Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення майна з-під арешту та його розшуку. У своєму позові позивач вказав, що [PERSON] відповідно до укладеного кредитного договору від 20.08.2007 року отримала кредит у розмірі 13 158,51 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач та відповідач по справі 20.08.2007 року уклали договір застави рухомого майна, згідно якого [PERSON] надала в заставу автомобіль ДЕО Матіс реєстраційний номер [NUMBER], який належить їй на праві власності. 27.01.2010 року Ленінським ВДВС Запорізького МУЮ накладено арешт на вищевказаний автомобіль. 13.05.2011 року Заводським ВДВС Запорізького МУЮ оголошено в розшук вищевказаний автомобіль. Позивач вважає, що в даному випадку право застави у ПАТ КБ «Приватбанк» виникло 20.08.2007 року, а постанови про арешт майна боржника, заборони його відчуження та оголошення в розшук були винесені у 2010 та 2011 році, тобто пізніше ніж було укладено договір застави. Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. У своєму позові позивач просить звільнити з під-арешту автомобіль ДЕО Матіс, який належить [PERSON] та скасувати постанову Заводського ВДВС Запорізького МУЮ стосовно оголошення розшуку вищевказаного автомобіля, а також заборонити органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії , пов'язані з обмеженням ПАТ КБ «Приватбанк» права розпорядження відносно вищевказаного автомобіля. У судове засідання позивач не з'явився, але надав письмову заяву, в якій просить позов задовольнити, розглянути справу без їх участи і згодні на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи в установленому законом порядку, але своїх заперечень та причин неявки суду не повідомила. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Треті особи у судове засідання не з'явилися, але надали до суду письмові заяви, в яких просять розглянути справу без участі їх представників. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору від 20.08.2007 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 13 158,51 доларів США. Із договору застави рухомого майна від 20.08.2007 року встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором [PERSON] передала в заставу автомобіль ДЕО Матіс. Із постанови ВП 24152887 від 13.05.2011 року Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції вбачається, що вищевказаний и автомобіль оголошено в розшук. Із постанови ВП № 16919943 від 27.01.2010 року Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького МУЮ вбачається, що на вищевказаний автомобіль, який належить [PERSON], накладено арешт. Відповідно до ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно д ст.16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. Згідно ст.14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права н майно і про звільнення з-під арешту. Отже, суд приходе до висновку, що державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Таким чином, суд приходе до висновку, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» знайшов своє обґрунтування та докази і тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved