Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку за вказаною адресою, в якому зареєстрований він, його дружина, дочка, онука, а також відповідач в справі, який перебував у шлюбі із його дочкою. Останній з 2015 року з ними не проживає та не сплачує комунальні послуги, не бере участі в утриманні будинку, добровільно знятися з реєстрації в будинку не бажає. Реєстрація [PERSON] в його будинку не дозволяє йому користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином (а.с. 35-36). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що відповідач в справі не проживає в житловому будинку, належному [PERSON] з 2015 року, не обробляє земельну ділянку та взагалі не з`являється за місцем реєстрації. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача його представника та свідків, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок загальною площею 72,3 кв.м. в [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №126507218 від 06.06.2018 року (а.с.5). Згідно ксерокопії будинкової книги та довідки виконавчого комітету Бобровицької міської ради №298 від 31.01.2018 року, у будинку, окрім позивача, значаться зареєстрованими його дочка [PERSON], онука - [PERSON], дружина - [PERSON] та відповідач в справі - [PERSON] (а.с.6-9). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано згідно рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 11.11.2016 року (а.с.12). Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Враховуючи те, що спірні правовідносини виникли щодо права користування житловим приміщенням та з урахуванням того, що відповідач перебував у шлюбі із дочкою позивача, прожив разом з ними тривалий час, вів з ними спільне господарство, а тому суд вважає, що [PERSON] був членом сім'ї власника житла, тобто [PERSON] Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти ,користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійснені. Як вбачаєтьсяз матеріалів справи, відповідач більше року не проживає в будинку позивача по [ADDRESS], що підтверджується актами обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача від 31 січня 2018 року, 24 жовтня 2018 року, складеними депутатом Бобровицької міської ради [PERSON] ( а.с. 10, 11 ). Позивач скористався своїм законним правом, передбаченим ст. 391 ЦК України і як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Виходячи із вищевикладеного, суд вважає, що відповідач втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS], що належить позивачу, оскільки не проживає в будинку позивача без поважних причин більше одного року, жодного разу не з`явився до будинку. За таких обставин позов є обгрунтованим, і таким що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved