Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, а саме просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], вказуючи, що продовж сумісного життя з'ясувалося, що між ним та відповідачем різне розуміння поняття шлюбу, сім`ї. Позивач та відповідач фактично не підтримують подружні стосунки та сумісне господарство не ведуть. Також позивач зазначає, що від шлюбу з відповідачкою у них є спільні діти: донька [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спір щодо виховання та визначення місця проживання дітей у сторін відсутній. Позивач впевнений, що подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити з підстав, наведених у позові. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 29 серпня 2003 року Відділом РАГС Дністровськ, Тирасполь, було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що 29 серпня 2003 року в Книзі реєстрації актів громадянського стану зроблено відповідний запис за №67 (Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], видане 17.11.2004 року відділом РАГС Варниця). Від шлюбу сторони мають спільних дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідач шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримують з 10 січня 2014 року. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, які мають істотне значення. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв'язку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв'язку з чим, є неможливим .

Outcome: approved