Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26.10.2020 року з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в сумі 5000,00 грн. Так, позивач зазначає, що з моменту ухвалення рішення суду матеріальний стан позивача змінився, у зв`язку з чим він не має об`єктивної можливості сплачувати аліменти у розмірі визначеному судом. На сьогоднішній день, позивач сплачує аліменти на утримання двох дітей від попереднього шлюбу. При цьому його заробітна плата становить 5000,00 грн. на місяць. Також, у зв`язку з окупацією АР Крим, він вимушений знімати квартиру, орендна плата якої становить 8500,00 грн. на місяць. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.03.2021 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження за правилами ст.ст.274-279 ЦПК України без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. 20.07.2021 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача відповідно до якого остання заперечила проти позовних вимог в повному обсязі, оскільки вважає їх безпідставними та необґрунтованими, посилаючись на положення ст. 182 СК України, та вважає, що розмір аліментів повинен бути достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Зазначає, що утримання дітей від попереднього шлюбу та орендна плата за квартиру не є перешкодою для сплати ним аліментів у розмірі, визначеному судом. 19.07.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив в якій він зазначив, що доводи відповідача є необґрунтованими та повинні бути прийнятими судом до уваги при вирішенні даної справи по суті. На підставі положень ст.274-279 ЦПК України судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26.10.2020 року, зокрема, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі в твердій грошовій сумі 5000,00 грн. на місяць, однак е менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.06.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. На день розгляду даної справи рішення суду від 26.10.2020 року набрало законної сили. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Як вбачається із матеріалів справи, позивач як на підставу для зменшення розміру аліментів, присуджених судом до стягнення з нього на утримання сина, посилається на утримання ним двох дітей від іншого шлюбу та зміни його матеріального стану, тобто зменшення отриманого ним доходу, на підтвердження чого надав довідку від 17.02.2021 року. Також зазначив, що у зв`язку з окупацією АР Крим він вимушений винаймати житло за 8500,00 грн. на місяць. Суд вважає, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду з огляду на наступне. Так, із довідки про доходи №01/02-21-АС, виданої 17.02.2021 року [PERSON] працює в ТОВ «Будівельно-проектна компанія «АСКАНІЯ» на посаді виконавець робіт та його дохід за період з 19.06.2020 року по 31.01.2021 року складає 44531,82 грн. При цьому, позивач посилаючись на вказану довідку як на підставу для зменшення розміру аліментів, сплачу аліменти відповідача у червні 2021 року на загальну суму 8025,13 грн., про що свідчать копії квитанцій АТ «ПриватБанк» від 12.06.2021 року, 22.06.2021 року, 06.06.2021 року. З викладеного можливо зробити висновок про те, що позивачем представлені не всі дані про отримані ним доходи. Вказаного позивачем також не спростовано. Посилання позивача на те, що він утримує дітей від попереднього шлюбу також не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки це є його обов`язкові в силу положень Сімейного кодексу України. Щодо оренди житла, то дані обставини існували при ухваленні рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26.10.2020 року, а тому також не є підставою для зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Так, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст.192 СК України. Так, належних та допустимих доказів того, що з моменту винесення судового рішення суттєво змінились обставини, які не дають змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, позивачем не надано. Отже, аналізуючи зібрані по справі докази окремо та у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що належних та допустимих доказів того, що змінились обставини, що існували на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів, визначені ст.192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано. Також, позивачем не надано і доказів зміни його матеріального чи сімейного стану, стану здоров`я, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі. Інші доводи позивача не можуть бути прийняті судом, оскільки не відносяться до безумовних підстав для зменшення розміру аліментів. Враховуючи вищевикладене та те, що належних доказів в обґрунтування позову не надано, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про зменшення розміру аліментів, а тому відмовляє в задоволенні позову. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed