Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 липня 2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1358. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися, відсутнє порозуміння та повага, вказує, що відповідач нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи виникають сварки, свідком яких стає їх спільна дитина [PERSON], [INFO], відповідач не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, дбати про побудову сімейних відносин. Подружнє життя не склалось через несумісність характерів, відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю. Проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, примирення та подальше збереження сім'ї вважає неможливим. 5 листопада 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено в справі підготовче засідання. В підготовчому судовому засіданні 3 грудня 2018 року відповідачем подано відзив на позов, в якому вказує, що відносно розірвання шлюбу не заперечує, однак не погоджується з підставами, які позивач вказав для розірвання шлюбу. Зокрема, зазначає, що відповідач у 2016 році почав проживати разом з іншою жінкою у відносинах з якою в нього народилась у вересні 2017 року дитина [PERSON]. А тому шлюбні відносини між сторонами фактично припинились у серпні 2017 року. Дані обставини також підтверджуються іншим позовом, який подавався позивачем. Просить, щоб в мотивувальній частині рішення суду було зазначено, що шлюбні відносини між сторонами фактично були припинені в кінці серпня 2016 року, оскільки їй телефонують кредитори позивача, останній вчиняє аморальні вчинки, а саме керування автомобілем в стані алкогольного сп'яніння. 10 грудня 2018 року представником позивача адвокатом [PERSON], яка діяла на підставі ордера серії ЛВ № 018736 від 3 грудня 2018 року подано відповідь на відзив в якому вказує, що боргових зобов'язань в нього не має, лише один раз притягався до адміністративної відповідальності за керування автомобілем в стані алкогольного сп'яніння та ним ця обставина в суді була визнана. Зазначає, що разом з відповідачем проживав до січня 2018 року, про що може свідчити спільний відпочинок разом з відповідачем і сином в Єгипті. В подальшому вказує, що проживав разом з відповідачем до кінця 2017 року, а тому вважає безпідставним встановлення факту припинення шлюбних відносин в 2016 році. 27 грудня 2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позов підтримала з мотивів викладених в ньому, пояснення надала аналогічні викладеним в позові та відповіді на відзив. Просила розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пороти розірвання шлюбу не заперечила, додатково пояснила, що фактично шлюбні відносини припинились з позивачем в 2016 році. Підтвердила факт спільного відпочинку з позивачем і дитиною у листопаді 2017 року в Єгипті та правдивість долучених копій фотознімків з даного відпочинку позивачем до відповіді на відзив. Просила розірвати шлюб. Представник відповідача адвокат [PERSON], який діяв на підставі ордера серії ЛВ № 151552 від 26 грудня 2018 року відносно розірвання шлюбу не заперечив, просив встановити факт припинення шлюбних відносин у 2016 році. Заслухавши вступні слова учасників процесу, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12 липня 2008 року шлюб між сторонами було зареєстровано 12 липня 2008 року, про що в книзі реєстрації шлюбів складено відповідний актовий запис за номером 1358. Шлюб було зареєстровано в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Стаття 51 Конституції України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, проживають тривалий час окремо, відповідач відносно розірвання шлюбу не заперечує, сторони у справі вважають, що примирення та збереження їх сім'ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову, поясненнями учасників справи, поданими процесуальними документами. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. При цьому, судом не беруться до уваги доводи позивача про те, що відповідач нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи виникають сварки, свідком яких стає їх спільна дитина [PERSON], відповідач не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, дбати про побудову сімейних відносин оскільки належних і допустимих доказів цим обставинам стороною позивача не представлено. Крім того, ст. 21 Сімейного кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. З представленої стороною позивача копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 вересня 2017 року вбачається, що позивач перебуваючи в шлюбі з відповідачем став батьком [PERSON], [INFO], матір'ю якої є інша жінка, а не відповідач у справі, що в свою чергу може свідчити про наявність з боку позивача неналежної моральної поведінки під час перебування в шлюбі з відповідачем. Також, судом не беруться до уваги доводи сторони відповідача про припинення шлюбних відносин сторін у 2016 року, оскільки належних і допустимих доказів цим обставинам стороною відповідача не представлено. Наявність іншого позову в якому позивач вказував на інші строки припинення шлюбних відносин не може братись судом до уваги, оскільки рішення за цим позовом по суті вимог судом не приймалось та фактичні обставини також не встановлювались. В даному позові позивач вказав інші строки припинення шлюбних відносин і представив як доказ цим обставинам копії фотознімків з спільного відпочинку сторін в листопаді 2017 року в Єгипті, правдивість яких відповідачем підтверджено в судовому засіданні, та з яких зробити висновок про фактичне припинення шлюбних відносин між сторонами неможливо. Крім того, судом не береться до уваги факт керування позивачем автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, оскільки дана обставина не є підставою позову. При цьому у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягнення понесені позивачем судові витрати в розмірі 704,8 гривень судового збору.

Outcome: approved