Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дійсним договору\~купівлі - продажу та визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.12.2016 року він придбав у [PERSON] садибу, що розташована в м. Лебедин Сумської області по вул. Карпова, 4, яка складається з житлового будинку 1954 року побудови під літ. «А» з надвірними спорудами та земельної ділянки площею 0,0600 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Вони з відповідачкою узгодили всі істотні умови договору, а саме, визначили ціну садиби 20000 грн., порядок оплати вартості, порядок передачі майна. Посвідчити даний договір купівлі-продажу нотаріально вони домовилися строк до 11 травня 2017 року. На виконання взятих на себе зобовязань та умов договору позивач передав відповідачці грошові кошти в сумі 20000 грн., а вона у свою чергу передала йому нерухоме майно та правовстановлюючі документи на це майно. З того часу позивач користується придбаною садибою. У звязку з невиконанням відповідачкою взятих на себе зобовязань вказаний договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально. Відповідачка не реагує на звернення позивача, а відмову від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу пояснює відсутністю коштів та часу. Тому [PERSON] просить суд, визнати дійсним договір купівлі-продажу зазначеної садиби та визнати за ним право власності на придбане нерухоме майно. В судове засідання позивач та відповідачка не зявилися. Позивач в наданій заяві свої вимоги підтримав та просив справу розглянути у його відсутності. Відповідачка в заяві адресованій суду, вказала, що проти задоволення позову не заперечує, справу також просить розглянути без її участі. Беручи до уваги те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги повязані зі спорами про право власності на нерухоме майно, позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено наступне. З копії розписки (а.с. 7), вбачається що 11 грудня 2016 року [PERSON] отримала від [PERSON] кошти в розмірі 20000 грн. за садибу, що розташована в м. Лебедин Сумської області по вул. Карпова, 4, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки. [PERSON] зобовязалася оформити вказаний договір купівлі-продажу до 11 травня 2017 року. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, доходить до висновку, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, оскільки в судовому засіданні знайшли підтвердження ті факти, що відповідачка є власницею садиби, яка розташована в м. Лебедин Сумської області по вул. Карпова, 4 до складу якої входить: деревяний житловий будинок 1954 року побудови під літ. «А» загальною площею 75 кв.м., житловою площею 44,3 кв.м.; дощата веранда під літ. «а»; цегляний сарай під літ. «Б»; дощата огорожа під літ. «№1-2»; земельна ділянка площею 0,0600 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Між сторонами 11 грудня 2016 року фактично був укладений договір купівлі-продажу вищевказаної садиби, оскільки відбулося повне виконання договору, а саме позивач сплатив відповідачці грошові кошти, а відповідачка, в свою чергу, передала позивачу правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Оскільки сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, позивач зі свого боку виконав взяті на себе зобовязання, оплативши вартість придбаного майна та прийняв його у своє володіння, і обидві сторони вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, що підтверджується письмовими доказами, але продавець в подальшому ухилилася від нотаріального посвідчення договору, суд приходить до висновку, що наявні всі передумови для застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved