Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати договір № 1618 будівельного підряду від 21.10.2014 року, укладений між Приватним підприємцем [PERSON] з однієї сторони та ним-[PERSON] з іншої сторони.. Вказує,що в день укладення договору- 21.10.2014 року він передав відповідачу в якості авансу в розмірі 100 відсотків від ціни договору щодо оплати послуг зі встановлення металопластикових вікон 3030 гривень. Термін виконання послуг згідно договору становив 20 днів, проте відповідач ані у визначений договором строк, ані тривалий час після закінчення цих строків роботу не виконав, сплачену суму 3030 грн. йому не повернув. Внаслідок таких дій відповідача позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що він переживає через те, що заплатив гроші і не може отримати ні своє замовлення, ні повернути гроші. Крім того,для відновлення своїх порушених прав він змушений прикладати додаткові зусилля, що тягне за собою як додаткові витрати, так і порушення сталого життєвого укладу. Моральну шкоду оцінює у 2000 грн. Посилаючись на приписи ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо відмови від договору підряду та відшкодування збитків, просить розірвати договір № 1618 будівельного підряду від 21.10.2014 року, укладений між Приватним підприємцем [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони, стягнути з фізичної особи - підприємця [PERSON] на свою користь сплачену передплату за договором в розмірі 3030 гривень та моральну шкоду в сумі 2000 гривень. В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючисьна викладені у позовній заяві обставини. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, надав заперечення проти позову, пояснив, щодійсно між ним та позивачем укладено договір на встановлення металопластикових вікон 21.10.2014 року. Загальна сума договору складає 3030 грн, які було йому сплачено позивачем. Пояснив, що дійсно він порушив строки виконання договору з наступних причин. По-перше, у зв»язку з політичною та економічною кризою в державі, що потягло зміну цін на металопластикові вікна, він не мав можливості вчасно придбати їх у виробника. По-друге, у нього народилася донька і в його сталому життєвому укладі з»явилися нові переживання та відповідальність. Також зазначив, що вже після спливу строків виконання, обумовлених договором, був готовий встановити вікна позивачу, неодноразово приїздив до нього, телефонував, але не застав останнього вдома. Вказує, що готовий на теперішній час виконати зазначені в договорі послуги. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову за наступними обставинами. Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Судом встановлено наступне. 21 жовтня 2014 року між Приватним підприємцем [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони укладено договір № 1618 будівельного підряду щодо встановлення металопластикових вікон. Загальна сума договору складає 3030 грн., які було сплачено [PERSON] підрядчику-Приватному підприємцю [PERSON] Строк виконання послуги- до 10 листопада 2014 року. Вказане підтверджується копією вказаного договору (а.с.6-7) та визнається сторонами. Станом на день розгляду справи судом послуги за вищевказаним договором не виконані, що визнається сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання повинно виконуватись згідно договору між сторонами. Згідно п.п. 1,6,12 ст.. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», 1.Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим….6.Виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов'язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили…12. Якщопісляукладення договору стане очевидним, щороботи (послуги), зважаючи на їх ціну (вартість) та характеристики абоіншіобставини, явно не задовольнятимуть інтереси або вимоги споживача, виконавець зобов'язаний негайно повідомити про це споживача. Виконавець зобов'язаний таким же чином повідомити споживача, якщо вартість робіт (послуг) може істотноз рости, ніж можна було очікувати під час укладення договору. Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) без штрафних санкцій з боку виконавця у разі виникнення обставин, передбачених в абзацах першому та другому цієї частини. В судовому засіданні відповідачем не надано жодного доказу, що прострочення виконання виникло з вини позивача чи внаслідок дії непереборної сили. Крім того, відповідачем не вчинено жодної дії, передбаченої п. 12 ст. 10 вказаного Закону щодо повідомлення споживача про зміну обстановки. Тобто, відповідач істотно порушив умови договору, допустив прострочення його виконання і таке порушення є підставою для його розірвання. Згідно із ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно з ч. 1 ст. 652 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Суд застосовує вказану норму закону, оскільки відповідач істотно порушив умови договору, допустив прострочення його виконання. Також суд застосовує приписи ч. 2 ст. 849 ЦК України щодо відмови від договору підряду та відшкодування збитків; - ч. 2 ст. 852 ЦК України - щодо розірвання договору. Враховуючи, що суд договір розриває у зв»язку з істотним порушенням договору відповідачем, то суд стягує визначені позивачем кошти на його користь, як збитки (ч.5 ст. 653 ЦК України). Разом з тим, суд знаходить вимогу позивача щодо відшкодування моральної шкоди такою, що задоволенню не підлягає, оскільки вона є повністю необґрунтованою, позивач не зазначив, якими доказами підтверджується завдання шкоди та в чому вона полягає, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи її розмір. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, враховуючи норми ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 487,20грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial