Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 лютого 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1379, про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності - ? [PERSON] , ? [PERSON], для задоволення вимог АКБ «ТАС-Комерцбанк» у розмірі 47022 долари США. Вважає, що даний виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом з порушенням встановленого актами цивільного законодавства України порядку вчинення нотаріусами виконавчих написів. В судовому засіданні представник позивача позов підтримали і з посиланнями на обґрунтування, що викладені в позові, просили суд ухвалити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1379 від 16.02.2007 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. Представник відповідача ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» в судовому засіданні позов не визнав та просив суд ухвалити рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю з посиланням на письмові заперечення, що долучені до матеріалів справи. Представник відповідача ПАТ банк «ТАС-Інвестбанк» в судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова С.В. в судове засідання не з'явився. Надіслала до суду копію матеріалів нотаріальної справи. Заслухавши сторони, представників, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Так, в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 139/л від 23.04.2004 року укладеного між [PERSON] та ПАТ «ТАС - Комерцбанк» між [PERSON], [PERSON] та ПАТ «ТАС - Комерцбанк» було укладено іпотечний договір від 23.04.2004 року, відповідно до якого [PERSON], [PERSON] забезпечили предметом іпотеки свої зобов'язання за повним та своєчасним виконанням зобов'язань за кредитним договором № 139/л від 23.04.2004 року. 16 лютого 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1379, про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності - ? [PERSON] , ? [PERSON], для задоволення вимог АКБ «ТАС-Комерцбанк» у розмірі 47022 долари США. 28.11.2012 році ПАТ «Сведбанк», яке є правонаступником ПАТ «ТАС-Комерцбанк» відступило ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» відповідно до договору факторингу № 15 право вимоги до [PERSON], [PERSON] за кредитним договором № 139/л від 23.04.2004 року укладеного між [PERSON] та ПАТ «ТАС - Комерцбанк». Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», стягнення грошових сум або витребування майна за виконавчим написом для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. В ході розгляду справи представником позивачів категорично заперечувалося отримання [PERSON] досудової вимоги про необхідність погашення заборгованості протягом тридцяти днів з дня отримання такої вимоги, копія якої міститься у матеріалах справи. З пояснень представника відповідача ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» випливає, що на підтвердження отримання [PERSON] досудової вимоги про необхідність погашення заборгованості протягом тридцяти днів з дня отримання такої вимоги існує оригінал письмової вимоги, копія якої містяться в матеріалах справи. Судом, перед початком розгляду справи по суті було роз'яснено сторонам обов'язок подання доказів до початку розгляду справи по суті, що прямо передбачено чинним Цивільним процесуальним кодексом України. В ході розгляду справи, а зокрема на стадії дослідження матеріалів справи, представником позивача було заявлено клопотання про огляд в судовому засіданні оригіналу досудової вимоги про необхідність погашення заборгованості протягом тридцяти днів з дня отримання такої вимоги від 02.10.2006 року(копія том 1, а.с. 82). Представником відповідача ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» не було надано суду для огляду оригінали досудової вимоги про необхідність погашення заборгованості протягом тридцяти днів з дня отримання такої вимоги від 02.10.2006 року. Пояснюючи суду причину відсутності оригіналу зазначеного документу представник відповідача зауважив, що такий оригінал існує, однак надати його для огляду він не в змозі, однак суд вважає таку причину невиконання вимог Цивільного процесуального кодексу України про безпосереднє представлення доказу в судове засідання, неповажною і бере до уваги принцип розумності строків розгляду справи ухваливши розглянути справу за дослідженими безпосередньо у судовому засіданні доказами. Крім того, суд змушений констатувати факт ігнорування відповідачем ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» вимог Цивільного процесуального кодексу України, зауважуючи, що надання/ненадання доказів є правом, а не обов'язком сторони, яка обґрунтовує конкретні заперечення та/або позовні вимоги. Суд оцінюючи причини не надання відповідачем ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» оригіналу зазначеного доказу і вважаючи їх неповажними в той же час констатує, що представник відповідача, який діяв на підставі довіреності є повноважним, довіреність не містить жодних застережень щодо вчинення окремих процесуальних дій, щодо подання/неподання доказів. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Принцип безпосередності судового розгляду закріплено у ст.159 ЦПК України відповідно до якої суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України обов'язок доказування покладаються на сторін, які посилаються на обставини, як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд вважає, що позивач не виконуючи вимог Цивільного процесуального кодексу України про представлення оригіналу письмового доказу, реалізував своє диспозитивне право щодо подання доказів і участь у дослідженні таких доказів у той спосіб, який він обрав самостійно. Виходячи із принципу змагальності сторін закріпленому у ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, а тому суд вважає, що відповідачем не надано доказів, які б свідчили про направлення та вручення такої вимоги позивачу [PERSON], оскільки копія досудової вимоги не є належним і допустимим доказом в розумінні статей 58, 59 ЦПК України, а тому не може бути взята до уваги судом. Згідно абзацу 4 п. 283 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Суд з врахуванням встановленої обставини невручення [PERSON] письмової вимоги про усунення порушень за зобов'язаннями по кредитному договору № 139/л від 23.04.2004 року укладеного між [PERSON] та ПАТ «ТАС - Комерцбанк», вважає, що кредитор, недобросовісно скориставшись своїми правами, передбаченими у договорі Кредиту, надав приватному нотаріусу недостовірні відомості, що, в свою чергу, стало підставою для вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999, подаються наступні документи, а саме: оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved