Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про зняття арешту з майна, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . В подальшому з метою продажу належного на праві приватної власності йому майна та оформлення документів для здійснення реалізації майна, позивач звернувся до Шістнадцятої київської державної контори, де йому стало відомо, що на вказане нерухоме майно на підставі постанови ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві від 14.04.2003 року в рамках виконавчого провадження накладено арешт. Після закінчення виконавчого провадження арешт державним виконавцем скасовано не було, що на разі позбавляє власника вільно розпоряджатися належним йому майном. В зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до відповідача за захистом свого порушеного права. Позивач в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій просив позов задовольнити з підстав наведених в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не подавав, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] , є власником квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності виданого 06.08.1998 року та зареєстрованого в реєстрі за №442-С/КІ /а.с. 9/. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, вбачається, що на квартиру [ADDRESS] постановою Відділу державної виконавчої служби у Дарницькому районі від 14.04.2003 АА №897098 накладено арешт /а.с. 11/. Згідно відповіді Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 20.12.2019, вбачається, що виконавчих проваджень відносно [PERSON] не має /а.с. 13/. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» роз`яснено, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що виконавчих проваджень про стягнення заборгованості з позивача немає, суд вважає, що арешт майна обмежує права позивача як власника на володіння, користування та розпорядження ним, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі вище наведеного та

Outcome: approved