Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) через несплату аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що від шлюбу з відповідачем, мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду № 676/970/13-ц від 25 квітня 2013 року з [PERSON] на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] з 13.02.2013 року в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На даний час діти перебувають на утриманні позивачки, відповідач сплачує аліменти несвоєчасно та не у повному обсязі, а обставини, які можуть бути причиною такої несплати, відсутні. На час звернення до суду з позовом у відповідача, [PERSON] , існує заборгованість з виплати аліментів згідно виконавчого листа № 676/970/13-ц виданого 26.04.2013 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом на утримання наших дітей. Відповідно до довідки-розрахунку (вих. № 2105 від 22.01.2019 року), виданого державним виконавцем Рівненського районного відділу державної виконавчої служби загальна заборгованість відповідача станом на 01 лютого 2019 року по сплаті аліментів на утримання дітей складає 19 349,19 грн (дев`ятнадцять тисяч триста сорок дев`ять грн. 19 коп). Сумарно неустойка за заборгованість (за період з березня 2016 року по 01.02.2019 року) з виплати аліментів на 01.02.2019 року становить 5486,40 грн (п`ять тисяч чотириста вісімдесят шість грн. 40 коп.). Просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , [ADDRESS] на користь позивачки неустойку за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 5486,40 грн. та 185,01 грн. інфляційних. 24.04.2019 року позивач збільшила позовні вимоги, просить стягнути з [PERSON] на її користь неустойку за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 91\~993,54 грн. (за період з березня 2016 року по 01.02.2019 року) та 2\~733,97 грн. інфляційних (за період з березня 2016 року по 01.02.2019 року). 07.05.2019 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства. Просить виключити відомості про [PERSON] , [INFO] , уродженця та жителя с.Дядьковичі Рівненського району Рівненської області, ІПН [NUMBER] , як батька дитини [PERSON] , [INFO] з актового запису №27, складеного 13.01.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області. [PERSON] , [INFO] з актового запису про народження №928, складеного 30.10.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області. [PERSON] та її представник - [PERSON] в судовому засіданні первісний позов підтримали , зустрічний позов не визнали. [PERSON] в своїх поясненнях вказала , що [PERSON] не є біологічним батьком сина [PERSON] . Так як [PERSON] подав заяву про реєстрацію його батьком [PERSON] , то він не має права оспорювати батьківство і повинен сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей. Відповідач нерегулярно сплачував аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, тому з нього підлягає стягненню неустойка за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 91993 гривні 54 коп. та інфляційні втрати в сумі 2733 гривні 97 коп.. Вона привозила в експертну установу для проведення генетичної експертизи тільки [PERSON] тому, що [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON] . [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні первісний позов не визнали і пояснили, що [PERSON] не сплачував аліменти через важке матеріальне становище та через відсутність стабільного заробітку. [PERSON] на даний момент має іншу сім`ю , має на утриманні дружину та дитину. Для погашення заборгованості по сплаті аліментів він вимушений був позичати додатково грошові кошти. Він не знав, що не є біологічним батьком старшого сина. Під час того, як познайомився з [PERSON] він працював вахтовим методом на підприємств, яке виконувало роботи на цемзаводі. В 2008 році він з [PERSON] зустрічались , потім розійшлися. В 2009 році коли вже вона була вагітна , то знову почали зустрічатись . В листопаді чи грудні 2009 року він поїхав додому в Рівненську область так, як була перерва між вахтами і приїхав вже на роботу через два місяці, як вона родила дитину. З перинатального центру він [PERSON] після народження нею сина [PERSON] , [INFO] не забирав. Коли в них народився син [PERSON] , [INFO] . То він вже забирав її з дитиною з перинатального центру. Коли в нього народилася дитина від іншого шлюбу, в якому він на даний час перебуває, то він був присутній під час пологів. Крім того [PERSON] пояснив, що подавав з [PERSON] заяву про визнання ним батьківства по відношенню до [PERSON] , [INFO] після реєстрації шлюбу з нею. За проведення експертизи не сплачував гроші тому, що для проведення експертизи [PERSON] привозила тільки молодшого сина, а експерти говорили , що проведення генетичної експертизи щодо двох дітей одразу буде дешевше ніж проводити експертизу щодо кожної дитини окремо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав показання, що він разом з [PERSON] працювали в кафе « [INFO] ». Так як [PERSON] була матір`ю одиначкою, то працівники кафе збирали їй кошти на придбання всього необхідного для дитини. Він разом з іншими працівниками забирав [PERSON] з перинатального центру після народження дитини і свідок є похресником сина [PERSON] , [INFO] . Також в вересні 2010 року свідок з «хрещеною матір`ю» [PERSON] , [INFO] приїздили до [PERSON] на весілля і були єдиними гостями з її сторони. [PERSON] не є біологічним батьком сина [PERSON] , [INFO] і це всі знали. На весіллі [PERSON] говорив, що бажає, щоб дитина мала його прізвище і що він її усиновить. Свідок [PERSON] - сусідка [PERSON] , в судовому засіданні дала показання, що біологічним батьком сина [PERSON] , [INFO] є « [PERSON] », з яким [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Свідок неодноразово заходила в гості до [PERSON] і бачила того « [PERSON] ». Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) через несплату аліментів на утримання дітей та стягнення інфляційних втрат не підлягає задоволенню, в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства теж слід відмовити. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] народила сина, якого в подальшому назвала [PERSON] . 13 січня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець Подільському Кам`янець Подільського міськрайонного управління юстиції було складено актовий запис в порядку ч. 1 ст. 135 СК України про народження [PERSON] , батьком дитини був записаний « [PERSON] », матір`ю [PERSON] . Дошлюбне прізвище [PERSON] було « [PERSON] ». За спільною заявою батьків про визнання батьківства від 18 листопада 2010 року та актового запису про шлюб № 7 від 10 вересня 2010 року було внесено зміни до актового запису № 27 від 13 січня 2010 року та змінено прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » , по батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » , відомості про батька з « [PERSON] » на « [PERSON] » та внесено зміни щодо персональних даних батька в частині громадянства батька та відомостей про місце проживання батька. Крім того в актовому записі про народження дитини було перенесено прізвище матері дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » на підставі актового запису про шлюб , що підтверджується копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін (доповнень) від 18 жовтня 2011 року (т. 1 а.с. 172 173), копією актового запису про народження дитини за № 27 від 13 січня 2021 року ( т. 1 а.с. 229). З копії рішення Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 20 лютого 2014 року про розірвання шлюбу вбачається, що сторони перебували в шлюбі з 10 вересня 2010 року, з лютого 2013 року сторони спільно не проживали. З копії свідоцтва про народження ( т. 1 а.с. 65) вбачається, що сторони є батька неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у\~статті 126\~цього Кодексу,\~або рішення\~суду орган\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану вносить\~відповідні зміни\~до актового\~запису про\~народження,\~складеного органами\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану України,\~та видає\~нове Свідоцтво\~про народження. Відповідно до ч. 5 ст. 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком. В задоволенні\~ зустрічного\~позову \~в частині\~ оспорювання\~ батьківства\~ [PERSON] по відношенню до [PERSON] , [INFO] суд враховує, що [PERSON] знав до подання спільної заяви про визнання батьківства про те, що він не є біологічним батьком по відношенню до цієї дитини. Дані обставини підтверджуються поясненнями [PERSON] в судовому засіданні в яких він вказав, що подав заяву про визнання батьківства для того, щоб були гарні відносини в сім`ї з дружиною , що він приїхав до неї через два місяці після народження нею сина [PERSON] і з того часу проживали разом , що він не забирав [PERSON] з перинатального центру з дитиною через те, що в нього була перерва між вахтами і він приїхав в місто Кам`янець - Подільський по завершенню такої перерви. Крім того суд враховує пояснення [PERSON] в судовому засіданні в яких він вказав, що [PERSON] з сином [PERSON] , [INFO] він забирав з перинатального центру. Крім того він був присутній під час пологів своєї доньки [PERSON] , [INFO] . Враховуючи такі його пояснення суд враховує, що якби [PERSON] був біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , то він би забирав цю дитину з перинатального центру разом з матір`ю дитини і опікувався би цією дитиною з її народження, а не приїхав би до неї через два місяці після її народження. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~133\~ СК\~України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. При відмові в задоволенні позову [PERSON] про оспорювання батьківства по відношенню до сина - [PERSON] , [INFO] , суд враховує, що судом двічі призначалися судово генетичні експертизи для встановлення кровного споріднення, однак [PERSON] жодного разу не провів оплату цієї експертизи і тому експертне дослідження проведено не було, дитина була народжена під час перебування сторін в шлюбі. Тому в задоволенні зустрічного позову в цій частині слід відмовити через недоведеність. Відповідно\~до ст..\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін.\~ Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом.\~ Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~ Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При \~відмові \~в задоволенні\~ первісного\~позову \~суд враховує,\~що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду № 676/970/13-ц від 25 квітня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] з 13.02.2013 року в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З копії рішення Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 05 липня 2019 року вбачається, що даним рішенням було змінено розмір аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей з 1/3 частики , але не менше 30 % прожиткового мінімуму на утримання кожної дитини на 2/7 частин заробітку [PERSON] , але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму на тримання кожної дитини до досягнення повноліття найстаршою дитиною. Згідно з частиною першою\~статті 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись\~\~\~\~як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Тлумачення\~статті 196 СК України\~свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. Вказаний висновок підтверджується наступним. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята\~статті 7 СК України). Згідно зі\~статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами\~ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до частини першої\~статті 9 ЦК України\~положення цього\~Кодексу\~застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Тлумачення\~статті 8 СК України\~та частини першої\~статті 9 ЦК України\~дозволяє зробити висновок, що положення\~ЦК України\~субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга\~статті 614 ЦК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої\~статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У\~СК України\~не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою\~статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. При відмові в задоволенні первісного позову суд враховує, що [PERSON] з травня 2017 року був звільнений з останнього місця роботи, що підтверджується записами копії його трудової книжки. (т. 2 а.с. 65). Також при відмові в задоволенні позову про стягнення пені вбачається, що в довідці від 23 квітня 2019 року вказується, що [PERSON] мав заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 12973 гривні і що станом на 30 червня 2018 року в нього заборгованості зі сплати аліментів на користь [PERSON] не було. При відмові в задоволенні позову про стягнення неустойки в розмірі 91993 гривні 54 коп. суд враховує, що нарахування неустойки за період з 01 березня 2016 року по 01 лютого 2019 року здійснено з порушенням чинного законодавства, оскільки нарахування неустойки було здійснено не за кожен місяць окремо, а з наростаючим підсумком нарахування розміру пені. Тому суд не бере даний розрахунок до уваги. Крім того при відмові в задоволенні позову про стягнення пені в сумі 91993 гривні 54 коп. суд враховує, що [PERSON] не мав постійного місця роботи , а також те, що з нього стягуються наказом Рівненського районного суду Рівненської області від 20 травня 2019 р. аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 травня 2019 року до повноліття дитини на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що позивачем за первісним позовом невірно , з наростаючим підсумком проведено нарахування пені, що не відповідає чинному законодавству. Враховуючи, що в задоволенні позову про стягнення неустойки (пені) в розмірі 91993 гривні 54 коп. відмовлено, то не підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні втрати в сумі 2733 гривні 97 коп. Враховуючи, що [PERSON] звільнена від сплати судового збору з позовних вимог про стягнення пені , відмовою в задоволенні позову в цій частині , судові витрати в сумі 919 грн. 93 коп. слід віднести на рахунок держави. Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат в сумі 2733 гривні 97 коп. відмовлено і нею при подачі позову не було сплачено судовий збір з цих позовних вимог, то з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768 гривень 40 коп. Враховуючи, що в задоволенні зустрічного позову про оспорювання батьківства відмовлено, і [PERSON] при подачі позову судовий збір в розмірі 768 гривень 40 коп. сплачений не був, то з нього на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 гривень 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved