Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 155633920 від 10 листопада 2014 року у розмірі 28535,19 грн., а також понесені судові витрати. На обґрунтування позову зазначив, що між ТОВ «Фінансова компанія центр фінансових рішень» та відповідачем був укладений кредитний договір № 155633920 від 10 листопада 2014 року. 14 липня 2017 року між ТОВ «Фінансова компанія центр фінансових рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір відступлення права вимоги № 20170714, відповідно до умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язується повернути кредит сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов'язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором, що стало причиною звернення з даним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, не повідомив причини неявки, відзиву не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між ТОВ «Фінансова компанія центр фінансових рішень» та відповідачем був укладений кредитний договір № 155633920 від 10 листопада 2014 року на суму 14074,35 грн. (а.с.6). 14 липня 2017 року між ТОВ «Фінансова компанія центр фінансових рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір відступлення права вимоги № 20170714, відповідно до умов якого до Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором (а.с.18-30). Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з п. 6.2.3 Договору відступлення права вимоги, права вимоги переходять до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з моменту підписання сторонами цього договору, після чого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія центр фінансових рішень» умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги. Відповідно до Реєстру боржників - Додатку № 1 до Договору відступлення права вимоги № 20170714 від 14 липня 2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 31535,19 грн., з яких: 12356,40 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2196,75 грн. сума заборгованості за відсотками; 9944,87 грн. сума заборгованості за платою за управління кредитом; 7037,17 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с.21). На виконання умов п.6.6 Договору відступлення права вимоги на адресу відповідача було направлено повідомлення про відступлення права вимоги (а.с.17). Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов'язання у повному обсязі, у строки і на умовах, передбачених договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами Цивільного Кодексу. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Суд встановлено, що на час розгляду справи заборгованість відповідачем не погашена та позивач наполягає на її стягненні у повному обсязі. Однак, суд не може погодитись з доводами позивача про стягнення з позивача пені за наступними підставами. Згідно ч. 1ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч. 1ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 1 п. 1, ч. 2ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Як вбачається з матеріалів справи розрахунок заборгованості за кредитним договором, в тому числі за пенею, було здійснено 19 липня 2017 року, при цьому вказана позовна заява була скерована до суду в грудні 2018 року, тобто зі спливом строку позовної давності до вимог про стягнення з відповідача пені. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За змістом ч.5 ст.267 ЦК України - якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Враховуючи наведене, позивач повинний був довести суду поважність пропуску ним позовної давності на підставі належних та допустимих доказів. Натомість позивачем не було надано заяви про поновлення строку про пропущення позовної давності. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 155633920 від 10 листопада 2014 року у розмірі 21498,02 грн., з яких: 12356,40 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 9141,62 грн. - сума заборгованості за платою за управління кредитом. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом (а.с.1). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial