Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, мотивуючи позов тим, що 26.04.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір №VIH0G202851320, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 10000,00 дол. США на термін до 24.04.2027 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідач [PERSON] не виконує належним чином умови кредитного договору, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість, яка станом на 25.02.2020 року становить 51250,54 дол. США, яка складається з: 11263,12 дол. США - заборгованості за кредитом (тілом кредиту); 11904,63 дол. США - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 1253,50 дол. США - заборгованості по комісії за користування кредитом; 26829,29 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Разом з тим, позивач бажає стягнути лише заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 30.01.2017 року по 25.02.2020 року в розмірі 5696,13 дол. США. Оскільки на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитним договором, що є порушенням законних прав банку, тому позивач змушений був звернутися в суд з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 26.04.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір №VIH0G202851320, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у вигляді не поновлюваної лінії в розмірі 10000,00 дол. США на термін до 24.04.2027 року для купівлі нерухомості, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, 0,2% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11. даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2. даного договору (Т. 1 а.с. 10-12). За умовами п. 2.2. кредитного договору, позичальник зобов`язався використати кредит на цілі зазначені в договорі; сплатити відсотки за користування кредитом; сплатити банку винагороду згідно п.п. 7.1 та 6.2 договору та інше. Згідно п. 2.3.1. кредитного договору, банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, при зміні кон`юнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ). Відповідно до п. 7.4. кредитного договору, згідно ст. 212 ЦК України, при порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.1, 2.2.4, 2.3.3. цього договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,46% на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача (Т. 1 а.с. 39-250; Т.2 а.с. 1 -190). Разом з тим, в порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконує. У зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість, яка станом на 25.02.2020 року становить 51250,54 дол. США, яка складається з: 11263,12 дол. США - заборгованості за кредитом (тілом кредиту); 11904,63 дол. США - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 1253,50 дол. США - заборгованості по комісії за користування кредитом; 26829,29 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором (Т. 1 а.с. 31-34). Разом з тим, позивач, з урахуванням ст. 13 ЦПК України, бажає стягнути з відповідача лише заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 30.01.2017 року по 25.02.2020 року в розмірі 5696,13 дол. США. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором на загальну суму 5696,13 дол. США. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved