Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 16.06.2016 в м. Харкові по пр. Тракторобудівників, 92 сталося доржньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Toyota Prius» р/н 211984 під керуванням водія [PERSON] Постановою Московського районного суду м. Харкова від 04.08.2017 в діях водія [PERSON] не встановлено порушення ПДР України внаслідок чого сталося ДТП 16.06.2016, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрито за відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення. Згідно висновку комплексної судової авто технічної, фототехнічної та експертизи відео-, звукозапису від 29.03.2017 вбачається невідповідність ПДР України збоку водія [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілю позивача спричинено механічні ушкодження. Згідно звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля [NUMBER], складає 21760,90грн. Також позивач зазначає, що [PERSON] 16.06.2016 з 19.00 до 22.00 перебвав на посаді інспектора роти № 6 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП й був при виконанні службових і трудових відносинах з відповідачем. В результаті ДТП позивачу вчинено і моральну шкоду, яку останній оцінює в 15000грн. Ухвалою судді визначено вказану справу розглядати у спрощеному позовному провадженні у відповідності до вимог ст. 274 ЦПК України. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено пятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не предявлено. Відповідно до правил ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Так,\~судом на\~підставі наданих\~матеріалів встановлено, що 16.06.2016 в м. Харкові по пр. Тракторобудівників, 92 сталося дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Toyota Prius» р/н 211984 Внаслідок ДТП автомобіль [NUMBER], що зареєстрований за [PERSON] отримав механічні пошкодження. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 04.08.2017 в діях водія [PERSON] не встановлено порушення ПДР України внаслідок чого сталося ДТП 16.06.2016, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрито за відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення. Із висновку комплексної судової авто технічної, фототехнічної та експертизи відео-, звукозапису від 29.03.2017 вбачається невідповідність ПДР України збоку водія [PERSON] Такі обставини підтверджено копіями інформації Регіонального сервісного центру в Харківській області МВС України від 25.06.2017, постанови Московського районного суду м. Харкова від 04.08.2017, висновку комплексної судової авто технічної, фототехнічної та експертизи відео-, звукозапису від 29.03.2017 (а.с.05-17). Отже, вищевказане свідчить про те, що внаслідок порушення 16.06.2016 ПДР України з боку водія автомобіля «Toyota Prius» р/н 211984 [PERSON] сталося ДТП та автомобілю позивача спричинено механічні ушкодження. Згідно звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля [NUMBER], складає 21760,90грн. (а.с.18-32). Відповідно до положень ч. 2 ст. 11187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання,зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, в тому числі, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Далі, із листа УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції № 252аз/41/14,03-2018 від 23.06.2018 вбачається, що [PERSON] є працівником УПП в Харківській області ДПП. З 07.11.2015 по теперішній час [PERSON] проходить службу в УПП в Харківській області ДПП. [PERSON] перебу3ває на посаді інспектора роти № 6 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП. До обовязків [PERSON] входить керування транспортними засобами. О 20:10 16.06.2016 [PERSON] мав право керування автомобілем «Toyota Prius» р/н 211984. [PERSON] був при виконані службових і трудових відносин в період з 19:00 до 22:00 16.06.2016. Відповідно до правил ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду,завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. Управління патрульної поліції у Харківській області є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції, як органу, що організує діяльність підрозділів патрульної поліції,здійснює контроль за їх діяльністю, надає їм організаційно-методичну і практичну допомогу, здійснює матеріальне-технічне та фінансове забезпечення своїх підрозділів (п. 1 розділ 1 Положень про Департамент патрульної поліції). Отже, суд на підставі досліджених доказів прийшов до висновку, що з відповідача необхідно стягнути вчинену матеріальну шкоду на користь позивача. Далі, позивач просить стягнути з відповідача вчинену моральну шкоду в розмірі 15000грн. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Абзацом першим п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (нема2нової) шкоди» від 31.03.1995 з подальшими змінами та доповненнями, визначеного, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Частина друга ст. 23 ЦК України визначає, що моральна шкода полягає у фізичному болю, стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самою, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; у принижені честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає від характеру та обсягу страждань ( фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивача, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин (п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової0 шкоди від 31.03.1995 № 4). Між тим, з боку позивача не надано жодного належного та переконливого доказу того, що останній внаслідок дій відповідача зазнав моральних страждань, тому у суду відсутні підстави для задоволення вимог позову в частині стягнення з останнього моральної шкоди, відповідно позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача понесені судові витрати.

Outcome: partial