overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що являється власником будинку [ADDRESS] на підставі рішенні Коростенського міськрайонного суду від 07.06.2018 року у справі №279/1901/18, в якому зареєстрована відповідачка з неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] , однак в будинку з черня 2013 року не проживає. Просить визнати відповідачку та її малолтінього сина такими, що втратили право на користування належним йому житловим приміщенням. Позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, подавши письмову заяву. Відповідачка, будучи належним чином неодноразово повідомленою про час та місце судового розгляду (ухвалу про відкриття провадження з додатками отримала 30.12.2019 року, була повідомлена шляхом розміщення оголошенням про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса Коростенського міськрайонного суду Житомирської області krm.zt.court.gov.ua, Е-mail inbox@krm.zt.court.gov.ua), в судове засідання не прибула, будь-яких заяв та клопотань не подала. Третя особа - Орган опіки та піклування Коростенської районної державної адміністрації, надала заяву про розгляд справи у відсутність її представника. За таких обставин справу розглянуто заочно у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо користування житловим приміщенням, яке являється власністю позивача. Даний спір регулюється нормами цивільного законодавства щодо права користування чужим майном (сервітут). Позивач являється власником будинку [ADDRESS] , в якому зареєстрована відповідачка та її малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , однак в будинку з черня 2013 року не проживають, житловою площею будинку не користуються, витрат по його утриманню відповідачка не несе, за користування ним позивачеві не сплачує. Відповідач є колишнім членом сім`ї позивача, оскілкьи шлюб між ними розірвано 27.04.2015 року, малолітня дитина позивача до складу його сім`ї не належить. Вирішуючи питання про те, які правові норми за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ст.58,ч.1 Конституції України) підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи час їх виникнення, встановлено, що такими є ст.ст.391,406,ч.2 ЦК України, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, право користування чужим майном може бути припинено за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач користування майном позивача припинила добровільно, витрат по утриманню спірного житлового приміщення не несе, за користування ним позивачеві оплати не проводить, вона та її дитина втратили право на користування ним, тому вимога позивача підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що являється власником будинку №76-а по вул.Залізничній м.Коростеня Житомирської області. Відповідач зареєстрована в ній, однак в квартирі не проживає, з реєстраційного обліку не знімається. Просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Позивач свої вимоги підтримав з вищезазначених підстав та просив їх задовольнити, подавши про це письмову заяву. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, його виклик в судове засідання здійснювався через оголошення в пресі. За таких обставин справу розглянуто заочно у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо користування житловим приміщенням, яке являється власністю позивача. Даний спір регулюється нормами цивільного законодавства щодо права користування чужим майном (сервітут). Позивач являється власником будинку №76-а по вул.Залізничній м.Коростеня Житомирської області, в якій зареєстрована відповідач. В даний час відповідач житловою площею квартири позивача не користується, витрат по його утриманню не несе, за користування ним позивачеві не сплачує. Вирішуючи питання про те, які правові норми за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ст.58,ч.1 Конституції України) підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи час їх виникнення, встановлено, що такими є ст.ст.391,406,ч.2 ЦК України, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, право користування чужим майном може бути припинено за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач користування майном позивача припинила добровільно, витрат по утриманню спірного житлового приміщення не несе, за користування ним позивачеві оплати не проводила та не проводить, вона втратила право на користування ним, тому вимога позивача підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що являється власником житлового будинку №10 по вул.Жмаченка с.Сингаї Коростенського району Житомирської області. Відповідач зареєстрований в ньому, однак в будинку не проживає, з реєстраційного обліку не знімається. Просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи в її відсутність на підставі наданих письмових документів, свої вимоги підтримала з зазначених в позовній заяві підстав та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомлений про час та місце його проведення, не з'явився, направив телеграму про визання позову та розгляд справи в його відсутність. За таких обставин суд провів розгляд справи у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо користування житловим приміщенням, яке являється власністю позивача. Даний спір регулюється нормами цивільного законодавства щодо права користування чужим майном (сервітут). Позивач являється власником будинку №10 по вул.Жмаченка с.Сингаї Коростенського району Житомирської області, в якому зареєстрований відповідач. В даний час відповідач житловою площею будинку позивача не користується, витрат по його утриманню не несе, за користування ним позивачеві не сплачує. Вирішуючи питання про те, які правові норми за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ст.58,ч.1 Конституції України) підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи час їх виникнення, встановлено, що такими є ст.ст.391,406,ч.2 ЦК України, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, право користування чужим майном може бути припинено за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач не був наділеним позивачем правом користуватись належним йому майном, користування ним припинив добровільно, витрат по утриманню спірного житлового приміщення не несе, за користування ним позивачеві оплати не проводив та не проводить, він втратив право на користування ним, тому вимога позивача в цій частині підлягає задоволенню. Вимога про зняття відповідача з реєстрації є безпідставною, оскільки таке зняття проводиться органом реєстрації крім інших підстав і на підставі судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, і на час звернення до суду третьою особою за даною вимогою будь-які дії, які б свідчили про існування спору з позивачем, не вчинялись. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що являється власником житлового будинку №9 по вул.Центральній в с.Іскорость Коростенського району Житомирської області. В будинку зареєстрований відповідач, однак в ньому не проживає, тягар його утримання не несе. Просить позбавити відповідача права на користування житловим приміщенням, шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Позивач свої вимоги підтримала з вищезазначених підстав та просила їх задовольнити, подавши про це письмову заяву. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, не з'явився, про причини неявки не повідомив, своїх заперечень щодо позовних вимог не надав. Виклик відповідача здійснювався шляхом розміщення оголошення про його виклик в пресі. За таких обставин, суд за згодою позивача провів розгляд справи в заочно. Дослідивши письмові матеріали та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо користування приміщенням житлового будинку, який являється власністю позивача. Даний спір регулюється нормами цивільного законодавства щодо права користування чужим майном (сервітут). Позивач являється власником житлового будинку №9 по вул.Центральній в с.Іскорость Коростенського району Житомирської області, в якому зареєстрований відповідач. В даний час відповідач житловою площею будинку позивача не користується, однак з реєстраційного обліку в добровільному порядку не знявся. В даному житловому приміщенні відповідач зареєстрований до набуття позивачем права власності на житло, витрат по його утриманню не несе, за користування ним позивачеві не сплачує, добровільно припинив користування ним. Вирішуючи питання про те, які правові норми за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ст.58,ч.1 Конституції України) підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи час їх виникнення, встановлено, що такими є ст.ст.391,406,ч.2 ЦК України, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, право користування чужим майном може бути припинено за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Оскільки між сторонами не виникли правовідносини найму житлового приміщення, то норми житлового законодавства, які регулюють припинення права користування житловим приміщенням, застосуванню не підлягають. Враховуючи, що відповідач не був наділеним позивачем правом користуватись належним йому майном, користування ним припинив добровільно, витрат по утриманню спірного житлового приміщення не несе, за користування ним позивачеві оплати не проводив та не проводить, він втратив право на користування ним, тому вимога позивача підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що являється власником житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] , в якому зареєстрований відповідач як колишній співвласник будинку, однак в будинку не проживає з вересня 2015 року, постійно проживає на території Російської Федерації та є громадянином РФ, членом його сім`ї не являється. Просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування належним йому житловим приміщенням та зняти з реєстрації. Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечив проти розгляду справи в заочному порядку, подавши письмову заяву. Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (направлення судових повісток за місцем реєстрації, розміщення оголошення на сайті суду), відзив на позов та інших заяв не подав. За таких обставин справу розглянуто заочно у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо користування житловим приміщенням, яке являється власністю позивача. Даний спір регулюється нормами цивільного законодавства щодо права користування чужим майном (сервітут). Позивач з 17.08.2021 року являється власником будинку [ADDRESS] (договір купівлі-продажу житлового будинку від 17.08.2021 року, який зареєстровано в реєстрі за №3831), в якому зареєстрований відповідач, однак житловою площею будинку позивача для проживання не користується, витрат по її утриманню не несе, за користування нею позивачеві не сплачує. Вирішуючи питання про те, які правові норми за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ст.58 ч.1 Конституції України) підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи час їх виникнення, встановлено, що такими є ст.391, 406 ч.2 ЦК України, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, право користування чужим майном може бути припинено за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Оскільки між сторонами не виникли правовідносини найму житлового приміщення, то норми житлового законодавства, які регулюють припинення права користування житловим приміщенням, застосуванню не підлягають. Враховуючи, що відповідач не був наділений позивачем правом користуватись належним йому майном, користування ним припинив добровільно, витрат по утриманню спірного житлового приміщення не несе, за користування ним позивачеві оплати не проводив та не проводить, він втратив право на користування ним, тому вимога позивача в цій частині підлягає задоволенню. Позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки зняття відповідача з реєстрації може бути проведено в позасудовому порядку на підставі даного рішення. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що являється власником квартири [ADDRESS] а м.Коростеня Житомирської області. Відповідач зареєстрована в ній, однак не проживає, з реєстраційного обліку не знімається. Просить усунити перешкоди в користуванні житловим приміщенням, шляхом визнання відповідача такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність на підставі наданих письмових документів, свої вимоги підтримав з зазначених в позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомлена про час та місце його проведення, не з'явилась, про причини неявки не повідомила, своїх заперечень щодо позовних вимог не надала. За таких обставин суд провів розгляд справи заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо користування житловим приміщенням, яке являється власністю позивача. Даний спір регулюється нормами цивільного законодавства щодо права користування чужим майном (сервітут). Позивач являється власником квартири [ADDRESS], в якій зареєстрований відповідач. В даний час відповідач житловою площею квартири позивача не користується, витрат по її утриманню не несе, за користування нею позивачеві не сплачує. Вирішуючи питання про те, які правові норми за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ст.58,ч.1 Конституції України) підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи час їх виникнення, встановлено, що такими є ст.ст.391,406,ч.2 ЦК України, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, право користування чужим майном може бути припинено за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач користування майном позивача припинив добровільно, витрат по утриманню спірного житлового приміщення не несе, за користування ним позивачеві оплати не проводив та не проводить, він втратив право на користування ним, тому вимога позивача підлягає задоволенню. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що являється власником квартири [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований в ній, однак в квартирі не проживає, з реєстраційного обліку не знімається. Просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Позивач свої вимоги підтримав з вищезазначених підстав та просив їх задовольнити, подавши про це письмову заяву. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, його виклик в судове засідання здійснювався через оголошення в пресі. За таких обставин справу розглянуто заочно у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо користування житловим приміщенням, яке являється власністю позивача. Даний спір регулюється нормами цивільного законодавства щодо права користування чужим майном (сервітут). Позивач являється власником квартири [ADDRESS], в якій зареєстрований відповідач. В даний час відповідач житловою площею квартири позивача не користується, витрат по його утриманню не несе, за користування ним позивачеві не сплачує. Вирішуючи питання про те, які правові норми за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ст.58,ч.1 Конституції України) підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи час їх виникнення, встановлено, що такими є ст.ст.391,406,ч.2 ЦК України, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, право користування чужим майном може бути припинено за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач користування майном позивача припинив добровільно, витрат по утриманню спірного житлового приміщення не несе, за користування ним позивачеві оплати не проводив та не проводить, він втратив право на користування ним, тому вимога позивача підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що являється власником квартири [ADDRESS]. В квартирі з 13.05.2008 року згідно договору найму зареєстрований відповідач, однак в ній не проживає. Просить позбавити відповідача права на користування житловим приміщенням з подальшим зняттям його з реєстрації. Позивач свої вимоги підтримала з вищезазначених підстав та просила їх задовольнити, подавши про це письмову заяву. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, не з'явився, про причини неявки не повідомив, своїх заперечень щодо позовних вимог не надав. Виклик відповідача здійснювався шляхом розміщення оголошення про його виклик в пресі. За таких обставин суд провів розгляд справи заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо користування приміщенням житлового будинку, який являється власністю позивача. Даний спір регулюється нормами цивільного законодавства щодо права користування чужим майном (сервітут). Вимога про зняття з реєстраційного обліку є похідною від вимоги про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Позивач являється власником квартири №2 житлового будинку №37 по вул.Іскоростенській м.Коростеня Житомирської області, в якому на підставі договору найму проживав відповідач. В даний час відповідач житловою площею квартири позивача не користується, однак з реєстраційного обліку в добровільному порядку не знявся. В даному житловому приміщенні відповідач зареєстрований після набуття позивачем права власності на житло, витрат по його утриманню не несе, за користування ним позивачеві не сплачує, добровільно припинив користування ним. Вирішуючи питання про те, які правові норми за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ст.58,ч.1 Конституції України) підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи час їх виникнення, встановлено, що такими є ст.ст.391,406,ч.1,п.2 ЦК України, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, сервітут припиняється у разі відмови від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут. Враховуючи, що відповідач був наділеним позивачем правом користуватись належним йому майном, однак користування ним припинив добровільно, витрат по утриманню спірного житлового приміщення не несе, за користування ним позивачеві оплати не проводить, його право користування ним припиняється, тому вимога позивача про позбавлення права користування житловим приміщенням підлягає частковому задоволенню. Вимога про зняття відповідача з реєстрації є безпідставною, оскільки таке зняття проводиться органом реєстрації крім інших підстав і на підставі судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial