Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про усунення перешкод у здійсненні права користування майном. В позовній заяві посилався на те, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується: договором купівлі-продажу від 11.02.2013 року, зареєстрований в реєстрі за №674 та витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №404448 від 11.02.2013 року про реєстрацію прав на нерухоме майно. В указаній квартирі крім нього зареєстровані також: колишня дружина [PERSON] з 21.10.2013 року та син [PERSON] з 13.01.2013 року, що підтверджується довідкою №4297 від 05.03.2019 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою 05.03.2019 року відділом обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради. Між ним та відповідачем шлюб був розірваний на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2019 року. Відповідач за вказаною адресою останній раз з`являлась лише у вересні 2017 року до розлучення і після цього, відповідач разом з його сином переїхали в інше місце проживання та одружилась з іншим чоловіком і змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». З того часу відповідач ні разу не з`явилась за адресою місця реєстрації. Про фактичне місце проживання чи перебування відповідача невідомо. Так як відповідач самостійно не знялась з реєстрації в його квартирі, її реєстрація порушує його права, як власника, надані йому діючим законодавством, а тому він змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте надав заяву в якій він просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про час та дату судового засідання була повідомлена належним чином, клопотань та відзивів до суду не надала. Представник Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради надав до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі та прийняти рішення суду, згідно матеріалів справи та відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2021 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 11.02.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за №674 та на підставі витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №404448 від 11.02.2013 року про реєстрацію прав на нерухоме майно. Відповідно до довідки за №4297 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданої на підставі заяви [PERSON] за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління паспортної роботи, громадянства та реєстрації фізичних осіб ГУДМС в Дніпропетровській області на запит щодо місця реєстрації відповідача [PERSON] та їх сина [PERSON] , зареєстровані у квартирі [ADDRESS] . Відповідно до рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2017 року відповідачка [PERSON] є колишньою дружиною позивача [PERSON] . З позовної заяви та актів про не проживання від 18.01.2019 року, від 15.02.2019 року від 03.03.2019 року, від 25.04.2019 року, від 10.05.2019 року, від 18.06.2019 року, від 01.07.2019 року вбачається, що [PERSON] не проживає у вищевказаній квартирі та її власні речі відсутні. Також, з позовної заяви вбачається, що відповідач [PERSON] за вказаною адресою не проживає з 2017 року, особисті речі у квартирі відсутні, спроб самостійного зняття з реєстрації місця проживання не було. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За приписами ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Як вбачається з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Зі змісту ст. 391 ЦК України вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу України, жиле приміщення зберігається за відсутньою особою протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття її з реєстрації за цим приміщенням відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про усунення перешкод у здійсненні права користування майном є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved