Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 19 лютого 2008 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] , укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за умовами якого позичальник отримав кредит в сумі 9000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки та був зобов`язаний здійснювати погашення кредиту та процентів шляхом внесення коштів на кредитний рахунок. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також, Тарифами становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, а відповідач [PERSON] в порушення умов кредитного договору не виконує своїх зобов`язань по поверненню кредиту та відсотків за користування ним, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 12 грудня 2019 року в загальному розмірі складає 127261 грн. 91 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також, сплачені позивачем при подачі позову судові витрати у сумі 2102 грн. 00 коп. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково в сумі 85697 грн. 41 коп. заборгованості за тілом кредиту. Позивач направив до суду відповідь на відзив, в якому просив задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі. Позивач в судове засідання не з`явився, проте, згідно заяви просить суд розглядати справу без участі його представника, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав частково сумі 85697 грн. 41 коп., в стягненні решти боргу, просив відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: 19 лютого 2008 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] , укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за умовами якого позичальник отримав кредит в сумі 9000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки та був зобов`язаний здійснювати погашення кредиту та процентів шляхом внесення коштів на кредитний рахунок (а.с. 20). У заяві зазначено, що відповідач погодився на те, що ця заява разом з пом`яткою, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також, Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Ознайомився і погоджується з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також, Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Таким чином, судом вважається доведеним факт укладення між сторонами кредитного договору та отримання відповідачем кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Однак, відповідач своєчасно не повертає АТ КБ ПРИВАТБАНК кредитні кошти та ухиляється від виконання зобов`язань по кредитному договору. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, у зв`язку з порушенням [PERSON] зобов`язань за вказаним договором, виникла заборгованість, яка станом на 12 грудня 2019 року становить 127261 грн. 91 коп., з яких: 85697 грн. 41 коп. заборгованість за тілом кредиту: 0 грн. 00 коп. заборгованість за поточним тілом кредиту; \~ \~ \~ \~85697 грн. 41 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0 грн. 00 коп. заборгованість з нарахованими відсотками; 0 грн. 00 коп. заборгованість за простроченими відсотками; 14443 грн. 12 коп. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит; 20585 грн. 10 коп. нарахована пеня; 0 грн. 00 коп. нарахована комісія; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 6036 грн. 28 коп. штраф (процентна складова) (а.с.19). Відповідно до\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із\~ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Положеннями\~ст.530 ЦК України\~визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог\~ст.525 ЦК України\~забороняється одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов. У порушення вимог Закону [PERSON] в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повертав, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 85697 грн. 41 коп., оскільки, фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку банку не повернуті. Згідно зі\~ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою\~ст.1050 ЦК України\~передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. Згідно зі\~ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Щодо стягнення\~\~заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит в розмірі 14434 грн. 12 коп., пені в сумі 20585 грн. 10 коп. та штрафів, відповідно до пункту 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 грн. штраф (фіксована частина) та 6036 грн. 28 коп. (процентна складова), суд враховує, що за змістом\~ст. 634 ЦК України, на яку посилається Позивач, мотивуючи свої позовні вимоги, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець, у даному випадку Позивач. Оскільки, умови договорів приєднання розробляються банком, тому, повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст ст.ст.\~633,\~634\~ЦК України \~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Проте, суд вважає за неможливе застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1\~ст.634 ЦК України, оскільки, Умови та правила надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (19 лютого 2008 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (25 лютого 2020 року), тобто, кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів та витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Водночас, в підписаній сторонами Анкеті-заяві (датованої двома датами 15 лютого 2008 року та 19 лютого 2008 року) про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, саме, від 19 лютого 2008 року відсутні відомості про вид кредитної картки, яку виявив бажання оформити на своє ім`я відповідач, не зазначена процентна ставка, умови договору про строки виконання зобов`язання, встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, в тому числі, розмір і порядок нарахування відсотків, пені і штрафів, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 19 лютого 2008 року, посилається на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин та не містять підпису позичальника про ознайомлення з ними під час укладення кредитного договору. Надані позивачем Правила надання банківських послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. При цьому згідно з ч.6\~ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення. Окрім того, суд звертає увагу, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення, у даному випадку, порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень\~ст.61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення з Відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, пені та штрафів. Отже, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином умов договору про надання кредиту від 19 лютого 2008 року не виконує, кредит в установлені строки його повернення не повертає, тому, приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 19 лютого 2008 року в розмірі 85697 грн. 41 коп заборгованість за тілом кредиту. На підставі ст. 141 ЦПК України суд враховує, що оскільки, позов задоволено частково, тому, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення від 10 лютого 2020 року (а.с.1) позивачем сплачено 2102 грн. судового збору. При цьому, враховуючи, що судом частково задоволено позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором в розмірі 85697 грн. 41 коп, що становить 67 % від ціни позову, тому, на користь позивача підлягає стягнення з відповідача 1408 грн. 34 коп. судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial