Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Чорниводської сільської ради №2/24/2013 від 15.11.2013 року щодо відмови йому в наданні дозволу на розроблення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в [ADDRESS] загальною площею 0,06 га для ведення особистого селянського господарства та щодо надання дозволу [PERSON]. на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в [ADDRESS] загальною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, а також про визнання незаконним та скасування рішення Чорниводської сільської ради №4/29/14 від 29.07.2014 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON]. в [ADDRESS] Городоцького району Хмельницької області загальною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до договору купівлі-продажу від 03 червня 1982 року, посвідченого Чорниводською сільською радою він придбав у [PERSON] та [PERSON]. житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS] та розміщений на присадибній ділянці площею 0,07 га. Суміжним землекористувачем, що знаходься [ADDRESS] являвся [PERSON]., який помер в [INFO] а після його смерті - [PERSON], яка померла в [INFO] 18.10.2013 року він звернувся до Чорниводської сільської ради з заявою про виділення йому для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки площею 0,06 га, яка знаходиться біля його присадибної ділянки по [ADDRESS] Рішенням двадцять четвертої сесії Чорниводської сільської ради № 2/24/2013 від 15.11.2013 року йому було відмовлено в наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в [ADDRESS] загальною площею 0,06 га для ведення особистого селянського господарства у зв'язку з тим, що дана земельна ділянка не знаходиться у його користуванні. Вважає дане рішення сільської ради незаконним виходячи з наступного. Рішенням дев'ятої сесії Чорниводської сільської ради від 02.07.1999 року власнику [PERSON]. було надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,56 га, в тому числі 0,25 га для обслуговування житлового будинку, однак останнім у встановленому порядку право приватної власності на земельну ділянку оформлене та зареєстроване не було, тобто вона перебувала в його користуванні. [INFO] [PERSON]. помер, а після його смерті земельною ділянкою користувалась його дружина - [PERSON], яка померла в [INFO] Вказує, що відповідно до положень ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи, тобто здатність мати цивільні права та обов'язки, припиняється у момент її смерті. Із повідомлення Чорниводської сільської ради вбачається, що після їх смерті земельна ділянка спадкоємцям померлих [PERSON]. та [PERSON] у власність чи користування не передавалась, що з 2009 року земельний податок на земельну ділянку по [ADDRESS] не нараховувався та не сплачувався, незважаючи на те, що згідно ст.141 ЗК України однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати, тобто фактично вказана земельна ділянка перейшла до земель запасу сільської ради, хоча останньою рішення про її вилучення та віднесення до земель запасу не приймалось. Вказує, що незважаючи на те, що з 2008 року він постійно використовував частину земельної ділянки, на яку претендує і яка знаходиться біля належного йому будинку, є пенсіонером і людиною похилого віку, не має змоги обробляти земельну ділянку у іншому, більш віддаленому від місця проживання місці, а також, що на момент його звернення до сільської ради з заявою про надання земельної ділянки площею 0,06 га, вказана земельна ділянка нікому виділена не була, а тому не існувало ніяких об'єктивних перешкод для відмови у виділення її йому, тому оскаржуване рішення не може вважатись законним і підлягає скасуванню. Позивач у позові також вказує, що рішенням двадцять четвертої сесії Чорниводської сільської ради № 2/24/2013 від 15.11.2013 року власнику сусіднього будинку по [ADDRESS] [PERSON]. було надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в [ADDRESS] загальною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка знаходилась в користуванні, а рішенням двадцять дев'ятої сесії Чорниводської сільської ради № 4/29/2014 від 29.07.2014 року було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на території с. [ADDRESS] загальною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Вказує, що у випадку визнання неправомірним та скасування рішення Чорниводської сільської ради за його заявою і з врахуванням того, що вільної земельної ділянки немає, підлягають скасуванню рішення сесій сільської ради № 2/24/2013 від 15.11.2013 року та № 4/29/2014 від 29.07.2013 року про надання дозволу [PERSON]. та затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на території [ADDRESS] загальною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали із підстав, зазначених у ньому. Представник відповідача Чорниводської сільської ради Городоцького району Хмельницької області проти позову заперечила, вказавши, що розглянувши заяву [PERSON] про надання йому дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в [ADDRESS], площею 0,06 га для ведення особистого селянського господарства, Чорниводька сільська рада рішенням від 15.11.2013 року відмовила у задоволенні його заяви, так як вказана земельна ділянка не знаходилась в його користуванні. Представник відповідача також вказала, що рішення Чорниводької сільської ради від 15.11.2013 року про надання дозволу [PERSON]. на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в [ADDRESS] загальною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та рішення від 29.07.2014 року щодо затвердження вказаної технічної документації приймалися, оскільки [PERSON]. оформив право власності на житловий будинок, що знаходиться на вказаній земельній ділянці. Представник третьої особи проти позову заперечила, вказавши, що [PERSON]. є її чоловіком і що коли вони купляли хату, то за цим господарством рахувалося городу 56 сотих, фактично ж була 31 сота. Заслухавши думку сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.10.2013 року позивач звернувся до Чорниводької сільської ради з заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо оформлення документів на право власності на земельну ділянку площею 0,06 га, що знаходиться біля його присадибної ділянки в [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства. Рішенням Чорниводської сільської ради №2/24/2013 від 15.11.2013 року позивачу відмовлено у задоволенні його заяви, так як вказана земельна ділянка не знаходилась в його користуванні. Відповідно до ч.1 ст.118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. При цьому суд не бере до уваги посилання позивача на те, що з 2008 року земельна ділянка, якою користувалися [PERSON]. та [PERSON] у власність чи користування не передавалась, з 2009 року земельний податок на земельну ділянку [ADDRESS], Городоцького району не нараховувався та не сплачувався, тому фактично вказана земельна ділянка перейшла до земель запасу сільської ради, оскільки представник відповідача вказала, що рішення з цього приводу сільською радою не приймалося. Будь-яких доказів переходу вказаної земельної ділянки до земель запасу позивачем суду не надано. Суд не бере до уваги посилання позивача і на те, що він з 2008 року постійно використовував частину земельної ділянки, на яку претендує і яка знаходиться біля належного йому будинку, з таких підстав. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] - це її бабуся, а [PERSON] - її батько і, що коли вони продавали хату, то хата продавалася без землі, [PERSON] про це знав, коли купляв хату, вказала, що з 1982 до 2008 року (до смерті її матері [PERSON]), до матері ніяких претензій зі сторони [PERSON] по землі не було. Свідок вказала, що її мати до смерті не надавала [PERSON] користуватися городом, а після 2008 року вона чула, що був самозахват цієї землі. Свідок [PERSON]. суду пояснила, що в 2009 році придбала хату в [ADDRESS], осінню 2011 року [PERSON] переорав частину городу і в 2012-2013 роках користувався ним, в 2013 році [PERSON] купили хату. Свідок вказала, що [PERSON] обробляв город біля неї, з іншої сторони він город не обробляв. Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає в [ADDRESS], і що в [PERSON] було 32-33 сотих, потім [PERSON] купив хату і тоді повинен був ставити питання по землі. Свідок вказала, що [PERSON] користувався в 2012-2013 роках частиною городу 3-4 сотих від сусідки по [ADDRESS]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] садив город в 2012-2013 роках в одному місці, потім посварився там і пішов в друге місце, вказала, що в інший час ніякого більше городу він не тримав. Свідок [PERSON]. суду пояснила, що проживає в [ADDRESS] і що [PERSON] в 82 році купив хату і городу не добивався, а в 2011-2012 роках користувався приблизно 3-ма сотими городу від номеру 21. Свідок [PERSON]. суду пояснила, що [PERSON] це її бабка і що за всім господарством рахувалося 60 сотих, потім господарства розділилися і за цим номером рахувалося 25 сотих, а сусіди користувалися більшою ділянкою. Коли [PERSON] купив хату, йому оформили 8 соток, [PERSON] дали ще частину землі без оформлення, приблизно 6-7 сотих, якими він користувався з часу, коли купив хату. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] - це її бувший чоловік, і що коли вони купили хату, за нею рахувалося 13 сотих, а фактично було 7 сотих, [PERSON] мала додати 6 сотих, потім йому дали частину городу біля [PERSON], яким він користувався три роки назад. При цьому суд критично оцінює показання свідків [PERSON]. та [PERSON] оскільки перша вказала, що [PERSON] дали ще частину землі без оформлення, приблизно 6-7 сотих, якими він користувався з часу, коли купив хату, тоді як свідок [PERSON] вказала, що після купівлі хати з 1982 року до 1992 року (часу, коли вони розійшлись з [PERSON]), їм ніхто не додавав землі до тої, яка була біля хати. Позивач [PERSON] підтвердив в судовому засіданні показання свідка [PERSON] та вказав, що користувався в 2012-2013 роках частиною земельної ділянки приблизно 8-10 сотих, біля свого господарства, спочатку біля одних сусідів, потім з другої сторони. Позивач також вказав, що 6 сотих, які йому не додані, і на які він претендує, - це земля, яка знаходиться в сусідів [PERSON] та [PERSON]. Однак, з показань позивача та вищевказаних свідків неможливо встановити точний розмір та місцезнаходження земельної ділянки, якою користувався позивач в 2012-2013 роках, а також правову підставу такого землекористування. При цьому суд бере до уваги те, що з цього приводу позивач не звертався до сільської ради, що підтвердили в судовому засіданні позивач та представник відповідача, а користувався землею біля свого господарства з дозволу [PERSON]., яка пояснила суду, що казала [PERSON], що він може користуватися частиною їхньої землі де хоче, однак, це ніяк не оформлялося. Дані обставини фактично визнані позивачем. Суд також не бере до уваги посилання позивача у позові на те, що на момент його звернення до сільської ради з заявою про надання земельної ділянки площею 0,06 га, вказана земельна ділянка нікому виділена не була, так як з вказаною заявою [PERSON] звернувся до сільської ради 18.10.2013 року, тоді як рішенням Чорниводської сільської ради від № 10/20/2013 від 19.04.2013 року Державній виконавчій службі Городоцького районного управління юстиції Хмельницької області надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі під житловим будинком з надвірними будівлями за адресою вул. Цетральна, 19 в с. Чорниводи Городоцького району загальною площею 0,25 га. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.10.2013 року, на підставі акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, [PERSON]. на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Чорниводи, вул. Центральна, 19. Відповідно до ч.2 ст.120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Згідно архівної довідки Городоцької райдержадміністрації № 04-06/640 від 30.10.2013 р., протоколом 9 сесії Чорниводської сільсько ради від 02.07.1999 року [PERSON] надано земельну ділянку у приватну власність та користування - всього 0,56 га, в т.ч. для обслуговування будівель 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,31 га. Дані обставини підтверджуються і рішенням Чорниводської сільсько ради від 02.07.1999 року «Про передачу у приватну власність і користування земельних ділянок громадянам по уточнених списках» та уточненим списком громадян Чорниводської сільської ради по приватизації земельних ділянок. При цьому, як пояснили в судовому засіданні свідки та визнано позивачем, станом на 02.07.1999 року, [PERSON] Андрійович після продажу будинку позивачу в 1982 року проживав за адресою [ADDRESS] і саме про земельні ділянки за цим погосподарським номером йде мова в рішенні Чорниводської сільсько ради від 02.07.1999 року. Рішенням Чорниводської сільської ради Городоцького району № 2/24/2013 від 15.11.2013 р. [PERSON]. надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в [ADDRESS] загальною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Рішенням Чорниводської сільської ради №4/29/14 від 29.07.2014 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON]. в [ADDRESS] Городоцького району Хмельницької області загальною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Згідно свідоцтва про право власності від 30.09.2014 р. [PERSON]. є власником вказаної земельної ділянки. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.09.2014 р. вказане право власності зареєстроване в реєстрі за № 7166879. Судом також оглянуто витяги з погосподарських книг с. Чорниводи Городоцького району щодо господарства [PERSON]. та [PERSON] за 1964-1966 роки та за 1980-1982 роки, та, відповідно, за 1961-1963 роки, 1980-1982 роки, 1983-1985 роки, а також витяг з по господарської книги щодо господарства [PERSON] за 2006-2010 роки, однак, суд вважає, що вказані у них відомості не стосуються предмету спору, оскільки відповідно до копії договору купівлі-продажу від 03 червня 1982 року, [PERSON] та [PERSON]. продали [PERSON] жилий будинок в с. Чорниводи, розташований на присадибній земельній ділянці розміром 0,07 га. Позивач в судовому засіданні підтвердив укладення даного договору на умовах, вказаних у ньому і не оспорював розміру присадибної земельної ділянки, визначеного у ньому (0,07 га). За таких обставин, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Крім того, з позивача на користь держави підлягає стягненню недоплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 1102 грн. 40 коп., оскільки позивачем у позові визначено три вимоги немайнового характеру, а судовий збір сплачено лише за одну вимогу - 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved