Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Позивач вказує, що він є власником автомобіля [NUMBER], яким за його дорученням керував [PERSON]. 15.09.2016 року по пр.Героїв Сталінграду, в районі буд.113а в м.Миколаєві відбулося дорожньо-транспортна пригода, автомобіль [NUMBER] яким керував [PERSON] та автомобіль [NUMBER], яким керував [PERSON]. Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Згідно постанови від 15.11.2016р. Центрального районного суду м.Миколаєва відповідач [PERSON] визнано винним в скоєнні даної дорожньою транспортної пригоди. В наслідок ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER], згідно із ремонтною калькуляцією №2337.3743 від 26.09.2016 року сума становить 55081,97грн. Крім того, позивач вказує, що загальна матеріальна шкода позивача з врахуванням відновлювальних робіт склала 36260грн., страхова компанія виплатила позивачу 21554,45грн., таким чином невідшкодована частина становить 14705,55грн., яку він просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути моральну шкоду, розмір якої він оцінює в 5000грн. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Відповідач заперечував проти задоволення позову, оскільки він не згоден розрахунками позивача та вказує, що страхова вже відшкодувала завдані збитки. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд вважає, що вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом досліджено постанова від 15.11.2016 року Центрального районного суду м.Миколаєва згідно якої [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений «ВАЗ 2107» д.н.[NUMBER]. Судом досліджено страховий акт ПрАТ «УПСК» №ОЦ/025/000/16/0175 від 07.12.2016 року, аварійний сертифікат №2337 від 21.09.2016 року, №2337-3АЛ від 21.09.2016 року та ремонтна калькуляція №2337.3743 від 26.09.2016 року згідно якого вартість матеріального збитку становить 55081,97грн., ринкова вартість пошкодженого ТЗ складає 36793,05грн., залишкова вартість складає 14738,60грн.. Судом досліджено квитанція від 04.10.2016року на суму 4550,00грн., квитанція від 25.10.2016року на суму 2390,00грн., квитанція від 08.11.2016року на суму 4685,00грн., квитанція від 29.11.2016року на суму 3070,00грн., квитанція №14 від 29.09.2016 року транспортування автомобіля в сумі 900грн., дані платіжні доручення були сплачені [PERSON]. Згідно з ч.ч. 1,2\~ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особі зробила для відновлення свого порушеного права. Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Положеннями\~ст. 23 ЦК України\~встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв'язку із пошкодженням її майна; відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно з нормою ч. 1\~ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Згідно зі\~статтею 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінивши докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що матеріальна шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки з вини [PERSON] не підлягає стягненню, оскільки позивачем не було здійснено витрат, щодо відновлення свого майна за його рахунок, а шкода яка була заподіяна майну позивача була відшкодована за рахунок іншої особи - [PERSON], який фактично поніс витрати на відновлення майна позивача. Згідно п.п.9,10постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 рокуПро судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При заподіянні особі моральної шкоди обов'язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Суд враховує, що позивач безсумнівно зазнав моральних страждань, однак заявлений розмір моральної шкоди є явно завищеним, в зв'язку з чим суд вважає, що розмір моральної шкоди має бути зменшений і в цій частині позов підлягає задоволенню частково в сумі 1250 грн., що буде розумним і справедливим відшкодуванням заподіяної моральної (немайнової) шкоди. В силу\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 400,00грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved