Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він13 жовтня 2007 року уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. З листопада 2019 року та по теперішній час вони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Можливості зберегти сім`ю не має. На примирення не згодний і тому, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач до зали судового засідання не з`явивсь, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач до зали судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву про згоду з позовними вимогами та проханням задовольнити позовні вимоги. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову за таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] [NUMBER] [NUMBER] , 13 жовтня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 696. Після державної реєстрації шлюбу, прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Судовим розглядом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинено у зв`язку з різними поглядами на життя, відсутністю почуття любові, поваги. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ч .2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе шлюб зареєстрований між сторонами розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 СК України. В частині позовних вимог щодо залишення прізвища відповідача [PERSON] суд зазначає наступне. Відповідно до ст.. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] [NUMBER] від 13 жовтня 2007 року, після державної реєстрації шлюбу, прізвище відповідача змінено на « [PERSON] ». Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в частині позовних вимог щодо залишення прізвища відповідача [PERSON] без змін, оскільки право залишити або відновити своє дошлюбне прізвище має право вирішити саме відповідач [PERSON] .. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. З урахуванням вищезазначеного, та зважаючи на те, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 104,105,112, 114 СК України,

Outcome: approved