Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Володарського районного суду Донецької області від 13.04.2006 року з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку. Він ніде не працює, а також має на утриманні малолітню дитину від другого шлюбу [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що його матеріальний стан погіршився і він має на утриманні ще одну малолітню дитину, просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] до 1/6 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову. Позивач в судове засідання не з`явився, однак надала суду заяву в якій просить суд задовольнити його позовні вимоги, розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву в якій зазначила, що заперечує проти задоволення позову і зменшення розміру аліментів, так як син навчається на контракті, що потребує значних коштів. Їй відомо, що позивач працює і має достатній дохід, але офіційно не працевлаштовується. Просить розглядати справу у її відсутність. 3-тя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву в якій зазначила, що проти позовних вимог [PERSON] не заперечує та просить розглядати справу у її відсутність Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Володарського районного суду Донецької області від 13.04.2006 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 05.08.2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Донецької області, [PERSON] , [INFO] одружився з [PERSON] і, відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 31.12.2010 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, має сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно роз`яснень, що містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що на момент звернення з позовом до суду, у позивача, який є платником аліментів на користь відповідача, змінився сімейний стан, у нього появився обов`язок по утриманню ще однієї дитини, він тимчасово не працює, тому позовні вимоги в частині зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1\\6 на утримання сина [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде забезпечувати захист прав обох дітей. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз. 4 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року. Разом з тим, 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим, при зменшені за даним рішенням суду розміру аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір буде не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved