Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту недораховану та враховану електричну енергію, посилаючись на наступні обставини. Відповідачка, яка згідно довідки про реєстрацію громадян мешкає за адресою [ADDRESS] де відкритий особовий рахунок на підставі якого вона є абонентом ДФ ДП «Регіональні електричні мережі». При проведенні перевірок дотримання вимог ЗУ «Про електроенергетику», Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 року №1357 у відповідачки були виявлені порушення вимог діючого законодавства, яке було зафіксовано відповідними актами про порушення. Так, згідно з актом №29817 від 26.07.2012 року про порушення споживачем ППЕЕН, у відповідачки було виявлено порушення,а саме самовільне підключення, після відключення через електролічильник. Вартість електричної енергії не врахованої внаслідок порушення відповідачкою ППЕЕН склала 69, 58 гривень. Крім того, згідно з актом № 29985 від 28.08.2012 року про порушення споживачем ППЕЕН, у відповідачки було виявлено порушення, а саме самовільне підключення, після відключення через електролічильник. Вартість електричної енергії не врахованої внаслідок порушення відповідачкою ППЕЕН склала 196, 54 гривень. Всього сума заборгованості за невраховану електричну енергію складає 1066,12 гривень. Так згідно з п.53 Правил, у випадку виявлення представником енергопостачальника порушення правил користування електроенергією для населення, в тому числі фактів викрадення електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акту надається споживачу, а другий залишається у енергопостачальника. У випадку відмови споживача від підпису в акті робиться відмітка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представника енергопостачальника. Порядок визначення об'єму та вартості електроенергії, недорахованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергію, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 року №28 закріплюється в Методиці визначення об'єму та вартості електроенергії, недорахованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергію. Вказані акти складені правомірно з дотриманням всіх норм законодавства. Крім того, у відповідачки виникла заборгованість за враховану споживану електричну енергію, розмір заборгованості якої станом на 25.03.2014 року складає 1066,12 гривень, що підтверджується довідкою про сплату за споживану електроенергію. Всього, сума заборгованості за враховану та невраховану електричну енергію складає 4820,27 гривень. Добровільно виконувати свої обов'язки та сплачувати виниклу заборгованість відповідачка відмовляється. Просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача суму за недораховану електроенергію в розмірі 1066,12 гривень, суму за враховану електричну енергію - 5603,67 гривні та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву, в якій зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України у випадку неявки в судове засідання відповідача, належним чином повідомленого та від якого не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність, якщо вказані ним причини неявки визнані неповажними, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, які є в матеріалах справи, якщо позивач не заперечував проти такого розгляду справи. В зв'язку, з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. За ст. 48 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: - прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; - порушення правил користування електричною енергією; - ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; - розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; - пошкодження приладу обліку; - розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; - насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов'язки. У відповідності з п.53 «Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 року №1357, у випадку виявлення представником енергопостачальника порушень правил користування електроенергією для населення, в тому числі фактів розкрадання електроенергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акту надається споживачу, а другий залишається у енергопостачальника. У випадку відмови споживача від підпису в акті робиться відмітка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представника енергопостачальника. Так, суду надана копія акту про порушення №29985 складеного 28.08.2012 року складеного відносно споживача Ілютиної, перевіркою встановлено, що споживач при користуванні електричною енергією за адресою [ADDRESS], скоїв порушення, яке виразились у самовільному підключенні після відключення через електролічильник (без порушенням пломби ЕСО). При цьому, в розділі 9 вказано акту зазначено, що він підписаний трьома представниками енергопостачальника, а в графі «Споживач» зазначено, що Ілютина від підпису відмовилась. Порядок визначення об'єму та вартості електричної енергії, недорахованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затверджений постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 року №28 закріплено в Методиці визначення об'єму та вартості електричної енергії недорахованої внаслідок порушення споживачами ППЄН, затвердженою Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4.05.2008 року №562. Так відповідно до розрахунку вартості електричної енергії, вказаному в акті про порушення, вартість недорахованої електроенергії складає 196,54 гривень. 05.11.2012 року на засіданні комісії позивача був складений протокол №6230, щодо розгляду акта про порушення №29985 від 28.08.2012 року, яким була затверджена сума заборгованості - 196,54 гривень, яка повинна бути сплачена протягом 7 днів з дня отримання вказаного протоколу. Крім того, суду надана копія акту про порушення №29817 складеного 26.07.2012 року складеного відносно споживача Ілютиної, за адресою [ADDRESS], у якої було виявлено порушення, яке виразились у самовільному підключенні після відключення, через прилад обліку. При цьому, в розділі 9 вказано акту зазначено, що він підписаний трьома представниками енергопостачальника, а в графі «Споживач» зазначено, що Ілютина від підпису відмовилась. Так відповідно до розрахунку вартості електричної енергії, вказаному в акті про порушення, вартість недорахованої електроенергії складає 869,58 гривень. 12.09.2012 року на засіданні комісії позивача був складений протокол №6003, щодо розгляду акта про порушення №29817 від 26.07.2012 року, яким була затверджена сума заборгованості - 869,58 гривень, яка повинна бути сплачена протягом 7 днів з дня отримання вказаного протоколу. Однак, як вбачається з відомостей, наданих адресно - довідковим підрозділом УДМС, відповідачка [PERSON] з 25.06.1999 року зареєстрована за адресою [ADDRESS], що також узгоджується з довідкою, наданою комітетом мікрорайону «Нижня Євдокиївка» від 15.02.2014 року, згідно з якою, відповідачка дійсно мешкає за вказаною адресою разом із дітьми. Разом з тим, доводи позивача стосовно того, що відповідачка згідно довідки про реєстрацію громадян мешкає за адресою [ADDRESS] де відкритий особовий рахунок на підставі якого вона є абонентом ДФ ДП «Регіональні електричні мережі» також не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, рівно як і не підтвердились жодними доказами по справі. Виходячи з наведеного, суд не приймає до уваги акт про порушення Правил користування електроенергією за № 29817 від 26.07.2012 року, протокол засідання комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕН за № 6003 від 12.09.2012 року, акт про порушення Правил користування електроенергією за № 29985 від 28.08.2012 року, протокол засідання комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕН за № 6230 від 05.11.2012року, оскільки вказані акти та протоколи складені на іншу особа - Ілютину, в зв'язку з чим суд вважає безпідставними вимоги позивача щодо стягнення вартості електроенергії, споживаної внаслідок допущення порушень Ілютиною з відповідачки, яка на момент складання вказаних актів була зареєстрована та мешкала за іншою адресою. Оскільки за ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, то за цих обставин суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] не може нести відповідальність за вказаними вище доказами позивача, бо у відношенні неї не були складені акти про виявлення незаконного споживання електроенергії та протоколи засідання комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕН, а також не було встановлено будь-яке порушення нею названих Правил користування електроенергією. Таким чином, суд вважає, що позивачем не надано достатніх доказів про порушення відповідачкою ст. 27 Закону України Про електроенергетику, п.п. 35, 42, 48, 53 Правил користування електроенергією для населення, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 26 липня 1999 року за № 1357, в зв'язку з чим позов позивача в частині стягнення з відповідачки - 1066, 12 гривень за невраховану електроенергію не підлягає задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідачки заборгованості за спожиту враховану електроенергію за період з березня 2011 року по 25.03.2014 року, судом встановлено наступне. Згідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, які вносяться щомісячно. Плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, теплову енергію та інші послуги/ береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. За ст.714 ч.1 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона /постачальник/ зобовязується надати іншій стороні /споживачеві, абонентові/ енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач /абонент/ зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Як вбачається з довідки по сплату за споживану електричну енергію споживача, заборгованість відповідача становить 5603, 67 гривень. В той час, як позивач в позовній заяві зазначає, що заборгованість відповідача за спожиту електроенергію складає - 1006,12 гривень, після чого вказує, що всього сума заборгованості за враховану та невраховану електроенергію складає 4820, 27 гривень. У відповідності із статтею 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана доказати ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Відповідно до вимог статті 212 ЦПК, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду насамперед встановленого значення. Суд оцінює належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності. Таким чином, суд вважає, що суду не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що відповідачка є споживачем вказаних послуг позивача, користувалась вказаними послугами та що саме з її вини створилась заборгованість за вказаний період, тобто жодних відомостей, які свідчити про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки заборгованості за спожиту електроенергію. В зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що вимоги позивача суд вважає безпідставними, недоведеними та необґрунтованими та в задоволенні яких необхідно відмовити. На підставі «Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 року №1357, ст. 25 ЦК України та

Outcome: dismissed