Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку, обґрунтувавши свої вимоги тим, що є власником житлового будинку [ADDRESS]. Право власності на земельну ділянку площею 0,0676 га, що розташована за цією ж адресою, згідно державного акту про право приватної власності на землю № 309 від 28.12.1992 року досі залишилось зареєстровано за колишнім власником [PERSON] Зазначена земельна ділянка була передана у власність [PERSON] для будівництва та експлуатації житлового будинку, на підставі рішення Первомайської міської ради народних депутатів від 15.12.1992 р. № 347 та 28.121992 р. на його ім'я був виданий державний акт. Згідно ч.3 ст. 120 ЗК України у разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких ця земельна ділянка належала попередньому землевласнику і землекористувачу). Відповідно до ст. 377 ЦК України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її кільового призначення. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Від представника відповідача надійшла заява з проханням слухати дану справу без їх присутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] що підтверджується копією рішення суду від 18.12.2010 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.4-6). Земельна ділянка площею 0,0676 гектарів передана у приватну власність для будівництва та експлуатації житлового будинку, значиться зареєстрованою за [PERSON], згідно державного акту на право приватної власності на землю (а.с.7). Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує будь-чиї права, свободи чи інтереси, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, переходить право власності на земельну ділянку, на якій він розміщений, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Теж саме зазначено в ст. 120 ЗК України. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивача є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved