Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) [NUMBER], яка належала [PERSON], на підставі сертифікату на право на земельну частку, як члену колективного сільськогосподарського підприємства СГК «Броницьке», яке видано на підставі розпорядження голови Дрогобицької райдержадміністрації від 13.09.2000 року за № 284, право власності на земельну ділянку розміром 2,57 га., та право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія [NUMBER], що належала [PERSON] на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ТзОВ «Броницьке», як спадкоємцем за заповітом після смерті, його бабці [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позову покликається на те, що [INFO] померла його бабця [PERSON], якій належало вказане майно, та яка 24.09.2001 року склала заповіт, згідно якого усе своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті заповіла йому. Після її смерті відкрилася спадщина на вищевказане спадкове майно. Зазначає, що після її смерті він фактично вступив у володіння спадковим майном, обробляв вказану присадибну ділянку, підтримував її у належному стані, оплачував податок на земельну ділянку. Крім нього, інших спадкоємців першої черги не має, а тому був змушений звернутись з даним позовом до суду, який просить задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій відзначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача Броницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду клопотання, в якому відзначив, що просить розгляд даної справи проводити без представника відповідача, щодо задоволення позовних вимог позивача не заперечив. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Так, вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO], діяв Цивільний Кодекс УРСР (в редакції 1963 року), який слід застосовувати до правовідносин спадкування належного їй майна. Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями за законом у рівних частках є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки померлого, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга). До числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як стверджується матеріалами справи, що [PERSON], яка померла [INFO], згідно свідоцтва про смерть останньої серії [NUMBER] від 02.10.2002 року, яке видано Броницькою сільською радою Дрогобицького району Львівської області, мала право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ТзОВ «Броницьке», що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER] від 04.05.2006 року. Згідно витягу з книги записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на території Броницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, який видано Управлінням Держкомзему у Дрогобицькому районі Львівської області «Д» за № 657 від 15.03.2010 року вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження голови Дрогобицької райдержадміністрації від 13.09.2000 року за № 284, серії [NUMBER], зареєстрованого в Дрогобицькій райдержадміністрації 01.03.2000 року за № 118, належала земельна ділянка розміром 2,57 га. сільськогосподарських угідь, що також підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 01.03.2000 року. Натомість, як вбачається із складеного [PERSON] заповіту від 24.09.2001 року, посвідченого секретарем Броницької сільської ради народних депутатів та зареєстрованого в реєстрі за № 20, остання усе своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті заповіла позивачу по справі [PERSON] Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом її відкриття є день її смерті, а відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок смерті. За правилами статей 1222-1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а в разі його відсутності, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Оскільки протягом встановленого законом строку спадкоємець - позивач не заявив про відмову від спадщини, то на підставі п. п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадщина, незалежно від часу її прийняття, належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Вимогами ст. 392 ЦК України та наданих до неї роз'яснень у листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Окрім того, у згаданому листі зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. З огляду на викладене, а також враховуючи ту обставину, що позивач є його єдиним спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину після смерті його бабці [PERSON], яка померла [INFO], а тому суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню. Враховуючи вище наведене та

Outcome: approved