Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 06.01.2006 року в розмірі 20509,66 грн. та судових витрат в розмірі 1762,00 грн., посилаючись на те, що між КБ «ПриватБанк» та відповідачем 06.01.2006 року було укладено договір б/н про отримання кредитних коштів. Позивач вказує, що відповідно до договору відповідачу надано кредит в сумі 9000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, а відповідач [PERSON] взяв зобов`язання щодо повернення кредиту. Відповідач свої зобов`язання не виконав. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі - 20509,66 грн., з яких відсотки за користування кредитом - 6 624, 58 грн., пеня за прострочене зобов`язання - 12 432,24 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 952 грн. 84 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився. У поданій до суду позовній заяві надав згоду у разі неявки відповідача на заочний розгляд справи та слухання справи за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив що із умовами договору та відсотковими ставками він не був ознайомлений. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору від 06.01.2006 року, укладеного між ПАТ КБ ПриватБанк, правонаступником якого є позивач, та [PERSON] , останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 9000 грн. У анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором б/н від 06.01.2006 року вбачається, що станом на 18.10.2018 року заборгованість становить 20509,66 грн., з яких: відсотки за користування кредитом - 6 624, 58 грн., пеня за прострочене зобов`язання - 12 432,24 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 952 грн. 84 коп. Разом з тим, у заяві позичальника від 06 січня 2006 року процентна ставка не зазначена, а також відсутня умова про відповідальність боржника у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. При цьому, до позовної заяви додано роздруківку витягу з умов та правил надання банківських послуг. Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з умов розумів відповідач, ознайомився і погодився з ним, укладаючи кредитний договір. Відсутні також і докази того, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки (пені, штрафів), та саме у зазначеному в цьому документі розмірах і способу нарахування, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. У зв`язку з викладеним, Умови та правила надання банківських послуг, який долучений позивачем до справи, не може вважатися складовою частиною спірного кредитного договору, а тому нарахування процентів та неустойки у даному випадку є безпідставним. За змістом статей 12 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зазначені висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року за результатами розгляду справи № 342/180/17-ц , які відповідно до ст. 263 ЦПК України враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Разом з цим, заборгованість відповідача за тілом кредиту станом на 18.10.2018 року становить 0,00 грн. В зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати, у звязку з відмовою у задоволенні позову, покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed