Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно свідоцтва № 118 про право власності на житло, громадянам [PERSON] та [PERSON] у рівних частинах на праві приватної власності належав житловий [ADDRESS], який розташований за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська та в цілому складається з: літ. А житловий будинок, літ. а веранда , літ. а? - прибудова, літ. а? - тамбур, літ. Б сарай, літ. б погреб, літ. В літня кухня, літ. Д вбиральня, 1 огорожа, 3 - споруда, загальною площею 40,50 кв. м., житловою площею 29,10 кв. м., допоміжною площею 11,40 кв. м. В 1985 році помер вітчим позивача [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина у вигляді 1/2 житлового [ADDRESS], який розташований за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська. Під час життя [PERSON] своїм майном не розпорядився. Спадкоємцями померлого є [PERSON] та [PERSON], які на момент смерті [PERSON] мешкали з ним у будинку. Через деякий час, відповідач звернулась до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадкового майна на користь позивача. Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом було розяснено про неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки неможливо надати витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно у звязку з тим, що в електронний реєстр нерухомості будинок не внесений, відсутні правовстановлюючі документи. 09 жовтня 2015 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового [ADDRESS], який розташований за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська. За життя померлий [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося [PERSON] У встановлений законом строк позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 15 грудня 2016 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, надав суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутністю, позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилась, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, відповідно до якої вона позов визнає у повному обсязі та просить розглядати справу у її відсутності. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, згідно свідоцтва № 118 про право власності на житло, громадянам [PERSON] та [PERSON] у рівних частинах на праві приватної власності належав житловий [ADDRESS], який розташований за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська та в цілому складається з: літ. А житловий будинок, літ. а веранда , літ. а? - прибудова, літ. а? - тамбур, літ. Б сарай, літ. б погреб, літ. В літня кухня, літ. Д вбиральня, 1 огорожа, 3 - споруда, загальною площею 40,50 кв. м., житловою площею 29,10 кв. м., допоміжною площею 11,40 кв. м. В 1985 році помер вітчим позивача [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина у вигляді 1/2 житлового [ADDRESS], який розташований за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська. Під час життя [PERSON] своїм майном не розпорядився. Спадкоємцями померлого є [PERSON] та [PERSON], які на момент смерті [PERSON] мешкали з ним у будинку. Через деякий час, відповідач звернулась до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадкового майна на користь позивача. Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом було розяснено про неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки неможливо надати витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно у звязку з тим, що в електронний реєстр нерухомості будинок не внесений, відсутні правовстановлюючі документи. 09 жовтня 2015 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на1/2 житлового [ADDRESS], який розташований за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська. За життя померлий [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося [PERSON] У встановлений законом строк позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 15 грудня 2016 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. У підтвердження своїх позовних вимоги, позивач надав суду копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на імя померлих [PERSON] та [PERSON], спадкоємцем яких є [PERSON], а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем. Так, згідно ст. 524 ЦК Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. п. 1,2 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він: фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, суд вважає, що надані суду документи у повному обсязі підтверджують право [PERSON] та [PERSON], на спірне майно, спадкоємцем яких є [PERSON], а тому позов має бути задоволено. На підставі викладеного та

Outcome: approved