Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Бричківська сільська рада Полтавського району, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, посилаючись на те, що він відповідно до Державного Акту про право власності на земельну ділянку Серія ЯМ № 601104 - є власником земельної ділянки площею 0, 06 га, що розташована на території Садівничого товариства « Пищевик - 2», а саме за адресою: Полтавська область, село Петрівка, с/т «Пищевик - 2», вул. Центральна на території Бричківської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Цільове призначення вказаної вище земельної ділянки - для ведення індивідуального садівництва. Належна позивачу земельна ділянка межує з земельною ділянкою, що належить відповідачу - [PERSON]. В 2015 році відповідач порушивши межі належної йому земельної ділянки, самовільно захопив частину належної позивачу, на праві приватної власності, земельної ділянки встановивши малу архітектурну споруду , цегляний паркан на фундаментальній основі тим самим відповідач обмежив мені доступ до мого колодязю. Вказаний колодязь, було особисто побудовано попереднім власником земельної ділянки позивача, та маючи дружні стосунки з сусідом останній дозволив користуватися ним відповідачу. Придбаваючи свою земельну ділянку, не бажаючи погіршити стосунки з новим сусідом, теж не був проти щоб відповідач користувався колодязем, проте вже через деякий час відповідач поступово почав обмежувати [PERSON] в користуванні колодязем, а з часом взагалі його присвоїв побудувавши паркан. На усні претензії позивача - відповідач не реагує та відмовляється від добровільного усунення перешкод в користуванні належною позивачу земельною ділянкою. Відповідно до Акту обстеження земельної ділянки [PERSON] у садівничому товаристві « Пищевик - 2» Бричківської сільської ради Полтавського району від 15 травня 2018 року , комісією в складі сільського голови [PERSON], депутатів сільської ради [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було проведено обстеження земельної ділянки, за якого комісією було виявлено, що суміжний землекористувач [PERSON] , дійсно без погодження та без дозволу [PERSON] самовільно встановив малу архітектурну споруду - цегляний паркан на фундаментальній основі, захваливши частину, його земельної ділянки. В результаті обстеження земельної ділянки [PERSON], долучивши надані матеріали ФОП [PERSON], щодо встановлення , відновлення межових знаків в натурі, комісія прийшла до висновку, що [PERSON] вчинив самовільний захват частини земельної ділянки площею 0, 0001 га суміжного землекористувача [PERSON]. В судове засідання позивач та його представник не з?явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримала та прохала задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча заздалегідь повідомлялась належним чином про день та час розгляду справи, про що маються докази в матеріалах справи, зокрема копія оголошення на сайті «Судова влада». Представник третьої особи Бричківської сільської ради Полтавського району в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. 223, 280 Суд,\~ дослідивши\~ докази, якими\~ обґрунтовується\~ позов, вважає,\~ що\~ позов\~ підлягає\~ до задоволення. Судом встановлено,\~що [PERSON] відповідно до Державного Акту про право власності на земельну ділянку Серія ЯМ № 601104 - є власником земельної ділянки площею 0, 06 га, що розташована на території Садівничого товариства « Пищевик - 2», а саме за адресою: Полтавська область, село Петрівка, с/т «Пищевик - 2», вул. Центральна на території Бричківської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Цільове призначення вказаної вище земельної ділянки - для ведення індивідуального садівництва. Належна позивачу земельна ділянка межує з земельною ділянкою, що належить відповідачу - [PERSON]. В 2015 році відповідач порушивши межі належної йому земельної ділянки, самовільно захопив частину належної позивачу, на праві приватної власності, земельної ділянки встановивши малу архітектурну споруду , цегляний паркан на фундаментальній основі тим самим відповідач обмежив доступ позивачу до його колодязю. Вказаний колодязь, було особисто побудовано попереднім власником земельної ділянки позивача, та маючи дружні стосунки з сусідом останній дозволив користуватися ним відповідачу. Придбаваючи свою земельну ділянку, не бажаючи погіршити стосунки з новим сусідом, теж не був проти щоб відповідач користувався колодязем, проте вже через деякий час відповідач поступово почав обмежувати [PERSON] в користуванні колодязем, а з часом взагалі його присвоїв побудувавши паркан. На усні претензії позивача - відповідач не реагує та відмовляється від добровільного усунення перешкод в користуванні належною позивачу земельною ділянкою. Відповідно до Акту обстеження земельної ділянки [PERSON] у садівничому товаристві « Пищевик - 2» Бричківської сільської ради Полтавського району від 15 травня 2018 року , комісією в складі сільського голови [PERSON], депутатів сільської ради [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було проведено обстеження земельної ділянки, за якого комісією було виявлено, що суміжний землекористувач [PERSON] , дійсно без погодження та без дозволу [PERSON] самовільно встановив малу архітектурну споруду - цегляний паркан на фундаментальній основі, захваливши частину, його земельної ділянки. В результаті обстеження земельної ділянки [PERSON], долучивши надані матеріали ФОП [PERSON], щодо встановлення , відновлення межових знаків в натурі, комісія прийшла до висновку, що [PERSON] вчинив самовільний захват частини земельної ділянки площею 0, 0001 га суміжного землекористувача [PERSON]. Так, відповідно до ч. 1\~ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Ст. 104 ЗК України\~встановлено, що власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. Ст. 152 ЗК України\~дає право землекористувачу вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці права не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Так,\~ст. 41 Конституції України, встановлено, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. «г» та п. «е» ч. 1 ст. 91 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), власники земельних ділянок зобовязані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства. Зі змісту п. 3 ч. 2 ст.16 ЦК України випливає, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. На підставі ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ч. 1 ст. 114 Цивільного процесуального кодексу України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцем знаходженням майна або основної його частини. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених вимог, згідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved