Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 5861,23 гривень. В обґрунтування позову зазначено, що 09.06.2015 року між ПрАТ «НПО Дніпропрес» і відповідачем було укладено договір №090615 поставки, згідно з яким останній прийняв зобовязання передавати у власність позивача товари виробничо-технічного призначення, а позивач здійснювати оплату за товари у відповідності з умовами договору. Позивач перерахував на рахунок відповідача передоплату у розмірі 171084,66 гривень, а відповідач поставив позивачу товари на суму 165223,44 гривень. Поставка товару на суму 5861,23 гривень не здійснена до цього часу, в звязку з чим позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. 30.12.2016 року відповідач втратив статус фізичної особи-підприємця. Претензія щодо повернення суми боргу залишилася без відповіді. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові, при цьому також просив врахувати, що на теперішній час відповідач здійснив часткове погашення суми боргу, станом на 18.09.2017 р. непогашена сума боргу становить 2861,22 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, місце і дату слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. В звязку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів, та на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалити заочне рішення. Вислухав пояснення представника позивача, з'ясував обставини справи, дослідив і проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09.06.2015 року між ПрАТ «НПО Дніпропрес» (покупець) і фізичною особою підприємцем [PERSON] (постачальник) було укладено договір №090615 поставки, згідно з яким постачальник прийняв зобовязання передавати у власність покупця товари виробничо-технічного призначення, а позивач здійснювати оплату за товари у відповідності з умовами договору. Згідно з пунктами 4 Доповнень до даного договору (Специфікації № 1 і № 2) постачальник зобовязаний поставити товар Покупцю протягом трьох робочих днів з дня виконання передоплати. З банківських виписок № 1-0324 від 17.06.2015р., № 1-00000341 від 25.06.2015р., № 1-00000470 від 07.08.2015 р. вбачається, що Покупець (позивач за даним позовом) на виконання умов вищевказаного договору перерахував на рахунок Продавця (відповідача по справі) передоплату у загальній сумі 171 084,66 грн. З видаткових накладних № 040615 від 26.06.2015 р., № 040615 від 26.06.2015р., №010815 від 31.08.15 р., № 010915 від 10.09.2015р., № 020915 від 17.09.2015 р. вбачається, що Відповідач в період з 26.06.2015 р. по 17.09.2015 р. на виконання вищезазначеного договору поставив Позивачу товари на загальну суму 165\~223,44 грн. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. У встановлений вищезазначеним договором строк відповідачем не поставлено позивачу оплачений останнім товар на суму 5861,23 грн., в звязку з чим позивачем на адресу відповідача 15.02.2017 р. надіслана претензія від 07.02.2017 р., в якій ПАТ «НПО Дніпропрес» відмовляється від прийняття непоставленого в строки товару та вимогою повернути суму боргу у сумі 5861,23 грн. 30.12.2016 р. відповідач втратив статус фізичної особи-підприємця, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (запис № 21030060003063833). В правовому висновку викладеному у Постанові Верховного Суду України від 04 грудня 2013 року у справі № 6-125цс13 зазначено наступне «…З огляду на положення ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, ст.\~ст.\~47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у разі припинення субєкта підприємницької діяльності фізичної особи (виключення з реєстру субєктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном…». Таким чином судом встановлено, що відповідач не належним чином виконав свої зобовязання передбачені договором поставки, який був укладений між сторонами 09.06.2015 р., в звязку з чим виник борг на суму 5861,23 грн. На підставі платіжних доручень від 03.07.2017 р., 14.08.2017 р., 23.08.2017 р., 12.09.2017 р. судом встановлено, що відповідачем частково здійснено погашення даного боргу на суму 3000 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з урахуванням здійснених відповідачем проплат, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 2861,22 грн. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що заявлені позовні вимоги задоволені частково на суму 2861,22 грн. стягненню підлягають витрати на сплату судового збору у розмірі 780,80 грн. (2861,22 грн. : 5861,23 грн. х 100 = 48,8%, 1600 х 48,8%=780 грн.)

Outcome: partial