Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 05.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову ХМУЮ, актовий запис №646, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 05.06.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №646. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, так як вони мають різні характери та погляди на життя та на розв'язання сімейних та побутових проблем. Внаслідок цього сторони втратили один до одного почуття поваги та кохання. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені. В судове засідання позивачка не з'явилась Надала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, окрім того в заяві зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 05.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 646.. (а.с. 7) З матеріалів справи судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно свідоцтва про народження серія 1-ВЛ №180691 сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] який після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю (а.с. 6). У відповідності зі ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Оскільки дитина [PERSON], [INFO],залишаються проживати з матірю, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей підлягають задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. у відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з дня пред'явлення даного позову з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1000 грн, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. При цьому суд відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України роз'яснює відповідачеві його відповідальність за прострочення сплати аліментів, передбачену ст. 196 Сімейного кодексу України. Судовий збір у справі у розмірі 487 грн. 20 копійок суд стягує з відповідача на користь держави, відповідно до вимог ч.3 ст.. 88 ЦПК України. Згідно зі ст.217 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved