Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що від шлюбу із [PERSON] (у шлюбі мала прізвище - [PERSON] ) вони мають малолітню дитину - сина, [PERSON] , [INFO] . Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 травня 2018 року шлюб було розірвано. Після шлюбу відповідач змінила прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». З квітня 2018 року відповідач та її батьки не пускають його до будинку, де вони раніше проживали з з дружиною та їх сином однією сім`єю. З цього часу він проживає окремо за адресою: [ADDRESS] . Син постійно проживає разом з матір`ю за адресою [ADDRESS] . Позивач зазначає, що після розірвання шлюбу він регулярно кожні вихідні приїжджав за адресою [ADDRESS] щоб передати колишній дружині кошти, подарунки, одяг, їжу на утримання дитини та поспілкуватися із сином. Відповідач або її мати надавали йому можливість поспілкуватися із дитиною 5-10 хвилин, не дозволяючи гуляти з ним. У вересні 2018 року він вкотре приніс гроші, подарунки, їжу та одяг за списком, який надавала відповідач та став наполягати, щоб йому надали можливість цього дня погуляти із дитиною. Батьки колишньої дружини стали перешкоджати у цьому, намагалися забрала у нього дитину та стали вже разом із [PERSON] вчиняти конфлікт, погрожуючи йому. Внаслідок цього конфлікту батьки [PERSON] за присутності дитини спричинили йому тілесні пошкодження. З цього часу на прохання позивача надати йому можливість бачитись з дитиною, відповідач відмовляє, дитину переховує, навіть не надає можливості спілкуватися телефоном. Позивач зазначає, що син дуже прив`язаний до нього, йому відомо, що він за ним сумує й потребує спілкування як з батьком. Вказує також, що на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває. За місцем попереднього проживання, за адресою [ADDRESS] , де на теперішній час проживає [PERSON] разом із сином, характеризувався позитивно і як зазначають сусіди, за час свого проживання разом із сім`єю проявляв себе як турботливий батько, гарний сім`янин. Жодних шкідливих звичок не має. Позивач зазначає, що під час сумісного проживання з відповідачем з моменту укладення шлюбу до березня 2018 року він повністю утримував сім`ю, адже відповідач ніколи за час шлюбу не працювала, за його кошти робили ремонт у будинку, придбане майно та інше. Позивач ніколи не відмовлявся утримувати дитину або дружину, ніколи їх не кривдив. Тому йому не зрозуміла така агресивна поведінка відносно нього з боку колишньої дружини та її батьків, та заборони у спілкуванні із його дитиною. Також зазначає, що 07 листопада 2018 року Харківським районним судом Харківської області було видано наказ про стягнення з нього на користь відповідач аліментів на утримання сина у розмірі однієї чверті заробітку з 10.10.2018 року до повноліття сина. Відповідач відмовлялася надати йому чи державному виконавцю реквізити, на які він б міг перераховувати їй кошти, заблокувала телефон, переховує від нього дитину, не надає можливості йому із нею спілкуватися. В цьому їй допомагають її батьки, які будь-яке його намагання поспілкуватися із будь із ким перетворюють у штучний конфлікт. Він сплачує аліменти на утримання сина через відділення Укрпошти за адресою проживання відповідача, які вона отримує згідно до повідомлень. Позивач зазначає, що розуміє свій батьківський обов`язок приймати участь у вихованні дитини, та як людина, яка має почуття, має дуже велике бажання виховувати свою дитину, спілкуватися з нею, віддаючи своє тепло і батьківську любов. Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що його спілкування із дитиною спричинить шкоду сину [PERSON] не існує. Створення перешкод його спілкуванню із сином порушує не тільки його права як батька, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дитини. За таких обставин, оскільки в добровільному порядку вирішити вказане питання не вбачається можливим, наявні правові підстави для визначення способів участі батька у вихованні і спілкуванні з дитиною за рішенням суду. Цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з малолітнім сином надійшла до Харківського районного суду Харківської області згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2018 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 січня 2019 року вищевказаний позов було залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення копії ухвали. У встановлені законом строки позивач усунув зазначені в ухвалі суду недоліки. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04 лютого 2019 року уточнений позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з малолітнім сином, прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено дату проведення підготовчого судового засідання. Відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позов, в якому заперечувала проти задоволення позовних вимог, пояснила, що перебувала у шлюбі з [PERSON] , який був зареєстрований 27 грудня 2013 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №467. Від шлюбу народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає разом із нею та її батьками за адресою її реєстрації. Зазначає, що через неадекватну поведінку [PERSON] вона вимушена звертатися до правоохоронних органів із заявами. Він приходить за місцем її мешкання та у грубій формі вимагає надати йому побачення із сином. Витівки [PERSON] вона розцінює як його жорстоке ставлення до своєї дитини, бо вимагаючи від неї надати побачення із сином, він навмисно з`являється до них після 21.00 години, в той час коли дитина спить, при цьому влаштовує сварки, від яких син прокидається, плаче. Зазначає, що [PERSON] вчиняє насильство відносно неї та її батьків, руйнує та знищує їх майно, а також демонструє відкриту неповагу до старших від нього по віку людей. Переконана, що тривалі побачення та навіть короткочасні зустрічі [PERSON] із сином [PERSON] без її присутності та з можливістю виїзду за межі міста не будуть корисними для інтересів дитини. Зазначає також, що неадекватна поведінка [PERSON] викликає у неї побоювання за майбутню долю сина, якщо припустити можливість його спілкування з [PERSON] .Тож просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. До суду надійшли заяви від [PERSON] (бабуся відповідача [PERSON] ), [PERSON] (мати відповідача [PERSON] ), [PERSON] (батько відповідача) про залучення їх до участі у справі у якості третіх осіб на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог. 02 липня 2020 року відмовлено у задоволенні заяв про залучення до участі у справі у якості третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . підготовче провадження у цивільній справі закрито, справа призначена до розгляду по суті. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце цього засідання повідомлялись належним чином. Представник позивач - адвокат Літвінова О.Б. надала до суду заяву про розгляд справи у відсутність її та позивача, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явилась повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась своєчасно і належним чином шляхом направлення судової повістки за місцем проживання, причини не явки суду не повідомив. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Представник третьої особи - Служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність їх представника з урахуванням висновку Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 16.12.2019 року. Представник третьої особи - Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради у судове засідання не зявився про день, час та місце слухання справи повідомлений, причину неявки суду не повідомили. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який був зареєстрований 27 грудня 2013 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №467. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №247. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 травня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Рішення суду набрало законної сили. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Зазначеним рішенням суду встановлено, що спільне життя між сторонами припинено через відсутність між ними порозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Після розірвання шлюбу малолітній [PERSON] проживає разом з відповідачем за адресою: [ADDRESS] , що не заперечується сторонами по справі. Судовим розглядом встановлено, що між сторонами склалися стосунки, які позбавляють можливості позивача регулярно спілкуватися з дітьми. Самостійно і добровільно батьки не можуть визначитись зі спільною участю у вихованні дітей, в зв`язку з чим порушено питання про участь у вихованні дітей, які мешкають окремо від батька. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та її батько - [PERSON] неодноразово зверталися до органів поліції та суду зі скаргами на поведінку [PERSON] . Також судом встановлено, що з аналогічними заявами на поведінку заявниці та її батьків звертався і [PERSON] . Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 18 вересня 2019 року в задоволенні заяви [PERSON] , заінтересовані особи - [PERSON] , Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області, про видачу обмежувального припису відмовлено. На підставі судового наказу, виданого Харківським районним судом Харківської області 07 листопада 2018 року, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 10 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав залишено без розгляду у зв`язку із повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого позивач [PERSON] та її представника. Оцінюючи доводи, суд керується положеннями Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства». Згідно частин другої, восьмої та дев`ятої статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року, (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з частиною 1 статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. За змістом статті 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно статті 157 СК України, той з батьків, що проживає окремо від дитини, зобов`язаний приймати участь в її вихованні та має право на особисте спілкування з нею. Крім того, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до статті 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Статтею 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Службою у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області надано висновок №01-22/2748 від 16 грудня 2019 року щодо вирішення спору про визначення способів участі [PERSON] , [INFO] у вихованні малолітнього [PERSON] , [INFO] . Так із наданого висновку вбачається наступне. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 18.11.2019, складеного спеціалістами служби у справах дітей по Індустріальному району ДССД Харківської міської ради, житло за вказаною вище адресою розміщено на 9-му поверсі 9 поверхового будинку, складається з однієї кімнати, кухні, сумісної ванної кімнатами та туалету. Ізольована квартира з усіма зручностями. В наявності централізоване опалення, газо-, водо-, електропостачання. В квартирі дотримані санітарно-гігієнічні норми - чисто, затишно. Квартира облаштована сучасною побутовою технікою та меблями. В квартирі є місце для ігор та занять дитини. Батьком дитини створені належні умови для виховання та розвитку дитини. Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї від 20.05.2019, складеного головним спеціалістом по Індустріальному ДССД ХМР, складних життєвих обставин за місцем проживання батька не виявлено. [PERSON] до служби у справах дітей надав довідку Міністерства внутрішніх справ України, згідно з якою він до кримінальній відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості немає та в розшуку не перебуває. За письмовою інформацією Національної поліції України Головного Управління національної поліції в Харківської області Харківського відділу поліції (від 14.06.2019 за № 6338/119-90/01/20-2019) за заявою гр. [PERSON] , [INFO] , була проведена перевірка щодо вжиття заходів до колишньої дружини [PERSON] , 1990 р.н., та тестя [PERSON] , які перешкоджають заявнику бачитись з сином [PERSON] , 2015 р.н. В ході розгляду даного матеріалу було встановлено, що між вищевказаними громадянами на протязі тривалого часу виникли особисті неприязні стосунки, в результаті чого [PERSON] , та її батько [PERSON] перешкоджають гр. [PERSON] бачити сина. Крім того, під час обстеження інформація про вчинення насильства відносно дитини не підтвердилася. З усіма учасниками конфлікту проведена профілактична бесіда про неприпустимість порушення чинного законодавства України. [PERSON] письмово звертався до [PERSON] про надання нею нотаріальної згоди на виїзд сина [PERSON] для відпочинку та оздоровлення до Іспанії. У листі він пояснив [PERSON] , що всі витрати з приводу даної поїздки бере на себе. Відповіді до теперішнього часу не отримав. Батько дитини повідомив, що систематично бере консультації у відповідних фахівців щодо мінімізації впливу на дитину спірної ситуації, що склалась у відношеннях з колишньою дружиною. [PERSON] до служби у справах дітей Харківської райдержадміністрації надав лист від 29.05.2019 за № 126 КНП ХРР «Центр первинної медичної допомоги № 3» Харківського району про стан здоров`я малолітнього [PERSON] . Батько дитини стурбований станом здоров`я, та розвитком свого сина, тривалим невідвідуванням Безлюдівського дошкільного навчального закладу (ясла-садок). Вважає, що для дитині, для її нормального психофізіологічного розвитку потрібно відвідувати дошкільний навчальний заклад та спілкуватись з однолітками. Зазначив, що сину майже чотири з половиною рочків, а він погано розмовляє. З матірю`ю дитини [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з малолітнім [PERSON] за адресою: [ADDRESS] 14.11.2019 була проведена відповідна бесіда. В ході проведеної бесіди було з`ясовано, що вона категорично проти участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітнім [PERSON] . Зі слів [PERSON] дитина в загалі не знає хто його батько. Позовні вимоги [PERSON] мати дитини не підтримує. Позицію [PERSON] підтримав її батько [PERSON] , з яким також було проведено бесіду. Зі слів [PERSON] , режим дня дитини має наступний порядку: кожний робочий день неділі з 8.00 год. до 16.00 год. - відвідування дитячого навчального закладу м. Харкова; вівторок, четвер, субота (з 17.00 год.) - плавання у басейні; понеділок, середа, п`ятниця (з 17.00 год.) - відвідування занять з танців; середа, п`ятниця (з 19.00 год.) - відвідування занять з малювання. Документи, які підтверджують, що дитина відвідує зазначені заняття, [PERSON] до служби не надала. Відповідно до актів обстеження сім`ї та житлово-побутових умов родини [PERSON] від 10.05.2019, 11.07.2019 за вищевказаною адресою проживають: [PERSON] , [INFO] - баба дитини, [PERSON] , [INFO] - дід дитини, [PERSON] [INFO] - мати дитини та її син [PERSON] , [INFO] . За результатами обстеження сім`ї встановлено, що родина проживає у приватному будинку, в якому є всі необхідні умови для повноцінної життєдіяльності. Для малолітнього [PERSON] створені належні умови для його виховання та розвитку. В родині доброзичливі стосунки, схильності до агресії не спостерігається. Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї [PERSON] від 12.04.2019 задовольнити потреби дитини, батьківський потенціал належний. Фактори сім`ї та середовища сприяють вирішенню проблеми, мати готова підтримувати дитину. Складних життєвих обставин в родині [PERSON] не виявлено. 27.11.2019 після повідомлення [PERSON] у телефонному режимі про час відвідування, було здійснено виїзд спеціалістом відділу захисту прав дітей служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації, разом з фахівцем Харківського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, секретарем виконкому Безлюдівської селищної ради з метою обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] . Скласти відповідний акт обстеження умов проживання не виявилось можливим у зв`язку з тим, що двері до будинку ніхто не відчинив, що підтверджують службова записка від 27.11.2019 та складений відповідний акт обстеження від 27.11.2019. [PERSON] звернулася до [PERSON] з проханням надати згоду на виїзд сина в її супроводі з метою оздоровлення до Арабської Республіки Єгипет, до м. Шарм-Ель-Шейх, терміном на 7 ночей, починаючи з 29.08.2019 по 10.09.2019. [PERSON] категорично був проти поїздки за кордон до Арабської Республіки Єгипет свого сина [PERSON] . Свою позицію обґрунтував тим, що у Арабський Республіці Єгипет було введено надзвичайний стан та комендантський час, перебування туристів у АРЄ є небезпечним у зв`язку із постійними терактами. Батько дитини вважає, що перебування у м. Шарм-Ель- Шейх Арабської Республіки Єгипет малолітнього [PERSON] є небезпечним. Службою у справах дітей Харківської райдержадміністрації до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова був поданий висновок органу опіки та піклування (вих. № 01-22/2243 від 07.10.2019) щодо вирішення спору про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку органу опіки та піклування Харківська районна державна адміністрація Харківської області вважає недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved