Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що 04 жовтня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, про що свідчить актовий запис № 902 в книзі реєстрації шлюбів. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалося, сторони припинили подружні відносини, разом не проживають з травня 2013 року, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Як стверджує позивач в тексті позовної заяви сім'я фактично розпалася на ґрунті постійних сварок через відсутність порозуміння та втрати почуття любові. В зв'язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, пояснив, що шлюб між сторонами існує формально. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала щодо їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.104, ст.110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 визначено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 жовтня 2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда, про що свідчить актовий запис №902 в книзі реєстрації шлюбів. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO]. В ході розгляду справи судом встановлено, що подружні відносини між сторонами припинені. З травня 2013 року подружжя не проживає разом, не веде спільного господарства, не має спільного бюджету. Судом встановлено, що продовжувати подальше спільне життя сторони наміру не мають, від застосування заходів щодо примирення відмовляються, тому збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. За змістом ч.2 ст.114, ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved