overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 вересня 2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2687. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 17 вересня 2005 року зареєстрував шлюб з відповідачкою, в якому мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] Зазначає, що подружнє життя поступово погіршувалось через несумісність характерів, вони втратили повагу один до одного, постійні суперечки призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. Тривалий час вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільний побут та господарство, проживають окремо. Просить позов задоволити. Ухвалою від 04.01.2019 провадження відкрито і призначено підготовче судове засідання. Позивач в підготовчому судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, вказав, що він тривалий час не проживає з відповідачем, примирення є неможливе. При проведенні підготовчого судового засідання відповідач позов визнала повністю, наслідки визнання позову відповідачу відомі. Заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. В частині 4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом, сторони уклали шлюб 17 вересня 2005 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, сторони є батьками дитини [PERSON]О, [INFO], сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, примирення є недоцільним. У відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням викладеного та визнанням відповідачем позову, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до переконання про недоцільність збереження даного шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, дитині, сімя розпалась остаточно, шлюб існує формально, тому слід постановити рішення про його розірвання. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 вересня2014 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2541. Обґрунтовує позов тим, що з 2014 року перебуває у шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] Зазначає, що спільне життя не склалось через різні погляди на життя та розбіжності у побуті, з часом стосунки погіршились, стали виникати сварки та конфлікти, сім'я фактично розпалась. Вважає, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечитиме інтересам один одного, просить позов задовольнити. Ухвалою від 20.08.2018 провадження у справі відкрито і призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання сторони не з'явились, позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов пітримує. Відповідач 19.09.2018 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає повністю, наслідки визнання позову їй відомі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши та перевіривши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Встановлено, що сторони уклали шлюб 17 вересня2014 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2541. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільне господарство, втратили почуття любові та поваги. У відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання про недоцільність збереження даного шлюбу, оскільки сім'я розпалась остаточно, шлюб існує формально, тому слід постановити рішення про його розірвання. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України і позивачу 50 відсотків судового збору слід повернути з державного бюджету, а решту судових витрат слід стягнути з відповідача. На підставі ст.112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 липня 1999 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №850. Обґрунтовує позов тим, що з 1999 року перебуває у шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] . Зазначає, що спільне життя не склалось, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння. З 2017 року стосунки суттєво погіршились, сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Вважає, що шлюб існує формально, примирення між ними неможливе, а подальше перебування в такому шлюбі суперечить його інтересам. Ухвалою від 11.09.2020 провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з`явились, подали суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності. Вказали, що позов підтримують, просять задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, хоча належно повідомлялась про день та час судового розгляду, про причини неявки не повідомила, відзив у визначений судом строк не подала. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 17 липня 1999 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №850. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] . З`ясовано, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, проживають окремо, спорів щодо спільного нажитого майна немає. У відповідності до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше подружнє життя суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи наведене та інтереси кожного з подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є недоцільним, сторони втратили один до одного почуття любові та взаєморозуміння, без яких повноцінна сім`я існувати не може, примирення неможливе. Оскільки сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, тому слід постановити рішення про розірвання цього шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 840,80 грн. На підставі ст.ст.110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 вересня 2014 року у Красногвардійському ВДРАЦС РС Дніпропетровського МУЮ. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначено, що від шлюбу дітей не мають. З 10 липня 2017 року припинено шлюбні стосунки внаслідок наявності різних характерів, відсутності взаємопорозуміння, спільне господарство та спільний бюджет не ведуть. Позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути у його відсутності. Відповідач також надав заяву, в якій зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує, прохає слухати справу у його відсутності. Відповідно до положень ст. 223 ЦПК України за таких обставин, враховуючи згоду відповідача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони зареєстрували шлюб 18 вересня 2014 року у Красногвардійському ВДРАЦС РС Дніпропетровського МУЮ, актовий запис №1398, що підтверджується свідоцтвом серія І-КИ №285595 від 18.09.2014. Від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не створили міцної сімї, у липні 2017 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, наявності різних характерів припинили шлюбні відносини, та з цього часу проживають окремо. Між відсутній майновий спір. Примирення обидві сторони вважають неможливим. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як зазначено\~у ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 вересня 2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2790. Обґрунтовує позов тим, що з 2015 року перебуває у шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя не склалось, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння. З вересня 2018 року стосунки суттєво погіршились, сторони не підтримують подружніх стосункі, не ведуть спільне господарство. Вважає, що шлюб існує формально, примирення між ними неможливе, а подальше перебування в такому шлюбі суперечить його інтересам. Ухвалою від 24.10.2019 провадження у справі відкрито і призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 26.11.2019 підготовче провадження закрито і призначено судовий розгляд. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з`явились, подали суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності. Вказали, що позов підтримують, просять задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, хоча належно повідомлялась про день та час судового розгляду, про причини неявки не повідомила, відзив у визначений судом строк не подала. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 18 вересня 2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2790. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] [INFO] . З`ясовано, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, проживають окремо, спорів щодо спільного нажитого майна немає. У відповідності до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше подружнє життя суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи наведене та інтереси кожного з подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є недоцільним, сторони втратили один до одного почуття любові та взаєморозуміння, без яких повноцінна сім`я існувати не може, примирення неможливе. Оскільки сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, тому слід постановити рішення про розірвання цього шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 768,40 грн. На підставі ст.ст.110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 серпня 2001 року Відділом РАЦС м. Новомосковська та Новомосковського району Тульської області Російська Федерація, актовий запис № 585. При цьому позивач посилається на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач подав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час , день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 18 серпня 2001 року Відділом РАЦС м. Новомосковська та Новомосковського району Тульської області Російська Федерація, актовий запис № 585. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім'я носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у сторін відсутній. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений до одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх неповнолітньої дитини і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 серпня 2012 року Шевченківським відділом РАЦС Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 353. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 18 серпня 2012 року зареєстрував шлюб з відповідачкою, в якому мають малолітніх синів - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Зазначає, що подружнє життя поступово погіршувалось через несумісність характерів, вони втратили повагу один до одного, постійні суперечки призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. Тривалий час вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільний побут та господарство, проживають окремо. Просить позов задовольнити. Ухвалою від 15.01.2018 провадження відкрито і призначено підготовче судове засідання. Позивач в підготовчому судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, вказав, що він тривалий час не проживає з відповідачем, примирення є неможливе. При проведенні підготовчого судового засідання відповідач позов визнала повністю, наслідки визнання позову відповідачу відомі. Заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. В частині 4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом, сторони уклали шлюб 18 серпня 2012 року у Шевченківському відділі РАЦС Львівського міського управління юстиції, сторони є батьками дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, примирення є недоцільним. У відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням викладеного та визнанням відповідачем позову, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до переконання про недоцільність збереження даного шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, дітей, сім'я розпалась остаточно, шлюб існує формально, тому слід постановити рішення про його розірвання. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 грудня 2015 року Чигиринським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 114. Від даного шлюбу сторони мають спільних малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу позивач вказав, що спільне життя з відповідачкою не склалось через різні погляди на сімейне життя та сімейні цінності. Протягом останнього року через відсутність взаєморозуміння між сторонами части виникали конфлікти та суперечки, а подружня зрада дружини привела до втрати у позивача почуття любові та поваги до неї. З липня 2020 року спільно не проживають та не ведуть спільного господарства. Сім`я фактично розпалась, що стало підставою для звернення до суду. За таких обставин, позивач вважає, що збереження сім`ї, примирення та подальше спільне проживання між ними неможливе і просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Ухвалою від 11.01.2021 провадження у справі відкрито, позовні вимоги про розірвання шлюбу виділено в самостійне провадження та вказану справу прийнято до розгляду, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити. Відповідач в судовому засідання позов визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, заслухавши учасників, дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Під час розгляду справи судом встановлено, що 19 грудня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чигиринського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 114. Враховуючи, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не відновлюють сімейних відносин, сторони не мають спільної згоди щодо примирення, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, суд приходить до переконання, що шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, за таких обставин позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved