Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути\~\~з останнього грошові кошти в сумі 10050 грн., які були вимушено понесені ним внаслідок невиконання відповідачем договірних зобовязань. Позов мотивує тим, що згідно додатку №1 до договору № 2/87 дольової участі у будівництві гаражного приміщення, укладеного між сторонами по справі, відповідач взяв на себе зобовязання передати позивачу, як пайовику гаражне приміщення № 40 в будинку № 2В по вулиці Науковій в місті Львові з встановленими гаражними металевими дверима. Станом на день підписання акту прийому-передачі 22.10.2012 року металеві гаражні ворота в гаражному приміщенні № 40 встановлені не були, що змусило позивача звернутися до відповідача із відповідною заявою про повернення вартості гаражних воріт у сумі 4000 грн., які було попередньо оплачено позивачем. Вказану заяву відповідачем було проігноровано, після чого 08.12.2014 року позивач скеровував відповідачу претензію, про повернення йому грошових коштів, яку було отримано відповідачем 15.12.2014 року. Відповідач не повернув позивачу грошові кошти у сумі 3700 грн. вартості гаражних воріт, тому останній мусив придбати такі ворота за ринковою ціною. Таким чином, внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе договірних зобовязань, позивач вимушено поніс грошові втрати у заявленій позовом сумі, які просить відшкодувати за рахунок відповідача. Надалі, позивач уточнив вимоги позову, вказує, що з метою визначення вартості робіт, які було необхідно провести в гаражному приміщенні та які не виконано відповідачем, ним було укладено угоду з експертом № 8/158. Експертом надано висновок про те, що для приведення гаражного приміщення у відповідність до умов договору вказаних в додатку №1 необхідно придбати будівельних матеріалів та оплатити виконану роботу на загальну суму 6219 грн. За проведення експертного дослідження, експерту було сплачено позивачем грошові кошти у сумі 2500 грн. Вказує, що неодноразово в усній та письмовій формі звертався до відповідача із вимогою виконати договірні зобовязання у повному обсязі, або відшкодувати понесені ним кошти, однак, дані вимоги залишені відповідачем без належного реагування. Просить стягнути з відповідача у свою користь вартість придбаних гаражних воріт в розмірі 1050 грн.; вартість проведеного експертного дослідження у розмірі 2500 грн., 6219 грн. витрат необхідних для проведення будівельних робіт у гаражному приміщенні у відповідності до договору № 2/87 від 04.01.2006 року. Представником відповідача надано письмове заперечення на позов [PERSON], яким останній просить відмовити у задоволенні позову, оскільки ПП «Знаюбудінвест» повністю виконано зобовязання перед [PERSON] за договором дольової участі у будівництві № 2/87, що стверджується актом прийому-передачі. Також вказує, що позивач вводить суд в оману стверджуючи, що на момент підписання акту прийому передачі металевих гаражних дверей не було. Позивач в судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги в повному обсязі та надав суду пояснення, аналогічні викладеним в позові. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог закону, причини неявки суду невідомі. Тому, суд проводить судове засідання без участі відповідача, у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, проти чого не заперечує позивач, постановляє заочне рішення. Суд, встановивши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до умов та звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є\~\~правовідношення,\~\~в\~\~якому\~\~одна\~\~сторона (боржник) зобов'язана\~\~вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно,\~\~виконати роботу, надати послугу, сплатити\~\~гроші\~\~тощо) або утриматися від певної дії,\~\~а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Ч.1 ст. 530 ЦК україни встановлено, що якщо у зобовязанні встановлено строк, його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. 04 січня 2006 року між сторонами було укладено договір дольової участі у будівництві № 2/87, в якому відповідач виступає забудовником, а позивач пайовиком. Згідно п.1.1 цього договору, позивач зобовязався оплатити вартість будівництва замовленої нежилої площі, гаражу, а відповідач зобовязався провести організаційні заходи по будівництву, побудувати будинок, у якому знаходиться замовлений позивачем гараж і в обумовлений договором термін передати у власність позивача замовлений гараж. Згідно п. 2.2. цього ж договору, відповідач зобовязався передати визначений договором гараж у стані згідно з специфікацією, що є невідємною частиною даного договору. Згідно п.3.1.2. відповідач зобовязався передати позивачу по акту прийому-передачі профінансований ним гараж на протязі місяця після здачі його Державній приймальній комісії. Згідно п.3.1.3. у випадку несвоєчасного виконання відповідачем робіт по будівництву, яке призвело до зміни ціни в сторону збільшення вартості Гаража при своєчасній оплаті внесків позивачем. Відповідач зобовязаний покрити різницю вартості будівництва за власний рахунок. Згідно п.5.3 передача гаража позивачу у власність оформляється двостороннім актом прийняття-передачі Гаража. Згідно додатку №1 до вказаного договору, сторони дійшли згоди, щодо комплектації приміщень, що передаються від відповідача, як забудовника до позивача, як пайовика, до такої комплектації зокрема входять гаражні металеві двері. Згідно додатку №2 до договору, сторони дійшли згоди про те. що вартість таких гаражних воріт становить 5350 грн. Як встановлено судом, позивач відповідно до домовленості з відповідачем, попередньо оплатив останньому частину вартості гаражних воріт у розмірі 4000 грн. Відповідач у свою чергу взятих на себе договірних зобовязань не виконав, порушив наведені вище умови договору щодо строкового виконання зобовязань. Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача із вимогами про повернення попередньо оплачених коштів за договором, що стверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення долученою до матеріалів справи. Проте, таке зобовязання відповідачем не виконано, що і змусило позивача звернутися з позовом до суду. Згідно висновку № 8-15 експертного будівельно-технічного дослідження від 12.05.2015 року, вартість будівельних робіт по влаштуванню штукатурки стін і стелі, розводки електропроводки в приміщенні гаражу № 40, загальною площею 22,76 кв.м розташованому в цокольному поверсі житлового будинку № 2в по вулиці Науковій у м. Львові, пайовиком в забудові якого згідно договору № 2/87 від 04.01.2006 року є [PERSON] станом на час проведення дослідження згідно локального кошторису становить 6219,60 грн. Також до матеріалів справи долучено квитанцію, згідно якої позивачем сплачено вартість проведення даного експертного дослідження у сумі 2500 грн. Порушенням зобов'язання відповідно до ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він або взагалі не приступив до виконання зобов'язання, або хоча і приступив, але не виконав його у встановлений договором чи законом строк (ч.1 ст. 612 ЦК України). Особа, яка порушила зобов'язання, згідно ч.1 ст. 614 ЦК України несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа вважається невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання\~\~зобов'язання. Відсутність своєї вини за приписами ч.2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов'язання. Вказані обставини та норми дають суду підстави стягнути з відповідача на користь позивача заявлену суму коштів, оскільки позов є обґрунтованим та заснованим на законі, в зв'язку з чим підлягає задоволенню, оскільки внаслідок невиконання відповідачем договірних зобовязань у повному обсязі, позивач змушений був понести грошові витрати.

Outcome: approved