Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою\~Михайлівною 06 травня 2014 року за реєстровим номером 516, про звернення стягнення на квартиру за адресою: [ADDRESS]. В обгрунтування позовних вимог, зокрема зазначив, що 06 травня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою\~Михайлівною був вчинений та зареєстрований в реєстрі за №516 виконавчий напис щодо звернення стягнення на квартиру за адресою: [ADDRESS] (яка була передана в іпотеку з метою забезпечення виконання зобов»язань позивача за Кредитним договором №63/П/9/2008-840, укладеним 03.04.2008 р. між позивачем та АТ «Комерційний Банк» Надра» та задоволення вимог цього банку щодо погашення заборгованості за вказаним кредитним договором. Вказаний виконавчий напис позивач, вважає таким, що не підлягає виконанню, оскільки останній вчинений з порушенням вимог чинного законодавства України. Зокрема, виконавчий напис вчинено за умови відсутності відповідного повідомлення - відповідної письмової вимоги про усунення порушень на зазначену у виконавчому написі суму, виконавчий напис вчинено на підставі документів, які не свідчили про безспірність заборгованості позивача перед відповідачем, оскільки вказаним нотаріусом не враховано рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2010 року щодо стягнення вказаної заборгованості на користь ПАТ «Комерційний Банк» Надра», та зміст якого свідчить, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років (щодо застосування відповідної позовної давності). У письмовій заяві представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Проаналізувавши наведені дані, матеріали цивільної справи, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. 06 травня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою\~Михайлівною був вчинений та зареєстрований в реєстрі за №516 виконавчий напис щодо звернення стягнення на квартиру за адресою: [ADDRESS] (яка була передана в іпотеку (згідно договором іпотеки, укладеним 03.04.2008 р. між позивачем та АТ «Комерційний Банк» Надра» а.с.11-14) з метою забезпечення виконання зобов»язань позивача за Кредитним договором №63/П/9/2008-840 (а.с.5-10), укладеним 03.04.2008 р. між позивачем та АТ «Комерційний Банк» Надра» та задоволення вимог цього банку щодо погашення заборгованості за вказаним кредитним договором щодо надання кредиту на суму 133640 доларів США, при цьому, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобєлєвою А.М. зазначено, що з вказаної суми заборгованість безпосередньо за вищевказаним кредитом (тобто за тілом кредиту) становить 131254,48 доларів США (а.с.18). Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про іпотеку» - у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»: у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов»зання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Стаття 88 Закону України «Про нотаріат» передбачає вчинення нотаріусом виконавчого напису, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи також регламентовані ЦПК України принципи змагальності (ст.12 ЦПК України) та диспозитивності (ст.13 ЦПК України), суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, зокрема оскільки: - недоведеними є обставини щодо відсутності відповідного повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень на зазначену у виконавчому написі суму (при цьому, позивачем не було заявлено клопотання щодо витребування вказаних документів, зокрема, від третьої особи, а також не надано доказів щодо самостійного звернення, зокрема до третьої особи з вимогою щодо надання відповідних даних), а отже твердження сторони позивача щодо відсутності вказаного повідомлення є огульними та такими, що не підтверджені жодними доказами, при цьому, відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України - доказування не може грунтуватися на припущеннях; - недоведеними є обставини щодо того, що нотаріусом невірно встановлена безспірність заборгованості боржника (зокрема станом на дату його винесення) та щодо того, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, оскільки у якості єдиного доказу, на підтвердження цих обставин, позивачем надано незавірену фотокопію рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2010 року щодо стягнення вказаної заборгованості зокрема з [PERSON], в якій зазначено, що вказане рішення не набрало законної сили (відповідно дати, при цьому, позивачем не було заявлено клопотання щодо витребування відповідних даних щодо вказаного рішення, а також не надано доказів щодо самостійного звернення, зокрема до Шевченківського районного суду м. Києва з вимогою щодо надання відповідних даних, зокрема щодо набрання вказаним судовим рішенням законної сили чи щодо його скасування), а отже відповідні твердження сторони позивача є огульними та такими, що не підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, при цьому, відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України - доказування не може грунтуватися на припущеннях. При цьому, ч.7 ст.81 ЦПК України імперативно регламентовано, що суд не може збирати докази з власної ініціативи. При цьому, відповідно до положень ст.81 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Крім того, стороною позивача не обгрунтовано та не надано доказів як щодо стадії виконання вказаного виконавчого напису, так і щодо фактів наявності чи відсутності відповідної заборгованості за вказаним кредитним договором, її фактичного розміру. Отже, у задоволенні позову належить відмовити у повному обсязі, у зв»язку з недоведенням стороною позивача наявності обставин, які визначені останнім у підставах щодо вказаних позовних вимог. Враховуючи положення ст.141 ЦПК України, суд вважає, що судові витрати по справі у виді судового збору належить зарахувати в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed