Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення земельного сервітуту, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до договорів купівлі-продажу та дарування від 18.01.1980 року, позивач є власником 43/100 частини житлового будинку, що по [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є власником 57/100 частини житлового будинку, що по [ADDRESS]. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 10.09.2007 року, за позивачем по [ADDRESS] рахується земельна ділянка загальною площею 501,0 кв.м.. Позивач на належній йому земельній ділянці, що по [ADDRESS], має у власності прибудови до належної йому частини житлового будинку, а саме: «літ. А'-І», «літ. а», «літ. а3». Задня стіна вищезазначених прибудов разом з вікном прилягає до земельної ділянки, що належить відповідачеві. Згідно державних актів на право власності на земельні ділянки, по [ADDRESS], межа земельної ділянки відповідача має проходити на відстані 30 см. від будинку позивача. Проте, відповідач збудував собі паркан на земельні ділянці, яка належить позивачеві. Таким чином, фактична відстань між будинком позивача та парканом відповідача складає близько п'яти сантиметрів, що є недопустимим. Позивачеві для обслуговування прибудов «літ. А'-І», «літ. а», «літ. а3» необхідний постійний доступ на земельну ділянку, яка належить відповідачеві шириною 1 метр вздовж прибудов «літ. А'-І», «літ. а», «літ. а3», для обслуговування свого помешкання. Вважає що має бути встановлений земельний сервітут в судовому порядку, тому звернувся з даним позовом до суду. Просить суд встановити на його користь постійний, безоплатний земельний сервітут, шириною 1 метр вздовж прибудов «літ. А'-І», «літ. а», «літ. а3», що по [ADDRESS], шляхом зобов'язання [PERSON] на належній йому земельній ділянці не встановлювати капітальної огорожі та капітальних стін на відстані ближче 1 метра до стіни прибудов «літ. А'-І», «літ. а», «літ. а3», що по [ADDRESS], власником яких є [PERSON], та які прилягають до земельної ділянки [PERSON]. Надати йому доступ до прибудов «літ. А'-І», «літ. а», «літ. а3», що по [ADDRESS], зі сторони земельної ділянки, яка належить [PERSON], з метою їх обслуговування та ремонту. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю просили суд встановити постійний безоплатний земельний сервітут шириною 1 метр вздовж прибудов «літ. А'-І», «літ. а», «літ. а3», що по [ADDRESS], шляхом зобов'язання [PERSON] на належній йому земельній ділянці не встановлювати капітальної огорожі та капітальних стін на відстані ближче 1 метра до стіни прибудов «літ. А'-І», «літ. а», «літ. а3», що по [ADDRESS], власником яких є [PERSON], та які прилягають до земельної ділянки [PERSON]. Надати [PERSON] доступ до прибудов «літ. А'-І», «літ. а», «літ. а3», що по [ADDRESS], зі сторони земельної ділянки, яка належить [PERSON], з метою їх обслуговування та ремонту. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Вважають що необхідність встановлення земельного сервітуту відсутня. Крім того позивач не вказав який земельний сервітут необхідно встановити та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи судом встановлені наступні факти та обставини. -відповідно до договорів купівлі-продажу та дарування від 18.01.1980 року, позивач [PERSON] є власником 43/100 частини житлового будинку, що по [ADDRESS]. -відповідач [PERSON] є власником 57/100 частини житлового будинку, що по [ADDRESS]. -відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 10.09.2007 року, за [PERSON]по [ADDRESS] рахується земельна ділянка загальною площею 501,0 кв.м.. -[PERSON] на належній йому земельній ділянці, що по [ADDRESS], має у власності прибудови до належної йому частини житлового будинку, а саме: «літ. А'-І», «літ. а», «літ. а3». -відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 01.12..09.2004 року, за [PERSON] по [ADDRESS] рахується земельна ділянка загальною площею 499,0 кв.