Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування збитків, завданих у результаті ДТП. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 27.07.2020 року о 12:15 год. за адресою: м. Львів, вул. Горбачевського, 8, відбулося зіткнення транспортних засобів за участі автомобіля марки «Renault» д.н.з. [NUMBER] , що був під керуванням [PERSON] та мотоцикла марки «Suzuki», д.н.з. [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до постанови Франківського районного суду м. Львова від 02.10.2020 року у справі №465/5325/20, [PERSON] визнано винуватцем ДТП. На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] перед іншими учасниками дорожнього руху була застрахована відповідно до полісу страхування цивільної відповідальності №АР 419702, виданого страховою компанією ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ». Позивач з метою отримання страхового відшкодування звернувся до відповідача з повідомленням про ДТП, а в подальшому з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до Висновку експертного авто товарознавчого дослідження №148 від 09.09.2020 року встановлено: ринкова вартість транспортного засобу «Suzuki», д.н.з. [NUMBER] становить 132 936,88 гривень; вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Suzuki», д.н.з. [NUMBER] перевищує його ринкову вартість і становить 258 657,51 грн.; утилізаційна вартість (вартість працездатних складових) транспортного засобу марки «Suzuki», д.н.з. [NUMBER] , після ДТП становить 35 655,91 грн. Таким чином, з врахуванням вищевказаного, з ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» підлягаю стягненню 97 280, 97 грн. (132 936,88 грн. - 35 655,91 грн. = 97 280,97 грн.) невиплаченого страхового відшкодування, за шкоду заподіяну майну потерпілого, що становить різницю між ринковою вартістю транспортного засобу після ДТП. Станом на день звернення до суду [PERSON] жодних коштів від відповідача не отримав. Зважаючи на вищевказані обставини, просить суд задовольнити позов та стягнути з ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» 97 280,97 грн. невиплаченого страхового відшкодування та 972,81 грн. сплаченого судового збору. Згідно з ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Представник позивача подав до суду заяву від 07.12.2021 року про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечив. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, свого відношення до позову не направив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, свого відношення до позову не направив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Тому суд вважає, що слід проводити заочний розгляд справи, згідно ст.280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечив. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.1 ст.15ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Постановою Франківського районного суду м. Львова від 02.10.2020 року [PERSON] визнано винним за ст. 124 КУпАП. Відповідно до Постанови Львівського апеляційного суду від 21.01.2021року, апеляційну скаргу [PERSON] та його захисника залишено без розгляду, а Постанову Франківського районного суду м. Львова від 02.10.2020 року - без змін. З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб «Renault lodgy» д.н.з. [NUMBER] застрахований ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», що підтверджується Полісом №АР 419702. Встановлено, що [PERSON] 29.07.2020 року скеровувалось Генеральному директору ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Крім того, 10.09.2020 року [PERSON] . Генеральному директору ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» скеровано заяву про страхове відшкодування у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. Відповідно до Висновку №148 експертного авто товарознавчого дослідження від 09.09.2020 року, ринкова вартість транспортного засобу «Suzuki», д.н.з. [NUMBER] становить 132 936,88 гривень; вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Suzuki», д.н.з. [NUMBER] перевищує його ринкову вартість і становить 258 657,51 грн.; утилізаційна вартість (вартість працездатних складових) транспортного засобу марки «Suzuki», д.н.з. [NUMBER] , після ДТП становить 35 655,91 грн. Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Відповідно до ч. 2 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пункту 3 частини статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно частини 1статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту (аварійного сертифіката). Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, у статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до п. 34.2, 34.3 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства (стаття 31 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно пункту 36.2.статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. У пункті 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) сформулювала правовий висновок про те, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Виходячи із наведених норм,а також наданих розрахунків, які відповідачем не спростовано та не наведено обґрунтованих підстав щодо невиплати позивачу страхового відшкодування у повному обсязі, наявні підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 97 280,97 грн. Вирішуючи питання судових витрат суд, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» на користь [PERSON] суму сплаченого судового збору, що становить 972,81 грн.

Outcome: approved