Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 липня 2012 року виконавчим комітетом Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 07. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживатиме з відповідачем. Спільне життя не склалося. Сторони фактично припинили шлюбні відносини з січня 2014 року. Спільне господарство ними не ведеться. Подальше сумісне життя і примирення між ними позивач вважає неможливим. Спір про поділ майна відсутній. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, вказавши на неможливість примирення та подальшого спільного проживання. Відповідач [PERSON] позов визнала у повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу, також вказала на неможливість подальшого сумісного життя і примирення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27 липня 2012 року виконавчим комітетом Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 07, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 28 січня 2013 року виконавчим комітетом Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (а.с. 4). Шлюбні відносини припинилися з січня 2014 року. Подальше сумісне життя та примирення між ними неможливе. Спір про поділ майна відсутній. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи той факт, що сторони вже тривалий час (1 рік) хоча і мешкають спільно, однак спільне господарство та бюджет не ведуть, а також, що відсутні докази того, що окреме проживання сторін негативно вплине на інтереси малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що шлюб [PERSON] та [PERSON] не може бути збережений, оскільки зазначені факти свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved