Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що перебуває з останньою в зареєстрованому шлюбі з 22 травня 1993 року . Від сумісного проживання сторони мають доньку [PERSON] [INFO], яка проживає разом із відповідачем. З 01.09.2014 року сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сімейні відносини з відповідачем позивач не бажає, що спонукало його звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю та пояснив, що причиною його звернення до суду з даним позовом стали ті обставини, що він став проживати однією сім'єю з іншою жінкою, з якою проживає по день розгляду спору. В зв'язку з цим строк на примирення просив не надавати . Додав, що наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс . Відповідач в судовому засіданні на початку розгляду справи по суті заперечувала проти розірвання шлюбу. Проте після надання судом строку на примирення визнала позов у повному обсязі . Заявила, що причиною розпаду їх з позивачем сім'ї стала подружня зрада, яку допустив останній. Стверджувала, що не перебуває в стані вагітності та не має на утриманні дитини віком до одного року. Заявила, що їх спільна з позивачем дитина проживатиме разом з нею . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 22 травня 1993 року у Дружелюбівській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 05 ( свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 22.05.1993 року Дружелюбівською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області ). Від сумісного проживання сторони мають дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], від 21.09.1999 року, видане Дружелюбівською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області). З пояснень сторін встановлено, що причиною фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин між сторонами стала подружня зрада, яку допустив позивач . На момент розгляду спору [PERSON] має іншу сім'ю і відновлювати взаємовідносини з відповідачем не бажає. Наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс. Зазначені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін, тому позов слід задовольнити . Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 243 гривні 60 копійок. З огляду на вказане, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved