Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з [PERSON] суму боргу в розмірі - 78000,00грн. та стягнути суму витрат пов'язаних з поданням позовної заяви. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 14 лютого 2013 року до нього звернувся громадянин [PERSON] ([NUMBER] виданий Горохівським РВУМВС України у Волинській області 04 жовтня 2002р., адреса (проживання): [ADDRESS].) з проханням позичити грошову суму у розмірі 78000,00 гривень, [PERSON] надав під розписку суму в розмірі - 78000,00 (сімдесят вісім тисяч)грн., яку відповідач мав повернути до 01 січня 2014р. У вказаний термін та до часу подання заяви в суд останній не розрахувався з позивачем, борг не погасив. Між відповідачем та позивачем був укладений договір позики в усній формі, на підтвердження отримання грошей відповідач написав розписку. Позичальник отримав грошові кошти, а Позикодавець їх передав. Розписка, на яку посилається позивач, як на доказ своїх вимог, підписана відповідачем та свідками, в присутності яких було укладено розписку в особі [PERSON] та [PERSON], що відповідає вимогам цивільного законодавства. Грошові кошти у розмірі 78000 (сімдесят вісім тисяч ) гривень 00 копійок були передані відповідачу у момент підписання розписки. Строк повернення позики настав 01 січня 2014 р., про що вказується у розписці, але станом на сьогодні сума позики в розмірі 78 000,00 грн. відповідачем не повернута. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте в позовній заяві просить розглядати справу без присутності представника позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча був належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, які слід визнати поважними, та посилань на докази, які мають значення для справи, а представник позивача не заперечує проти такого, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Так, судом встановлено, що [PERSON] отримав від [PERSON] 14 лютого 2013 року, та зобов'язався повернути позику 01 січня 2014 року, що стверджується текстом розписки від 14 лютого 2013 року, яка складається з рукописного тексту, копія якої міститься в матеріалах справи. Оскільки позивач вказує, що зазначені вище кошти в розмірі 78000,00 грн. були отримані відповідачем у власність для їх використання та в подальшому підлягали поверненню до 01 січня 2014 року в такому ж обсязі, суд вважає, що між сторонами був укладений договір позики у відповідності до ч. 1 ст.1046 ЦПК України. Судом встановлено, що на момент винесення рішення по справі позивачеві повну суму позики не повернув, тобто, зобов'язання взяте на себе не виконав. З огляду на вищенаведене, беручи до уваги, що між сторонами дійсно був укладений договір позики, а [PERSON] не повернув [PERSON] позику, в розмірі 78000,00 грн., доведено повністю, а тому підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на вищенаведене, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 780,00 грн.

Outcome: approved