Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з неї заборгованість за вищевказаним договором у сумі 8728,28 грн., а також сплачені судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 14 лютого 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № A339RG54920435, відповідно до якого, позивач надав відповідачу строковий кредит у сумі 4474,08 грн. в обмін на зобов'язання відповідача з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» строки. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши 14.02.2013 року відповідачу кредит в сумі 4474,08 грн. Однак відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Внаслідок невиконання умов даного договору у відповідачки перед позивачем станом на 15.08.2014 року виникла заборгованість в розмірі 8728,28 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 4474,08; - заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 2,97 грн.; - заборгованості по комісії за користування кредитом - 802,62 грн.; - пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за кредитним договором - 2556,79 грн.; - штраф (фіксована частина) - 500 грн.; - штраф (процентна складова) - 391,82 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, на позові наполягає, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, про що свідчить її підпис в рекомендованому поштовому повідомлені, яке повернулось на адресу суду, відомостей про поважні причини своєї неявки суду не повідомила, заяв про відкладення справи або про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином, тому суд визнає її неявку в судове засідання неповажною та вважає можливим розглядати справу за її відсутністю, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги є частково обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону або договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що 14 лютого 2013 року [PERSON] звернулась до ПАТ «Акцент-Банк» із заявою позичальника A339RG54920435, за якою банк надав відповідачці кредит у сумі 4474,08 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту з кінцевим терміном повернення 13.02.2014 року включно. /а.с. 7/ Також відповідно до п.4.2 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт) при порушенні відповідачкою зобов'язання по погашенню кредиту, передбачених заявою та п.п. 3.2.2, 3.3.3 даних Умов, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі, вказаному у заяві, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Крім того, п.5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «розстрочка» (Стандарт) передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 даних Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. При розгляді справи встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем і 14.02.2013 року перерахував кредитні кошти в сумі 4474,08 грн. на рахунок торгівельно-сервісному підприємству. Однак, відповідачкою зобов'язання за договором належним чином не виконувались, у зв'язку з чим станом на 15.08.2014 року виникла заборгованість перед позивачем, яка складається з: - заборгованості за кредитом - 4474,08; - заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 2,97 грн.; - заборгованості по комісії за користування кредитом - 802,62 грн.; - штраф (фіксована частина) - 500 грн.; - штраф (процентна складова) - 391,82 грн. Вимоги позивача підтверджуються наданими і дослідженими в судовому засіданні копіями заяви позичальника № A339RG54920435, надання споживчого кредиту фізичним особам «розстрочка» (Стандарт), розрахунком заборгованості, статутом ПАТ «Акцент-Банк». Разом з тим, вимоги Банку про стягнення з боржника пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за кредитним договором - 2556,79 грн., як це передбачено п.5.1. Умов, не ґрунтуються на законі. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Тобто пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за кредитним договором - 2556,79 грн., нарахованої у відповідності з п.5.1. Умов переконливо свідчать про безпідставне намагання застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те ж порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.549 ЦК пеня і штраф як різновид неустойки обчислюються у відсотках саме від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, можливість нарахування одного виду неустойки на інший виключається. Таким чином умова кредитного договору про подвійну відповідальність боржника, викладена у п. 5.1. Умов, відповідно до ст.215 ч.2 ЦК України являється нікчемною і не може застосовуватися до боржника. Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за кредитним договором - 2556,79 грн., суд вважає безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із частковим задоволенням позову, судові витрати присуджуються пропорційно задоволеним вимогам та підлягають стягненню із відповідача на користь позивача в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial