Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06 липня 2007 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис №438. Від шлюбу в них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинились. На теперішній час, сторони сумісне господарство не ведуть. Збереження шлюбу будуть суперечити інтересам Позивача та Відповідача. Тому просила розірвати шлюб. Ухвалою суду від 08 грудня 2014 року сторонам надано строк для примирення два місяці, оскільки у сторони по справі надавали письмову заяву з проханням надати їм строк для примирення та збереження шлюбу. З урахуванням того, що сплинув строк для примирення, суд відновив провадження та призначив справу до розгляду. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду спарви до суду не надходило. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, 06 липня 2007 року між сторонами по справі, Жовтневим відділом актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №438 (а.с.4). Також під час судового розгляду справи встановлено, що від спільно шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] в свідоцтві про народження якої сторони записані батьками дитини (а.с. 5). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність малолітніх дітей, ті обставини, що Відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам Позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так відповідачем у заяві зазначено, що після розірвання шлюбу остання просить залишити прізвища, взяте нею під час укладення шлюбу - «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved