Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 15277,69 гривень, а також стягнення судових витрат у справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Державне житлово-комунального підприємство НАН України є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] , обслуговує його та надає відповідні комунальні послуги. Відповідач у справі є користувачем квартири [ADDRESS] та власником особового рахунку згідно договору. В обґрунтування позову, посилаючись на положення ст.ст. 66-68ЖК України, позивач зазначає, що відповідач, як наймач квартири, належним чином не виконала свої зобов`язання по оплаті комунальних послуг, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 01.11.2019 року становить 15277,69 гривень, яку він просить стягнути в судовому порядку. 17.01.2020 р. ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач з заявами про розгляд справи в порядку загального позовного провадження або за участю сторін до суду не звертався. Судові повістки, що направлялися на адресу відповідача, поверталися до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення у зв`язку з відсутністю адресата. На підставі ст..ст. 274-279 КПК України справа розглядається на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами було укладено Договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 05.05.2004 року. Відповідно до умов Договору, власник будинку забезпечує обслуговування та ремонт житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 47,7 кв.м., а також утримання прибудинкової території. Співвласник приймає участь у витратах на виконання названих робіт. З договору вбачається, що зазначена квартира зареєстрована за відповідачем на підставі Договору купівлі-продажу №827764 від 01.04.2004 року. П.2.1.2 Договору передбачено, що власник будинку зобов`язується забезпечити надання співвласнику комунальних та інших послуг за діючими розцінками і тарифами, в тому числі по обслуговуванню технічного обладнання квартири та ведення особистого рахунку(а.с.7). Розпорядженням №291 Президії національної Академії наук України від 02.03.2000року було визначено, що НАН України в порядку перерозподілу майна НАН України передала зі свого балансу на баланс Державного житлово-комунального підприємства НАН України житлові будинки та гуртожитки згідно з додатком 1, а саме: жилий будинок [ADDRESS] .(а.с.8) З довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) від 08.11.2019 року, вбачається заборгованість за період з 01.02.2011 року по 31.10.2019 року у розмірі 15 277,69 гривень, за адресою: [ADDRESS] , опалювальною площею 46,80 кв.м. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ст.19 Закону, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відносини між учасниками правовідносин в сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема, в частині надання послуг з центрального опалення врегульовано нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин ) та положеннями Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 № 630. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.ст.19, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є: найменування сторін; предмет договору; вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг; порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги; порядок перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; права та обов`язки сторін; порядок контролю та звіту сторін; порядок вимірювання обсягів та визначення якості наданих послуг; визначення точок розподілу, в яких відбувається передача послуг від виконавця/виробника споживачу; порядок обслуговування мереж та розподіл повноважень щодо їх експлуатації та відновлення (ремонту); умови доступу в квартиру, будинок, приміщення, на земельну ділянку для усунення аварій, неполадок, огляду мереж, зняття контрольних показників засобів обліку; порядок здійснення ремонту; відповідальність сторін та штрафні санкції за невиконання умов договору; порядок вирішення спорів; перелік форс-мажорних обставин; строк дії договору; умови зміни, пролонгації, припинення дії договору; дата і місце укладення договору. Статтею ст. 648 ЦК України встановалено, що зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов`язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту. Особливості укладення договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування встановлюються актами цивільного законодавства. Виходячи з вищевказаних норми закону, законодавцем було визначено особливості щодо укладення певного виду договорів про надання житлово-комунальних послуг, які передбачені типовими договорами, затвердженими Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 05.05.2004 року, укладений між сторонами, не містить в собі строку його дії, вичерпного переліку житлово-комунальних послуг, тарифів та їх складової на кожну з цих послуг, загальної вартості послуг; порядку оплати за спожиті житлово-комунальні послуги; порядку перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості та інше. Відповідно до ч.1 Розділ VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, встановлено, що цей Закон набирає чинності з дня його опублікування, крім частин четвертої, п`ятої, сьомої і восьмої статті 31 цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2005 року. Договори про надання житлово-комунальних послуг, укладені до набрання чинності цим Законом, мають бути приведені у відповідність із ним до 1 січня 2006 року. Договори, що не приведені у відповідність із цим Законом у зазначений строк, втрачають чинність. Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли на підставі договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, який було укладено між сторонами 05.05.2004 року. Оскільки позивачем не було дотримано вимог Закону щодо приведення діючого договору у відповідність, суд критично ставиться до даного доказу, яким позивач підтверджує наявність договірних правовідносин з відповідачем та обґрунтовує свої вимоги. При зверненні до суду позивач просить стягнути заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, яка станом на 08.11.2019 року становить 15277,69 гривень. З довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) від 08.11.2019 року, вбачається, що заборгованість виникла за період з 01.02.2011 року по 31.10.2019 року та мала періодичний характер. Однак з позову та доданих до нього матеріалів не вбачається, які саме за своїм функціональним призначенням житлово-комунальні послуги надавалися позивачем. Долучений до матеріалів справи розрахунок нарахованих до сплати платежів за житлово-комунальні послуги не може підтверджувати факт їх надання. Отже в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази щодо встановлення факту надання послуг, їх обсягу, вартості, а також настання у відповідача строку виконання грошового зобов`язання з оплати таких послуг. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи викладене, беручи до уваги встановлені судом обставини в їх сукупності, суд не вбачає підстав для задоволеня позову. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України і в зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed