Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання батьківства, посилаючись на те, що з 2015 року він проживає у цивільному шлюбі з [PERSON] На той час коли вони почали разом проживати, [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] від якого мають спільну дитину [PERSON],15.09.2007 року народження.26.10.2016 року [PERSON] народила сина [PERSON], батьком якого у свідоцтві про народження було вказано «Бортник Ігор Васильович» із зазначенням всіх даних про нього. Як пояснив працівник Лозівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, що підставною запису відомостей про батька послужило те, що на час народження дитини, [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який і досі не розірваний. На даний час він продовжує проживати разом з [PERSON], виховують та дбають про дітей, ведуть спільне господарство. У звязку з викладеним позивач змушений звертатися до суду з позовом про визнання його батьком малолітнього [PERSON]І, [INFO], зобов»язання Лозівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області внести зміни до актового запису №346 про народження [PERSON], [INFO], проведеного Лозівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 04.11.2016 року, а саме: записати у графі «батько» - [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрований за адресою [INFO]; вказавши прізвище, імя та по батькові дитини відповідно як [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував, зазначив, що дійсно з [PERSON] вони не проживають разом вже більше трьох років, дитина, народжена нею у жовтні 2016 року до нього ніякого відношення не має і він не являється її біологічним батьком. В судовому засіданні третя особа [PERSON] на задоволенні позовних вимог наполягала, надала пояснення, що дійсно біологічним батьком її сина [PERSON] є [PERSON], з яким вона проживає у цивільному шлюбі з 2015 року. Шлюб з [PERSON] до теперішнього часу не розірваний. В судове засідання представник третьої особи Лозівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] не зявилася, надала заяву про заперечення проти заявлених вимог, мотивуючи тим, що відповідно до ч.4 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу, а в даному випадку, актовий запис про народження №346 від 04.11.2016 року, складено Лозівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області відповідно до ст.133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матірю, а чоловік батьком дитини. Суд перевіривши матеріали справи та надані сторонами докази в їх сукупності, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що 21.04.2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб (а.с. 11). В період шлюбу [PERSON] 26.10.2016 року народила сина [PERSON], батьком якого відповідно до вимог ч.1 ст.133 СК України було записано [PERSON] (а.с. 12). Як пояснив позивач [PERSON] у судовому засіданні, хоча [PERSON] і перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], однак шлюбні відносини вони не підтримують. З 2015 року вони з [PERSON] проживають у цивільному шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Однак, враховуючи той факт, що [PERSON] на час народження та реєстрації дитини перебувала у шлюбі з [PERSON], тому у відповідності до ст.133 СК України в свідоцтві про народження дитини в графі «батько» зазначено [PERSON] Частиною 2 ст.128 СК України передбачено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Згідно з вимогами ч.1 ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved