Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 17 710,56 грн. відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, та судові витрати, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 12.03.2016 року з вини водія [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], сталася ДТП, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем [NUMBER], що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, зокрема автомобіля позивача, у зв`язку з чим останній звернувся до суду з відповідними вимогами. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.50), з будь-якими заявами та клопотаннями про неможливість розгляду справи у їх відсутність до суду не звертались, однак до суду надійшли письмові заперечення, в яких [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову (а.с.41). В зв'язку з наведеними обставинами та на підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, визнавши причину неявки до суду відповідача не поважною. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є власником автомобіля [NUMBER], синього кольору, 2007 року випуску, що підтверджується реєстраційною карткою транспортного засобу, наданою Регіональним сервісним центром в м. Києві (а.с.37). Частиною 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 13.04.2016 року (а.с.5), яка набрала законної сили 23.04.2016, 12.03.2016 року з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], по просп. Перемоги, 45 в м. Києві сталася ДТП, де він не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, зокрема автомобіль позивача. Даною постановою [PERSON] було визнано винним та притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. У відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок скоєної ДТП автомобіль [NUMBER], був технічно пошкоджений, та відповідно до звіту №364/03/16Н про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, від 21.03.2016 року, вартість матеріального збитку складає 17 710,56 грн. (а.с.6-17). Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Як стверджував позивач у своєму позові та підтвердила його представник у судовому засіданні, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована полісом АІ№5662743 у ПрАТ «СК «Україна», однак, як вбачається з листа МТСБУ №7/2-28/33242 від 20.12.2016 року, при здійсненні пошуку договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного по відношенню до транспортного засобу «Мазда 3», д.н.з. [NUMBER] отримано інформацію про відсутність в Центральній базі даних на дату ДТП - 12.03.2016 року, договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного по відношенню до даного транспортного засобу (а.с.57). Як вбачається із правової позиції Верховного Суду України, встановленої при розгляді справи №6-2808цс15, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. Позивач вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки винність відповідача [PERSON] в нанесені матеріальної шкоди позивачу [PERSON] знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні і не викликає сумніву, а саме неправомірні дії відповідача призвели до зіткнення автомобілів, тому позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди необхідно задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача 17 710,56 грн. матеріальної шкоди. Згідно ст.88 ЦПК України оскільки позов задоволено повнстю, суд вважає необхідним з відповідача [PERSON] на користь позивача стягнути 551,20 грн. судового збору, сплаченого останнім при зверненні до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved