Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про дострокове розірвання угоди та стягнення коштів, посилаючись на те, що 01.05.2005 року між Херсонським державним університетом (Позивач) та [PERSON] (Відповідач) було укладено угоду №32-К про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти (надалі - Угода) в сумі 7055 грн. Відповідно до п. 3.3 зазначеної Угоди та пункту 22 Порядку надання кредитів, відповідач зобов'язаний протягом 15 років, починаючи з дванадцятого місяця після закінчення навчання, повернути через Позивача суму кредиту із сплатою 3% річних до Державного бюджету України, з виплатою щороку 1/15 частини загальної суми одержаного кредиту та відсотків за користування ним. Так, з 01.06.2010 р. відповідач мав розпочати повернення суми кредиту та відсотків за користування ним. Проте, в порушення умов Угоди, відповідачем порушено порядок розрахунків. Відповідно до довідки, заборгованість [PERSON] по державному цільовому пільговому кредиту становить 5429,76 грн. Позивач просить достроково розірвати угоду та стягнути з відповідача вказану суму коштів а також понесені судові витрати. На адресу суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої представник позивача просить стягнути з відповідача кошти, а саме: залишок кредиту в загальній сумі 5640,92 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, до суду надійшло письмове клопотання, в якому представник просить зазначену справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі з підстав, викладених у тексті позовної заяви, проти прийняття заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи було повідомлено своєчасно та належним чином, шляхом відправки рекомендованих листів з судовими повістками, причини неявки суду не відомі. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, встановивши факти та відповідні їм правовідносини дійшов до наступного. Під час судового розгляду встановлено, що 01.02.2005 року між Херсонським державним університетом (Позивач) та [PERSON] (Відповідач) було укладено угоду №32-К про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти (надалі - Угода) в сумі 7055 грн. Стаття 629 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до умов пункту 1 Угоди та Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2003 р. №916 (надалі - Порядок надання кредитів), Позивач надав Відповідачеві цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти на рівні державних стандартів освіти, тобто за рахунок коштів державного бюджету було забезпечено навчання за денною формою навчання, освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» та напрямом підготовки «Фізика та основи інформаційних технологій». У свою чергу, згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, Відповідач, як позичальник, зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 3.3 Угоди та пункту 22 Порядку надання кредитів, відповідач зобов'язаний протягом 15 років, починаючи з дванадцятого місяця після закінчення навчання, повернути через Позивача суму кредиту із сплатою 3% річних до Державного бюджету України, з виплатою щороку 1/15 частини загальної суми одержаного кредиту та відсотків за користування ним, тобто з 01.06.2010 Відповідач мав розпочати повернення суми кредиту та відсотків за користування ним. Згідно розрахунку повернення державного цільового довгострокового кредиту, отриманого Відповідачем від бухгалтерії позивача, суму яку мав повертати щорічно Відповідач, до Державного бюджету України, через Позивача, розподілено на 12 місяців. Як вбачається з довідки-розрахунку, наданої Позивачем, станом на теперішній час Відповідачем порушено порядок розрахунків за 2014 рік - 01.05.2014 сплачено лишу 100 грн., в той час, коли передбачено розрахунком суму - 470,34 грн. Таким чином, Відповідач не виконує умови Угоди, що фактично свідчить про порушення ним своїх зобов'язань перед Позивачем. Частиною 1 статті 624 Цивільного кодексу України передбачено, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі. Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 651 ЦК України, Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ст. 1052 Цивільного кодексу України, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Крім цього, умовами Угоди передбачено, що Позивач має право стягнути у судовому порядку кредит та відсотки за користування ним з Відповідача (Одержувача кредиту) у разі його ухилення від повернення кредиту (п. 4.2 Угоди), а також що за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за Угодою, сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Згідно з довідкою, наданою позивачем разом із заявою про збільшення позовних вимог, сума, яку має повернути Відповідач до Державного бюджету України через Позивача, складає 5640,92 грн., у тому числі залишок по кредиту (тіло кредиту) - 5384,58 грн., сума нарахованих до сплати відсотків - 00,0 грн., сума нарахованої до сплати пені з 01.01.2015 по 25.08.2015 - 33,71 грн., сума нарахованих інфляційних витрат з 01.01.2015 по 25.08.2015 - 222,63 грн. Оцінивши в сукупності встановлені обставини, відповідні їм норми закону, суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю - Угода №32-К про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти від 01 лютого 2005 року - підлягає достроковому розірванню, а сума заборгованості за даною угодою - стягненню з Відповідача а користь Позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, також підлягають задоволенню вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., (витрати, понесені позивачем підтверджується платіжним дорученням на вказану суму).

Outcome: approved