Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, посилаючись на наступне. 14.06.2016 року близько 12 год. 00 хв. [PERSON], керуючи автомобілем марки «Hyndai», д.н.з. [NUMBER], під час руху заднім ходом не забезпечив безпеки маневру, не звернувся за допомогою сторонніх осіб, внаслідок чого сталось зіткнення з автомобілем марки «Hyndai», д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Таким чином відповідач порушив п.10.9 Правил дорожнього руху. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 22 липня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно висновку експертного дослідження Державного Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 11.07.2016 року №19/12-3/41, вартість матеріального збитку в результаті дорожньо-транспортної пригоди, власнику колісного транспортного засобу «Hyndai», д.н.з. [NUMBER], становить 41 729,43 грн. Також позивачем було понесено витрати за проведення даного дослідження у розмірі 1 015, 20 грн. Оскільки на момент ДТП обов'язкова цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД», третя особа [PERSON], власник пошкодженого транспортного засобу, 08.08.2016 року звернулась до страховика з заявою про страхове відшкодування. Про те, на даний час ПАТ «СК «СКАЙД» знаходиться на стадії ліквідації, зі слів працівників останнього, а тому повідомлення про ДТП та документи на відшкодування шкоди завданої ДТП, прийняло ТОВ «Фінанс Лайн». Дана заява залишена без відповіді, сума страхового відшкодування позивачу та третій особі не виплачена. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду завдану ДТП у розмірі 41 729, 43 коп., витрати понесенні у зв'язку з проведенням експертного дослідження 1 015, 20 грн., витрати на правову допомогу, а також судові витрати. В судовому засіданні позивач, його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. У зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач та його представник не заперечують проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представники третіх осіб ПАТ «СК «СКАЙД», ТОВ «Фінанс Лайн» в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду були повідомлені належним чином шляхом направлення судових повісток за адресами їх місцезнаходження, зареєстрованими у встановленому законом порядку. Суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 14.06.2016 року о 12 год. 15 хв. відповідач, керуючи автомобілем «Hyndai», д.н.з. [NUMBER] в м. Києві по вул. Богатирській, під час руху заднім ходом не забезпечив безпеки маневру, не звернувся за допомогою сторонніх осіб, внаслідок чого сталось зіткнення з автомобілем марки «Hyndai», д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив п.10.9 Правил дорожнього руху. Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 22.07.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні даної ДТП. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент зіткнення була застрахована у ПАТ «СК «СКАЙД». Згідно висновку №19/12-3/41 від 11.07.2016 року автотоварознавчого експертного дослідження вартість матеріального збитку, завданого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 14.06.2016 року, власнику колісного транспортного засобу «Hyndai», д.н.з. [NUMBER], становить 41 729,43 грн. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Hyndai», д.н.з. [NUMBER], належить третій особі [PERSON] [PERSON] 08.08.2016 року звернулась до страховика з заявою про страхове відшкодування. Повідомлення про ДТП та документи на відшкодування шкоди завданої ДТП прийняло ТОВ «Фінанс Лайн». На момент розгляду справи по суті страховиком виплата страхового відшкодування здійснена не була. Стаття 1166 ЦК України передбачає обов'язок особи, винної у заподіянні шкоди, відшкодувати її в повному обсязі. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У зв'язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП та витрат понесених за проведення експертного дослідження, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При прийнятті даного рішення судом враховується також правова висновок Верховного Суду України, викладений у його постанові від 20.01.2016 року в справі №6-2808цс15, згідно якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Ст.79 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, відносяться, зокрема, витрати на правову допомогу. Ст.84 цього Кодексу визначено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». 14.06.2017 року між [PERSON] та адвокатом Мельниченко Ю.А. було укладено договір про надання правової допомоги. Як вбачається з прибуткового касового ордеру №256/11 від 05.09.2016 року, позивач сплатив виконавцеві адвокату Мельниченко Ю.А. 8800,00 грн. в якості оплати надання послуг за договором пр. надання правової допомоги. Факт надання правової допомоги також підтверджується актом №1 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 05.09.2016 року. Загальна сума послуг адвоката визначена у розмірі 8 800 гривень, кількість витрачених нормогодин - 16. Суд не вбачає підстав для відшкодування витрат на правову допомогу в частині складання письмових пояснень 02.09.2016 року, оскільки такі пояснення відсутні в матеріалах справи, а також не знаходить підстав для відшкодування витрат в частині надання попередньої усної консультації 14.06.2016 року, оскільки фактично дані витрати не пов'язані з розглядом даної справи. З урахування викладеного, суд вважає правильним стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 7 150 гривень. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачена сума судового збору в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved