гривень, що стверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Вказаний розрахунок відповідачем не оспорювався, у зв'язку з чим приймається судом до уваги. Невиконання відповідачем передбачених законом зобов'язань по оплаті отриманих послуг є підставою для стягнення з нього нарахованої суми заборгованості. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1378 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved