Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 04.02.1990 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 313. Від даного шлюбу у сторін є двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], яка досягла повноліття, та син - [PERSON], [INFO], який після розлучення буде проживати з відповідачкою. Спільне життя у сторін не склалося з причин несумісності характерів, різних поглядів на життя, різних уявлень про роль кожного з подружжя в сім'ї. Внаслідок цього між ними часто виникали непорозуміння. Сторони припинили спільне проживання, шлюб фактично розпався, примирення та відновлення сімейних стосунків є неможливим. Подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Позивач в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.. Відповідач до судового засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. За таких обставин, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача та на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за правилами постановлення заочного рішення та на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.02.1990 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 313, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ № 156582 від 10.02.2015 року (а.с. 5). Від даного шлюбу у сторін є неповнолітній син - [PERSON], [INFO], що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 309743 від 10.02.2015 року (а.с. 6). Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки позивач не бажає, подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Враховуючи заву позивача, суд вважає за можливе судові витрати залишити за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved