Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Технології експлуатація сервіс транспорту» про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 17 липня 2008 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 73/2008, згідно умов якого відповідачка по справі отримала грошові кошти у розмірі 210000 гривень. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 17 липня 2008 року був укладений з відповідачем по справі ТОВ «Виробнича фірма «Технології експлуатація сервіс транспорту» договір поруки № 30/2008. В порушення умов кредитного договору боржники взяті на себе зобов'язання належним чином не виконували, в зв'язку з чим станом на 31.08.2013 року виникла заборгованість за вищевказаним договором у розмірі 294471 гривні 39 копійок, яка складається з наступного: заборгованість по кредиту у розмірі 170730 гривень 13 копійок; заборгованість за відсотками у розмірі 108002 гривні 38 копійок; пеня за користуванням кредиту у розмірі 15738 гривень 88 копійок. Крім цього відповідно до договору відступлення права вимоги ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступив право вимоги заборгованості по вищевказаному кредитному договору позивачеві по справі. В зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідачки по справі вищевказану суму боргу та судові витрати у розмірі 2944 гривні 71 копійку. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, але надала суду свою заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Крім цього просить в разі неявки в судове засідання відповідачів по справі ухвалити заочне рішення у справі. Наслідки ухвалення заочного рішення їй зрозумілі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку СМС-повідомлення, причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала. Представник відповідача ТОВ «Виробнича фірма «Технології експлуатація сервіс транспорту» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення в засобах масової інформації, а саме в газеті «Урядовий кур'єр» за № 119 (5248) від 05 липня 2014 року, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, наданої у письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. У судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом з'ясовано, що 17 липня 2008 року між публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», який є правонаступником закритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 73/2008, згідно якого Кредитор надав Позичальнику кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру у сумі 210000 гривень на придбання автобусу А-09202 «Богдан», під 20 % річних, загальним строком на 5 років, з обов'язком погасити кредит до 16 липня 2013 року. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов'язався щомісяця здійснювати погашення заборгованості по кредитних ресурсах у складі щомісячного ануїтетного платежу, розмір якого за цим договором становить 3500 гривень. У складі ануїтетного платежу також сплачуються проценти за користування кредитними ресурсами, винагорода та комісії. В забезпечення виконання зобов'язань по вищевказаному кредитному договору 17 липня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Технології експлуатація сервіс транспорту» та публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», який є правонаступником закритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір поруки № 30/2008. У відповідності до даного договору Поручитель - ТОВ «Виробнича фірма «Технології експлуатація сервіс транспорту» зобов'язувався відповідати перед Кредитором - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» за виконання зобов'язань Позичальником - [PERSON] за договором № 73/2008 від 17 липня 2008 року в повному обсязі зобов'язань за цим договором та відсотків за цим кредитом, а також можливих пені та неустойки, судових витрат, тощо. У відповідності до п.п. 2.2. вищезазначеного Договору поруки у разі невиконання Боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Кредитором на рівні з Боржником за повернення суми кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. Як вбачається з договору відступлення права вимоги від 17 грудня 2012 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 73/2008 від 17.08.2008 року, що був укладений між закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON]. Тобто відповідно до умов договору відступлення права вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» набув прав кредитора до [PERSON] та ТОВ «Виробнича фірма «Технології експлуатація сервіс транспорту». Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Уклавши договір кредиту та поруки, сторони взяли на себе певні зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)( ч. 1 ст. 530 ЦК України). Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання(неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ст. 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки(ст. 554 ЦК України). Отже, відповідачі зобов'язані виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. При укладенні кредитного договору та договорів поруки, беручи на себе певні зобов'язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов'язані за таким договорами. В порушення умов кредитного договору боржники взяті на себе зобов'язання належним чином не виконували, в зв'язку з чим станом на 31.08.2013 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 294471 гривні 39 копійок, яка складається з наступного: заборгованість по кредиту у розмірі 170730 гривень 13 копійок; заборгованість за відсотками у розмірі 108002 гривні 38 копійок; пеня за користуванням кредиту у розмірі 15738 гривень 88 копійок. Щодо солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором, то згідно ст. 541 ЦК України, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язань. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, що відповідає вимогам ст. 543 Цивільного Кодексу України. У відповідності до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони повинні довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 57-59 ЦПК України як факт спричинення їм шкоди так і її розмір. Інші доводи не можуть бути прийняті до уваги. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, відповідно до вимог наведеного чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини сторін, приймаючи до уваги, що Банк навів докази в підтвердження своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при звернені до суду було понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2944 гривні 71 копійки, що підтверджується платіжним дорученням. Відносно даної вимоги, необхідно зазначити, що відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Разом з тим вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів судових витрат суд знаходить безпідставними, оскільки судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України, яка солідарного стягнення судових витрат не передбачає.

Outcome: approved