Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 28 вересня 2012 року відбулися прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме трикімнатної квартири, загальною площею 63,0 кв.м., (житловою - 43,6 кв.м.), що розташована за адресою: [ADDRESS]. Переможцем прилюдних торгів став - [PERSON], який придбав трикімнатну квартиру загальною площею 63,0 кв. м. за 196002,00 грн. за адресою: [ADDRESS]. 22 жовтня 2012 року на ім'я [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на зазначену вище квартиру. На теперішній час позивач як власник має всі правові підстави для володіння, користування та розпорядження спірною квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Право власності у відповідача та також членів його сім'ї на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] на теперішній час припинено, тобто відповідачі втратили право володіння та користування даною квартирою. Та обставини, що у спірній квартирі знаходиться неповнолітня дитина не звільняє відповідача та членів його родини від звільнення приміщення, оскільки на час укладення договору іпотеки від 28.02.2008р., предметом якого була спірна квартира, неповнолітня дитина зареєстрована не була. Просить позов задовольнити, виселити відповідачів з трикімнатної квартири, загальною площею 63,0 кв. м, що розташована за адресою: [ADDRESS], зняти відповідачів з реєстрації місця проживання з адреси: [ADDRESS], судові витрати покласти на відповідачів. Представник позивача надав суду письмову заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, у разі неявки відповідачів не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Представник третьої особи - Московського РВ у м. Харкові ГУДМС в Харківській області до суду не з'явився, направив суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Представник третьої особи - Служби у справах дітей в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, стосовно позовних вимог щодо неповнолітньої дитини просив відмовити. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 28 вересня 2012 року відбулися прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: трикімнатної квартири, загальною площею 63,0 кв.м., (житловою - 43,6 кв.м.), що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Прилюдні торги проводились відповідно до акту державного виконавця Московського відділу ДВС ХМУЮ про реалізацію майна боржника від 08 жовтня 2012 року. Переможцем прилюдних торгів став - [PERSON], який придбав трикімнатну квартиру за 196002,00 грн. за адресою: [ADDRESS]. На рахунок Московського відділу ДВС ХМУЮ позивачем в повному обсязі були сплачені грошові кошти за придбану квартиру, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 5). 22 жовтня 2012 року на ім'я [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на спірну квартиру, посвідчене приватним нотаріусом ХМНО Харківської області - [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ч.1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Документальним підтвердженням реєстрації права власності на трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 63,0 кв.м. за власником [PERSON] є отриманий витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за номером 6375738 від 17.07.2013р., відповідно до якого наведений вище об'єкт нерухомого майна належить власнику - [PERSON] (а.с. 7). Як вбачається з наданих довідок про склад сім'ї, станом на 02.04.2012 року в спірній квартирі не був зареєстрований неповнолітній [PERSON], [INFO], а станом на 02.08.2013 року неповнолітній вже був зареєстрований у спірній квартирі. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 31.03.2014 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання результатів прилюдних торгів недійсними відмовлено, рішення набрало законної сили (а.с. 47-53). Як встановлено вказаним рішенням та Ухвалою Апеляційного суду Харківської області, 29.02.2012 року державним виконавцем зроблено запит щодо складу сім'ї осіб, які проживають в [ADDRESS]. У відповіді на запит вказано, що в квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] Неповнолітній [PERSON], [INFO] в квартирі зареєстрованим не значився. Вказані обставини відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень ст. 109. Житлового кодексу України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, встановлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ч.3 ст. 116 ЖК України, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.34 постанови від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням: про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, спірна квартира є приватною власністю позивача. На підставі наданих доказів, суд вважає доведеним, що відповідачі чинить перешкоди позивачу у здійсненні ним права власності на майно, оскільки мешкають у квартирі, яка належить на праві власності позивачу. З урахування вищевикладеного, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Судові витрати суд розподіляє згідно ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved