Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Мотивує свої вимоги тим, що 20 лютого 2007 року Голосіївським районним судом міста Києва було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа - [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики та рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів та розірвання договору позики. Відповідно до зазначених рішень судів, з відповідача на користь позивача було стягнуто в загальній сумі 213354 гривні 59 копійок. Позивач вказує, що станом на день розгляду даної справи зазначені рішення не виконані, а тому він з посиланням на правила статті 625 частини 2 Цивільного кодексу України просить суд ухвалити рішення, яким стягнути на його користь кошти у розмірі 211949 гривень 99 копійок, які складаються з інфляційних нарахувань у розмірі 171775 гривень 03 копійки та три процента річних у розмірі 40174 гривні 96 копійок, а також вирішити питання про судові витрати. В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позовної заяви підтримали та просили її задовольнити. При цьому зазначили, що нарахування сум пред'явлених до стягнення розраховувалося з березня 2007 року. В той же час представник позивача зазначив, що на його погляд про порушення своїх прав [PERSON] дізнався після того, як закінчився строк на пред'явлення виконавчого листа, тобто після 20 лютого 2010 року. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд застосувати наслідки спливу позовної давності, передбачені статтею 267 Цивільного кодексу України. Заслухавши сторони, представників, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. 20 лютого 2007 року Голосіївським районним судом міста Києва було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа - [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики та рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів та розірвання договору позики. Відповідно до зазначених рішень судів, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто в загальній сумі 213354 гривні 59 копійок. Зазначені обставини сторонами спору не оспорюють ся та визнаються. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. З пояснень сторін в судовому засіданні було встановлено, що про порушення своїх прав та відповідно про право на застосування ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, [PERSON] дізнався на наступний день, після 20 лютого 2010 року, тобто перебіг строку позовної давності почався з 21 лютого 2010 року. Відповідно до ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги(стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно, тощо). Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач [PERSON], як письмово так і в судовому засіданні заявила про необхідність застосування наслідків пропуску строку позовної давності. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом не встановлено підстав для визнання поважними причин пропущення позовної давності. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову.

Outcome: dismissed