Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що 13 серпня 2013 між ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2005198110, за умовами якого банк надав відповідачу в кредит грошові кошти у сумі 25290 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% річних терміном до 13 серпня 2016. Позичальник не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 24.11.2016 становить 26873,69 грн. Просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу у розмірі 26873,69 грн. та судовий збір у сумі 2756 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, та під час судових дебатів просив суд відстрочити виконання рішення суду та розстрочити виплату суми боргу рівними частинами щомісячно протягом 1,5 роки. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 серпня 2013 між ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2005198110, за умовами якого банк надав відповідачу в кредит грошові кошти у сумі 25290 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% річних терміном до 13 серпня 2016 р. Згідно з умовами укладеного договору позивальник зобов'язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором та додатком №1 «Графік платежів», що є його невід'ємною частиною. 22.12.2014 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступило позивачу свої права грошової вимоги до боржника [PERSON] Крім того, відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові право грошової вимоги до третьої особи. Відповідно до ст.1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. 05.01.2015 р. Фактором на адресу [PERSON] листом з описом вкладення повідомлено про заміну кредитора у зобов'язанні та здійснено вимогу дострокового повернення суми заборгованості за кредитним договором. Однак, така вимога позивача виконана не була. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Матеріалами справи підтверджено, що між сторонами виникли договірні правовідносини, пов'язані з видачею кредитних коштів на користь відповідача. Відповідач допустив порушення строків повернення кредитних коштів, внаслідок чого утворилась заборгованість. Станом на 24.11.2016 заборгованість відповідача становить 26873,69 грн., що включає в себе залишок заборгованості за кредитом. (а.с. 19). Відповідач порушує питання про відстрочку виконання рішення та розстрочку виплати суми боргу, проте жодних виключних обставин, які б давали суду підстави відстрочити або розстрочити виконання рішення суду не зазначив та доказів не можливості виколнання рішення суду не надав, а тому суд вважає не можливим задоволення такого клопотання відповідача. Таким чином, оцінюючи зібрані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги в суді знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 26873,69 грн. Суму сплаченого судового збору позивачем при подачі даного позову у розмірі 2756 грн. суд вважає завищеною, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1600,00 грн. судових витрат. З викладеного,

Outcome: approved