Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В позовній заяві посилався на те, що 08 лютого 2005 року померла його мати [PERSON]. Належний їй садовий будинок №7 з приналежними до нього будівлями і спорудами, який розташований в м.Полтаві у садовому товаристві «Світанок» успадкував чоловік померлої та батько позивача - [PERSON]. 28 листопада 2013 року [PERSON] помер. Після його смерті позивач спадщину прийняв, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний садовий будинок нотаріусом йому було відмовлено. Тому позивач просив суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є сином [PERSON], померлого 28 листопада 2013 року, та [PERSON], померлої 08 лютого 2005 року, встановити факт прийняття його батьком [PERSON] - спадщини за законом після смерті [PERSON], а також визнати з [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на садовий будинок №7 за адресою: м.Полтава, садівниче товариство «Світанок», вул.Нагірна, 32 А. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його предстаник адвокат [PERSON] позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. При цьому посилались на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] громади м.Полтави в судове засідання не зявилась, надавши заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності представника відповідача та повідомляла, що при вирішенні спору по суті відповідач покладається на розсуд. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився. У матеріалах справи наявна його заява про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи у справі наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не зявились. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва №297 на право особистої власності на садовий будинок, виданого 15 жовтня 1996 року Виконкомом Полтавської міської ради народних депутатів, в цілому садовий будинок з прилежними до нього будівлями та спорудами, який розташований у місті Полтаві, сел.Вороніна, в садовому товаристві «Світанок» ділянка, №7, на праві особистої власності дійсно належить [PERSON] (а.с.4). 08 лютого 2005 року [PERSON] померла (а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина, у тому числі і на вказаний судовий будинок. Після її смерті спадщину фактично прийняв чоловік спадкодавця [PERSON], який на час смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований разом з нею, що підтверджується даними довідки №49 від 04 січня 2018 року, виданої КП «ЖЕО №2» (а.с.128). Від прийняття спадщини [PERSON] не відмовлявся, після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалася (а.с.106-106а). Оскільки у вказаному вище свідоцтві про право особистої власності на садовий будинок прізвище власника було вказано як [PERSON]ишенець, за заявою [PERSON] рішенням Київського районного суду м.Полтави від 25 жовтня 2012 року встановлено факт належності померлій 08 лютого 2005 року [PERSON] свідоцтва № 297 від 15 жовтня 1996 року на право особистої власності на садовий будинок в місті Полтаві, с. Вороніна, в садовому товаристві Світанок, ділянка № 7, виданого на імя [PERSON] (а.с.11). Але за життя [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на зазначений судовий будинок не отримав. 28 листопада 2013 року [PERSON] помер (а.с.8). Після його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого с.1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець. який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. [PERSON], який є сином спадкодавця, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (а.с.105). [PERSON] після [PERSON] успадкував за заповітом квартиру за адресою: [ADDRESS]. Спадкування іншого майна відбувається за законом. Як спадкоємець першої черги за законом спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син [PERSON], який звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (а.с.105). Проте постановою державного нотаріуса Другої полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] від 10 червня 2016 року у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на садовий будинок відмовлено (а.с.13). У звязку з цим спадкоємець позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадкове майно позасудовим порядком. Статтею 392 ЦК України передбачено право предявлення позову про визнання права власності на майно у разі, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Оскільки позивач позбавлений можливості іншим чином одержати свідоцтво про право на спадщину, що зумовило його звернення до суду, за [PERSON] необхідно визнати право власності на спадкове майно садовий будинок. В той же час позовні вимоги про встановлення юридичного факту родинних стосунків та прийняття [PERSON] спадщини позивачу необхідні лише для визнання права власності на спадкове майно. А оскільки судом встановлено, що спадщину після батька він прийняв, від встановлення вказаних фактів не залежить виникнення, припинення чи зміна будь-яких правовідносин. Фактично дані вимоги є засобом доказування за позовними вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Тому в задоволенні позовних вимог про встановлення фактів необхідно відмовити. Таким чином позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial