Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] за участі третьої особи Виконавчого комітету Токмацької міської ради про припинення права спільної часткової власності, визнання права власності на цілий окремий об`єкт нерухомого майна. В обґрунтування позову посилається на те, що він є власником 2/3 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11.1995 року, реєстраційний номер 2462. Інша 1/3 частина житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] належала [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння від 02.06.1962 року та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом ЗАГС Токмацького міськвиконкому Запорізької області від 24.09.1992 року. Після її смерті в 1/3 частині житлового будинку деякий час проживав її син, [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно Токмацьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 11.10.2019 року. Спадкоємицею після смерті [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] . Родинні відносини [PERSON] та [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Токмацьким міськвідділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції від 19.07.2005 р. та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим відділом ЗАГС Токмацького міськвиконкому Запорізької області від 22.07.1989 року. З 2000 року частиною будинку, яка належала [PERSON] ніхто не користується, будь-яких витрат по утриманню будинку та прибудинкової території не несе, у зв`язку з чим, ця частина будинку прийшла у непридатний для проживання стан. Руйнуванню частини будинку сприяли нездійснення догляду за ним, а також - погодні умови. Таким чином, на даний час належна [PERSON] 1/3 частина домоволодіння [ADDRESS] повністю зруйнована та фактично її не існує, що підтверджується довідкою № 307 від 19.08.2019 року, виданої Комунальним підприємством «Абрис» та Звітом про незалежну оцінку нерухомого майна від 28.10.2019 року. Відповідно до довідки № 307 від 19.08.2019 року, виданої Комунальним підприємством «Абрис», інженером з інвентаризації нерухомого майна була проведена інвентаризація будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . При обстежені було виявлено, що 1/3 частина житлового будинку, яка належала [PERSON] повністю зруйнована. Частина будинку що належить позивачу збереглася, відповідає санітарно-технічним нормам для проживання. Після руйнації 1/3 частини житлового будинку він продовжує проживати у своїй частині будинку по теперішній час. Належну йому на праві власності частину будинку утримує в належному стані, проводить періодично капітальний та щорічно поточний ремонт. Разом зі позивачем у його частині домоволодіння зареєстрована та постійно проживає його дружина [PERSON] , що підтверджується довідкою № 4 від 06.08.2019 року. В 2019 році позивач вирішив приватизувати земельну ділянку розташовану на території домоволодіння за цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, але йому повідомили, що він не може приватизувати земельну ділянку, так як є співвласником житлового будинку та необхідно погоджувати межі земельної ділянки з іншим співвласником. Але у зв`язку з відсутністю співвласника зруйнованої частини будинку, немає осіб, які могли б звернутися із заявою про приватизацію земельної ділянки. Окрім того, 1/3 частина житлового будинку зруйнована, її не існує фізично та з технічної точки зору, а належна йому частина будинку зараз складає цілу частину, позивач звернувся до виконавчого комітету Токмацької міської ради з метою погашення права власності на 1/3 частини житлового будинку. Згідно відповіді Виконавчого комітету Токмацької міської ради від 19.09.2019 року, який повідомив, що в нього відсутні повноваження щодо погашення прав власності на об`єкти нерухомості та для врегулювання питання про право власності йому рекомендовано звернутися до суду. За даних обставин позивач не має можливості врегулювати спір у досудовому порядку, тому змушений звернутися до суду з позовом про припинення права власності [PERSON] на 1/3 частину будинку, у зв`язку з його знищенням та визнання за ним права власності на цілу частину будинку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Третя особа Виконавчий комітет Токмацької міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, віддаючи розгляд справи повністю на розсуд суду. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за нявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом, [PERSON] є власником 2/3 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11.1995 року, реєстраційний номер 2462. Інша 1/3 частина житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , належала [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння від 02.06.1962 року та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом ЗАГС Токмацького міськвиконкому Запорізької області від 24.09.1992 року. Після її смерті в 1/3 частині житлового будинку фактично в управління та володінням частиною будинку вступив її син, [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно Токмацьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 11.10.2019 року. Після смерті [PERSON] єдиною спадкоємицею за законом залишилася його донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Токмацьким міськвідділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції від 19.07.2005 р. та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим відділом ЗАГС Токмацького міськвиконкому Запорізької області від 22.07.1989 р. Як вбачається з відповіді Токмацької державної нотаріальної контори №29/01-16 від 16.01.2020 року спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] не відкривалися, згідно відомостей зі Спадкового реєстру свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом не видавалися. З 2000 року частиною будинку, яка належала [PERSON] ніхто не користується, будь-яких витрат по утриманню будинку та прибудинкової території не несе, у зв`язку з чим, ця частина будинку прийшла у непридатний для проживання стан. Таким чином, на даний час належна [PERSON] 1/3 частина домоволодіння [ADDRESS] повністю зруйнована та фактично її не існує, що підтверджується довідкою № 307 від 19.08.2019 року, виданої Комунальним підприємством «Абрис» та Звітом про незалежну оцінку нерухомого майна від 28.10.2019 року. Відповідно до довідки № 307 від 19.08.2019 року, виданої Комунальним підприємством «Абрис», інженером з інвентаризації нерухомого майна була проведена інвентаризація будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . При обстежені було виявлено, що 1/3 частина житлового будинку, яка належала [PERSON] повністю зруйнована. Частина будинку, що належить позивачу збереглася, відповідає санітарно-технічним нормам для проживання. Після руйнації 1/3 частини житлового будинку позивач продовжує проживати у своїй частині будинку по теперішній час. Належну йому на праві власності частину будинку утримує в належному стані, проводить періодично капітальний та щорічно поточний ремонт. Разом зі позивачем у його частині домоволодіння зареєстрована та постійно проживає його дружина [PERSON] , що підтверджується довідкою № 4 від 06.08.2019 року. В 2019 році позивач вирішив приватизувати прибудинкову земельну ділянку за цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, але без погодження меж земельної ділянки з іншим співвласником не може реалізувати своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки відповідно до ст. 120 ЗК України. Позивач звернувся до виконавчого комітету Токмацької міської ради з метою погашення права власності співвласника [PERSON] на знищену 1/3 частину житлового будинку. Згідно відповіді Виконавчого комітету Токмацької міської ради від 19.09.2019 року, який повідомив, що в нього відсутні повноваження щодо погашення прав власності на об`єкти нерухомості та для врегулювання питання про право власності йому рекомендовано звернутися до суду. Враховуючи відкриття спадщини після смерті [PERSON] у 1992 році, до спадкових правовідносин застосовуються положення ЦК УРСР, який діяв на момент відкриття та прийняття спадщини. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України новий ЦК України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі і зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі (ч.5 ст.319 ЦК України). Згідно зі ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Статтею 346 ЦК України передбачені підстави припинення права власності на майно, яке припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі;знищення майна; викупу пам`яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника. Згідно з положеннями статті 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що умовами для припинення права власності на знищене нерухоме майно згідно вимог статі 349 ЦК Украйни, є наявність встановленого факту знищення майна, а також відповідної заяви власника майна про внесення змін до державного реєстру. Документами, які підтверджують знищення майна, можуть бути матеріали технічної інвентаризації, що засвідчують факт знищення майна, довідки органів внутрішніх справ України, акт про пожежу, офіційні висновки інших установ або організацій, які відповідно до законодавства уповноважені засвідчувати факт знищення майна тощо. Така правова позиція, висловлена Верховним Судом у постанові від 17 січня 2019 року у справі № 708/254/18. Відповідно до п. 75 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2015 р. №1127 для державної реєстрації припинення права власності на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва у зв`язку з його знищенням подаються: 1) документ, відповідно до якого підтверджується факт такого знищення; 2) документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли такі документи було знищено одночасно із знищенням такого об`єкта). В матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо звернення відповідача в добровільному порядку до органів державної реєстрації прав на нерухоме майно із заявою про внесення змін до державного реєстру прав на нерухоме майно у зв`язку зі знищенням 1/3 частини житлового будинку. Отже, судом встановлено, що співввласник будинку помер, відповідач як спадкоємеця набула права на припинення права власності [PERSON] на 1/3 частину домоволодіння, яка було повністю зруйнована, а позивач, як співвласник 2/3 частини житлового будинку, не може повноцінно реалізувати права власника майна, тому таке його право підлягає захисту у судовому порядку шляхом припинення права власності співвласника на знищене майно. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved