Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення в порядку регресу шкоди, пов`язаної з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 6721,27 гривня та судових витрат у справі. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 29.09.2016 р. в м.Києві на пр-ті Героїв Сталінграду сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗАЗ» д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Форд Фієста» д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди згідно постанови Оболонського районного суду м.Києва від 11.11.2016 р. визнано відповідача у справі. На момент дорожньо-транспортної пригоди пошкоджений автомобіль було застраховано в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» згідно з Полісом АІ/8905640. Позивач посилається на те, що ним було сплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу в розмірі 6721,27 гривень. Оскільки відповідач у визначений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повідомив Страхову компанію про настання страхового випадку, позивач на підставі положень ст.38 зазначеного Закону просить стягнути з останнього шкоду, пов`язану з виплатою страхового відшкодування. 02.04.2019 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва було відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході розгляду справи встановлено, що 29.09.2016 р. в м.Києві на пр.-ті Героїв Сталінграду сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗАЗ» д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Форд Фієста» д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Відповідно до постанови Оболонського районного суду м.Києва від 11.11.2016 р. винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 29.09.2016 р., визнаний [PERSON] . Вина відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди не оспорюється сторонами, встановлена судовим рішенням і відповідно до положень ст.82 ЦПК України зазначені обставини не підлягають доказуванню. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Форд Фієста» д.н. [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. Страховою компанією «ПЗУ Україна» на підставі Страхового акту № UA 2016093000001/L01/03 від 15.08.2017 р. та рахунку № 00418 від 01.10.2016 р. власнику пошкодженого транспортного засобу сплачено страхове відшкодування в розмірі 6721,27 гривень. . Відповідно до ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. В силу положень п.33.1 зазначеного Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Згідно з ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Як встановлено в ході розгляду справи, відповідач не повідомив Страхову компанію про настання страхового випадку. Факт настання страхового випадку не оспорюється сторонами у даному спорі, він зафіксований правоохоронними органами; відповідача, як особу, винну в настанні дорожньо-транспортної пригоди, притягнуто до адміністративної відповідальності. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» визнало зазначений випадок страховим, провела перевірку його обставин, та провела розрахунок суми страхового відшкодування, сплативши його на користь потерпілого. Звертаючись до суду з позовом позивач посилається на наявність факту неповідомлення у визначений Законом спосіб Страховика про настання страхового випадку. Сам по собі факт неповідомлення страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях, адже регресні зобов`язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року № 6-284цс15 та від 22 березня 2017 року у справі № 6-2011цс16, Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 752/9895/15-ц , яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів України. Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі зібрані і досліджені судом докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки сам факт неповідомлення відповідачем про настання страхового випадку не став перешкодою для з`ясування всіх обставин дорожньо-транспортної пригоди, притягнення винної особи до відповідальності, здійснення оцінки матеріальних збитків та виплати страхового відшкодування. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України і в зв`язку з відмовою у задоволення позову судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed