overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому вказав, що він є власником квартири [ADDRESS], згідно договору договору дарування від 11.04.2011р., укладеного між [PERSON] та [PERSON] На момент укладення договору дарування квартири в ній було зареєстровано 4 особи [PERSON]- брат, [PERSON]- власник, [PERSON]- мати, [PERSON]- фіз.. особа. Відповідач не проживає в ній протягом року, оплату за житлово-комунальні послуги не здійснює. На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу на підставі договору дарування від 11.04.2011р. (а.с.7). Відповідно до довідки форми №3 за №87/975 від 17.02.2016року, у спірній квартирі зареєстрований відповідач (а.с.10). Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 191 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживає понад рік, не сплачує витрати за користування житловим приміщенням, комунальних послуг, що дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: № 12 по вул. Кондратюка 4-в, в м. Києві. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому вказав, що йому на підставі договору купівлі-продажу квартири, на праві власності належить квартира [ADDRESS]. З березня 2003 року у вказаній квартирі була зареєстрована його родичка [PERSON] [PERSON]. З початку 2008 року відповідач не проживає за вказаною адресою, бо виїхала на постійне місце проживання до Вєтнаму. Понад 7 років, відповідач у квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує. З реєстраційного обліку в квартирі відповідач не знялася, чим завдає позивачу перешкоди у праві власності на квартиру. Посилаючись на зазначене, позивач просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою № 64 в будинку № 71-А по проспекту Тракторобудівників в м. Харкові із зняттям з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі.\~\~ Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутністю та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Зі згоди представника позивача, суд розглянув справу в порядку заочного провадження, на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу позивачу [PERSON] Куанг Фук. Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку № 15 від 19.05.2015 року, виданої ОСББ «Янтарь» на ім'я [PERSON] Куанг Фук, у спірній квартирі зареєстровані: [PERSON] Куанг Фук - власник, [PERSON] [PERSON] [PERSON] дружина брата, [PERSON] Куанг Тієн брат, [PERSON] [PERSON] стороння. Відповідно до пояснень свідків [PERSON], [PERSON] підтверджується факт непроживання [PERSON] [PERSON] в квартирі [ADDRESS] понад один рік. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд дійшов висновку, що відповідач, дійсно, не проживає в [INFO] понад 1 рік без поважних причин, комунальні послуги не сплачує, особистих речей в квартирі немає, що дає суду підстави визнати її такою, що втратила право користування цим жилим приміщенням із зняттям з реєстраційного обліку за вказаною адресою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому вказала, що вона є власником квартири [ADDRESS], згідно договору купівлі - продажу, укладеного між позивачем та [PERSON] З моменту укладення договору відповідач не проживає в даній квартирі, оплату за житлово-комунальні послуги не здійснює. Згідно п. 13 договору купівлі- продажу передбачено, що [PERSON] та [PERSON] зобов'язуються знятись з реєстрації до 19 вересня 2015року. Проте всупереч умовам договору відповідач не виконав їх вчасно. На підставі викладеного позивач просить суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та зняти його з реєстрації. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явивсь, про день, час та місце розгляду справи повідомлявсь належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу на підставі договору купівлі- продажу від 08.09.2015р. (а.с.7-8). Відповідно до довідки форми №3 за №31745 від 23.09.2015року, у спірній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON]- піднаймач. З моменту укладення договору відповідач не проживає в даній квартирі, оплату за житлово-комунальні послуги не здійснює. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 191 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживає, не сплачує витрати за користування житловим приміщенням, комунальних послуг, що дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому вказала, що вона є власником квартири [ADDRESS] у м. Києві, згідно договору купівлі - продажу, укладеного між позивачем та [PERSON] З моменту укладення договору відповідач не проживає в даній квартирі, оплату за житлово-комунальні послуги не здійснює. На підставі викладеного позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. До судового засідання надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає. Третя особа в судове не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надали, явку представника не забезпечили. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] що в м. Києві належить на праві спільної власності позивачу на підставі договору купівлі- продажу від 08.11.2013р. (а.с.5-6). Відповідно до довідки форми №3 за №3129 від 25.03.2015року, у спірній квартирі зареєстрований відповідач (а.с.4). З моменту укладення договору відповідач не проживає в даній квартирі, оплату за житлово-комунальні послуги не здійснює. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 191 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживає, не сплачує витрати за користування житловим приміщенням, комунальних послуг, що дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS]. Крім нього у квартирі зареєстрований його брат [PERSON], який з травня 2010 року до теперішнього часу у зазначеній квартирі не мешкає. Вважає, що відповідач порушує його законні права як власника житла, тому, просить суд визнати [PERSON] [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає, що причини неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, не є поважними, в звязку з чим, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши надані по справі докази, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №1393 виданий 31.07.2014р. (а.с.4). З акту виданого КСН «Надія» від 17.11.2017 року вбачається, що відповідач [PERSON] не мешкає у квартирі [ADDRESS] з 2012 року. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що та обставина, що відповідач залишається зареєстрованим у спірній квартирі, не оплачує комунальні послуги, порушує права позивача, оскільки перешкоджає вільному володінню й розпорядженню своєю власністю. Тому суд вважає можливим визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у спірному будинку, тим більше, що у відповідності до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за наступними підставами. В позовній заяві позивач вказує, що Монастирю належить на праві власності житловий будинок [ADDRESS]. В цьому будинку 22 лютого 2006 року був прописаний відповідач по справі. Однак, вже тривалий час він не мешкає за даною адресою, особистих речей там його не має. Реєстрація відповідача у будинку призводить до порушення прав позивача як власника будинку. На підставі викладеного, позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. В судове засідання сторони не з'явились. Від представника позивача - Пузій О.В. до суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви представника позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заява представника позивача про слухання справи за їхньої відсутності та неявки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на підставі Договору обміну від 27 квітня 2000 року належить житловий будинок [ADDRESS] /а.с.4/. В цьому будинку з 22 лютого 2006 року зареєстрований відповідач по справі - [PERSON], що підтверджується копією домової книги /а.с. 5-7/. Однак, він не мешкає за даною адресою вже більше року, а саме - з березня 2011 року, що підтверджується довідкою з місця проживання /а.с. 8, 30/ Реєстрація відповідача у будинку, власником якого є позивач, приводить до порушення його прав власності та перешкоджає йому належним чином розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до вимог ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що відповідач не проживає в будинку, без поважних причин понад шість місяців, є підстави для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Крім того, оскільки позивачу ухвалою суду від 29 січня 2013 року було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення, згідно до ст. 88 ЦПК України, вони підлягають стягненню з відповідача на користь держави у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Згідно позовної заяви позивача, йому на підставі договору купівлі-продажу від 03.06.1992 року належить на праві приватної власності будинок № 2 по вул. Урицького в м. Краматорську. В вищевказаному будинку зареєстрований відповідач [PERSON] з 28.07.2004 року . Але, фактично відповідач не проживає у вказаному будинку, його речей в будинку немає . Він в повному обсязі не може користуватися своєю власністю, так як в ній зареєстрований відповідач. Просить визнати відповідача [PERSON] втратившим право користування житловим приміщенням в будинку № 2 по вул. Урицького в м. Краматорську. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення суду не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час слухання справи був належним чином повідомлений, судовими повістками. Про причини неявки у судове засідання, суд не повідомив. За таких обставин суд на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкоди в здійсненні їм права користатися і розпорядження своїм майном. Як вбачається з копії договору купівлі-продажу від 03.06.1992 року, [PERSON] є власником будинку № 2 по вул. Урицького в м. Краматорську. (а.с.3-4) Згідно копії домової книги, крім позивача в будинку № 2 по вул. Урицького в м. Краматорську зареєстрований [PERSON] (а.с. 5-6) Як вбачається з акту про не проживання від 20.09.2015 року за адресою: м. Краматорськ, вул. Урицького, 2, громадянин [PERSON], [INFO] не проживає з 28.07.2004 року та по теперішній час (а.с.7). Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України « член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік…» При таких обставинах суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що реєстрація відповідача перешкоджає їй користуватися власністю, відповідач не мешкає більше року і тому його необхідно визнати втратившим право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Згідно позовної заяви позивача, йому на підставі договору міни від 29.07.2003 року належить квартира [ADDRESS]. Вищевказаний договір посвідчено державним нотаріусом Третьої Краматорської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстровано у реєстрі за №2140. В вищевказаній квартирі зареєстрован дядько позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою КП «СЕЗ». Відповідач з травня 2014 року в вищевказаній квартирі не проживає, особисті свої речі забрав, та мешкає за іншою адресою. Він в повному обсязі не може користуватися своєю власністю, так як в ній зареєстрований відповідач. Просить визнати відповідача [PERSON] втратившим право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: м. Краматорськ, вул.. Паркова, 53-21. Позивач [PERSON]. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення суду не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час слухання справи був належним чином повідомлен, судовими повістками. Про причини неявки у судове засідання, суд не повідомив. За таких обставин суд на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкоди в здійсненні їм права користатися і розпорядження своїм майном. Як вбачається з копії договору міни квартири від 29.07.2003 р., [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. (а.с.5) Згідно довідки Комунального підприємства «СЕЗ» за адресою: м. Краматорськ, вул.. Паркова, 21-53 зареєстрован відповідач [PERSON], [INFO]. (а.с.11). Як вбачається з акту про не проживання від 16.09.2015 року за адресою: м. Краматорськ, вул. Паркова, 21-53 громадин [PERSON], [INFO] не проживає з травня 2014 року та по теперішній час (а.с.10). Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України « член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік…» При таких обставинах суд вважає доведеними доводи позивача про те, що реєстрація відповідача перешкоджає йому користуватися власністю, відповідач не мешкає більше року і тому його необхідно визнати втратившим право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. З позовної заяви вбачається наступне: позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. Вказана квартира належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. У вказаному будинку з 2008 року зареєстрована відповідачка. Позивач просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач до судового засідання надав заяву про розгляд справи без його присутності, на позові наполягав. Відповідач в судове засідання не з*явився без поважних причин. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. В порушення цих вимог, відповідачі, які належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, не повідомили суду причини неявки у судове засідання, тобто не з'явились в судове засідання без поважних причин. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачка у своїй позовній заяві посилається на ст.ст. 71,72 Житлового кодексу України. Ці статті стосуються державного житлового фонду, але в цьому випадку позивач є власником будинку, а не його наймачем. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік. Якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. В даному випадку не доведено, що відповідачка без поважних причин відсутня понад один рік за адресою: [ADDRESS]. Таким чином суд вважає необхідним в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням - відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed