Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] з позовом про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.11.2010 року о 14 год. 40 хв. по вул. Павлівській в м. Києві з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода. На дату ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина водія [PERSON] в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.12.2010 року. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Шкода Октавія», д/н [NUMBER], власником якого є [PERSON], який на момент пригоди мав поліс обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності. Відповідно до висновку № 1862 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Шкода Октавія», д/н [NUMBER] складає 8 374 грн. 75 коп. У зв'язку з тим, що зазначена шкода не була відшкодована особисто винуватцем ДТП, МТСБУ виплатило потерпілому відшкодування в сумі 6 978 грн. 96 коп. та понесло додаткові витрати на правову допомогу та оплату судового збору, які й просили стягнути з відповідача на користь позивача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, уточнивши позовні вимоги просив стягути з [PERSON] кошти в сумі 6 978 грн. 96 коп., витрати за юридичні послуги в сумі 750 грн., судові витрати, пов'язані з поданням оголошення в ЗМІ у розмірі 420 грн. та судовий збір. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення в друкованому засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур'єр», причини неявки суду невідомі. За ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 17.11.2010 року о 14 год. 40 хв. по вул. Павлівській в м. Києві з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода. На дату ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина водія [PERSON] в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.12.2010 року (а.с. 13). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні ДТП є підтвердженою. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Шкода Октавія», д/н [NUMBER], власником якого є [PERSON], який на момент пригоди мав поліс обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності ВС/7863381, термін дії до 26.03.2011 року включно (а.с.14). Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку № 1862 від 20.04.2012 року, складеного спеціалістами ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Легіон» вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Шкода Октавія», д/н [NUMBER] складає 8 374 грн. 75 коп. (а.с. 16-19). Будь - яких доказів які б викликали сумнів у повності, ясності, правильності звіту оцінювача, чи доказів пов'язаних з його недостатньою професійною кваліфікацією, сторонами надано не було, а тому суд вважає його вірним та обґрунтованим і таким, що не суперечить матеріалам справи, і може бути взятим до уваги судом при ухваленні рішення. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Згідно п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього закону, та майну, яке знаходилось в такому транспортному засобі. Судом встановлено, що у зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а»п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілому в розмірі 6 978, 96 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 2334 від 31.05.2011 року (а.с. 27). Згідно п.п. 2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Крім того, позивач просить стягнути витрати на правову допомогу в сумі 750,00 грн., згідно платіжного доручення № 32569 від 15.05.2014 року (а.с. 29) та судові витрати, пов'язані з поданням оголошення в ЗМІ у розмірі 420 грн. Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної допомоги. Частиною 1 ст. 56 ЦПК України встановлено, що правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. У зв'язку з тим, що суду не надано доказів того, що СПД [PERSON] є фахівцем у галузі права, не надано доказів та розрахунків погодинної роботи, що підтверджують участь представника Позивача у судових засіданнях підстав для задоволення вимог про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 750 грн. немає. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача коштів в розмірі понесених витрат в сумі 6 978, 96 грн., витрат за оплату судового збору у сумі 243, 60 грн. та судових витрат, пов'язаних з поданням оголошення в ЗМІ у розмірі 420 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved