Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 120363086 від 13.07.2011 року вказуючи на те, що 13.07.2011 року між Закритим акціонерним товариством «Лізинг інформаційних технологій» та [PERSON] було укладено Договір № 120363086 про отримання обладнання в системі LeaselT. Даний договір укладався на строк протягом якого відповідач зобовязувався сплачувати чергові платежі. Таким чином, у відповідача перед позивачем на підставі п. 3.1, 5.4.2, 7.1 договору, виникли зобовязання щодо сплати орендних платежів. Зі свого боку позивач у повному обсязі виконав свої договірні зобовязання, що підтверджується актом приймання-передачі майна № 120363086 від 29.07.2011 року. В свою чергу відповідач станом на 18.05.2015 року не погасив суму заборгованості, а відтак не виконав договірних обовязків Сума заборгованості відповідача за договором становила 103258,45 гривень. В ході судового розгляду представник позивача подав заяву про зменшення розміру позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача 23712,49 грн. та сплачений судовий збір. У судове засідання представник позивача не зявився, подав до заяву в якій просив розглядати справу без його участі, змінені позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився за невідомих причин. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Причини своєї неявки відповідач суду не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України ухвалити заочне рішення. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 13.07.2011 року між Закритим акціонерним товариством «Лізинг інформаційних технологій» та [PERSON] було укладено Договір № 120363086 про отримання обладнання в системі LeaselT. Даний договір укладався на строк протягом якого відповідач зобовязувався сплачувати чергові платежі. Таким чином, у відповідача перед позивачем на підставі п. 3.1, 5.4.2, 7.1 договору, виникли зобовязання щодо сплати орендних платежів. Відповідно до п. 1.2 договору порядок отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг клієнтом визначається Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT, які є невідємною частиною цього договору. Таким чином у відповідача перед позивачем на підставі п.п. 3.1., 4.1. договору та норм цивільного законодавства виникли зобовязання щодо сплати платежів, а у позивача перед відповідачем після сплати останнім повної суми вартості товару виникає обовязок передачі у власність обладнання. Відповідач, укладаючи договір з ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» взяв на себе обовязок, передбачений п.п. 3.1. та 5.4.2. договору, здійснювати своєчасну та повну оплату за отримане обладнання в строк до 20 числа поточного місяця. Не виконання стороною умов договору тягне за собою відповідальність визначену п. 14.2. Правил отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг у системі LeaseIT, які є невідємною частиною Договору. Сума заборгованості відповідача за договором згідно з структурою грошових нарахувань та надходжень № [NUMBER] від 28.05.2015 року становить 23712,49 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно з ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно з ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобовязується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, повязаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 807 ЦК України, предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів. Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. З урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, та, враховуючи факт невиконання відповідачем умов договору, не сплачує передбачені ним платежі, чим ухиляється від виконання своїх цивільно-правових обовязків, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за договором слід задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за договором № 120363086 від 13.07.2011 року у розмірі 23712,49 грн. Згідно з ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 243,60 грн. судових витрат.

Outcome: approved