м. -згідно висновку експерта № 16.04.2015р. № 10/15 встановити земельний сервітут для забезпечення користування та обслуговування будівель частини будинковолодіння за адресою [ADDRESS] що належить [PERSON] по межі з земельною ділянкою власника [PERSON] не можливо. Стаття 98 Земельного Кодексу України визначає право земельного сервітуту як право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою ( ділянками). Тобто , земельний сервітут - це встановлене договором або судом речове право , наслідком якого є обмеження прав власників земельних ділянок в інтересах сусідів , що не породжують речового права інших осіб, тобто право користування чужою земельною ділянкою для задоволення потреб власника або володільця сусідньої земельної ділянки. Сервітут визначає порядок та межі використання чужої земельної ділянки через надання можливості користуватися нею лише в цільовий спосіб та певною її частиною. В цілому ж право користування земельною ділянкою , на яку встановлено земельний сервітут , повною мірою належить власнику. Відповідно до ст. 404 Цивільного кодексу України право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації, тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту. Згідно ст. 100 Земельного кодексу України, власник або землекористувач земельної ділянки має право вимагати встановлення земельного сервітуту для обслуговування своєї земельної ділянки. Як пояснив в судовому засіданні позивач, на належній йому земельній ділянці, що по [ADDRESS], він має у власності прибудови до належної йому частини житлового будинку, а саме: «літ. А'-І», «літ. а», «літ. а3». Задня стіна вищезазначених прибудов разом з вікном прилягає до земельної ділянки, що належить відповідачеві. Згідно державних актів на право власності на земельні ділянки, по [ADDRESS], межа земельної ділянки відповідача має проходити на відстані 30 см. від будинку позивача. Проте, відповідач збудував собі паркан на земельні ділянці, яка належить позивачеві. Таким чином, фактична відстань між будинком позивача та парканом відповідача складає близько п'яти сантиметрів, що є недопустимим. Позивачеві для обслуговування прибудов «літ. А'-І», «літ. а», «літ. а3» необхідний постійний доступ на земельну ділянку, яка належить відповідачеві шириною 1 метр вздовж прибудов «літ. А'-І», «літ. а», «літ. а3», для обслуговування свого помешкання. Заперечуючи проти позову, представник відповідача посилається на відсутність необхідності у встановленні сервітуту. Згідно висновку судової земельно технічної експертизи від 16.04.2015р. № 10/15 визначено що власник будівель літ. «А'-І», літ. «а» та літ. «а3» [PERSON] не має можливості доглядати за зовнішніми стінами вищевказаних будівель, розташованими поруч з межею між зе\-мельною ділянкою [PERSON] . Відповідно до ст. 99 ЗК України, власник може вимагати встановлення земельного сервітуту. Відповдно до висновку судової земельно технічної експертизи на місці встановлення земельного серітуту на земельній ділянці [PERSON] запроектована відкрита веранда, яка вказана в «Проекті переобладнання з переплануванням час\-тини житлового будинку під торгівельно-офісні приміщення по [ADDRESS]», погодженого Управлінням містобудування та архітектури Черкаського міськвиконкому 10.06.2008р. Згідно вимог п.3.25 Державних будівельних норм України ДБН 360-92 « Планування і забудова міських і сільських поселень» для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. Відстань від стін прибудов під «літ. А'-І>, «літ. а» та «літ. а3», що належать гр. [PERSON], до проектної відкритої веранди гр. [PERSON] після її зведення буде становити менше одного метра (від 0,47 м до 0,80 м), що суперечить вимогам п.3.25 ДБН 360-92 та встановленням технічної можливості земельного сервітуту. З урахуванням дослідження всіх доказів, висновку судової земельно технічної експертизи, у висновку якої зазначено, що встановити земельний сервітут для забезпечення користування та обслуговування будівель частини будинковолодіння за адресою [ADDRESS] що належить [PERSON] по межі з земельною ділянкою власника [PERSON] не можливо суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Outcome: dismissed