Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування в сумі 9202,25 гривень, посилаючись на те, що 26.04.2015 року о 14-00 годині з вини водія [PERSON], який керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2101, державний номер [NUMBER], на вулиці Челюскінців біля будинку №81 в місті Маріуполі Донецької області, відбулася дорожньо-транспортна пригода з автомобілем ВАЗ 2106, державний номер Р2876ДО, в результаті якої останній автомобіль був пошкоджений. У звязку з тим, що на момент ДТП відповідач не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивачем було здійснено виплату відшкодування потерпілій стороні в ДТП [PERSON] в сумі 8602,25 гривні. Просив стягнути з відповідача на свою корись суму виплати страхового відшкодування в порядку регресу та витрати на послуги аварійного комісара в сумі 600 гривень. Також просив покласти на відповідача витрати повязані з розглядом справи. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи\~без його участі, позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. У звязку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18.06.2015 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст.ст.124, 122-4 КУпАП\~та застосовано адміністративне стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт. Згідно вищевказаної постанови 26.04.2015 року о 14-00 годині водій [PERSON] керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2101, державний номер [NUMBER], на вулиці Челюскінців біля будинку №81 в місті Маріуполі Донецької області, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2106, державний номер Р2876ДО, під керуванням [PERSON], який рухався попереду у попутному напрямку. Таким чином водій [PERSON] порушив п.п.2.10 «а», «в», «д», 13.1 ПДР України, місце дорожньо-транспортної пригоди залишив, за що передбачено адміністративна відповідальність за ст.ст.124, 122-4 КУпАП. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль ВАЗ 2106, державний номер Р2876ДО, під керуванням [PERSON] на суму 10\~322,70 гривні, що підтверджується звітом №747(07)150615 від 15.06.2015 року про оцінку вартості відновлювального ремонту, спричиненого пошкодженням транспортного засобу. З метою отримання відшкодування власник пошкодженого автомобілю [PERSON] звернувся до позивача з відповідною заявою від 07.07.2015 року. Позивачем було перераховано [PERSON] страхове відшкодування в сумі 8602,25 гривні, що підтверджується платіжним дорученням від 10.08.2015 року №3983. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до п. 41.1. вказаного Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно\~ст. 1191 ЦК України, п.38.2.1 ст.38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, сплативши [PERSON] страхове відшкодування, позивач отримав право зворотної вимоги до [PERSON] як до винної особи. Позивач звернувся до відповідача з листом №3/1-05/22052 від 07.08.2017 року про компенсацію витрат в добровільному порядку, але відповідач залишив лист без відповіді. Отже, враховуючи, що у позивача виникло право регресу до відповідача, відповідач в добровільному порядку відмовився від відшкодування витрат позивачу, але не заперечував проти позову, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з положень ст.ст.141,\~142 ЦПК України, згідно яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з квитанції, позивач при зверненні до суду з позовом сплатив судовий збір в розмірі 1600 гривень. Отже, враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, з нього слід стягнути на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позову в розмірі 800 гривень, а інші 50 відсотків судового збору в сумі 800 гривень слід повернути позивачу з державного бюджету. На підставі ст.1191 ЦК України,

Outcome: approved