overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користуванням житловим приміщенням. На підставу своїх вимог посилається на те, що він є власником житлового будинку №88 по вул. Святотроїцькій в м. Тальне Черкаської області. У вказаному будинку зареєстрованна відповідачка, але фактично в ньому не проживає з 2008 року, оскільки переїхала проживати до іншого місця проживання в звЙязку з тим, що шлюб між її батьками [PERSON] та [PERSON] розірвано у 2008 році. Відповідач добровільно знятися з реєстрації не бажає. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні майном шляхом визнання відповідача особою, що втратили право користування житлом. Позивач до початку судового засідання подав заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до судового засідання неодноразово не зявлялася, хоча про час і місце розгляду справи була завчасно та неодноразово повідомлена належним чином. Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України,\~а також те, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала, а також враховуючи те, що позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку №88 по вул. Святотроїцька в м. Тальне Черкаської області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.12.2017 року. Згідно з паспортом НС 919478, [PERSON] зареєстрований в [INFO] з 24.10.2014 року. Згідно з Домовою книгою для реєстрації громадян, які проживають у [INFO], за даною адресою зареєстрована: [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки виданої громадським вуличним комітетом міста Тальне, за адресою: м. Тальне, вул. Святотроїцька, 88, зареєстрована [PERSON], яка за даною адресою не проживає з 2008 року. Згідно зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки відповідач\~не мешкає\~у житлового\~будинку №88\~по вул. Святотроїцька в м. Тальне, Черкаської області більш ніж шість років - понад встановлений законом строк, суд вважає, що є підстави для визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користуванням житловим приміщенням. На підставу своїх вимог посилається на те, що він є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрованна відповідачка, але фактично в ньому не проживає з 20.03.2014 року, її особистих речей у квартирі не має, участі в оплаті комунальних послуг не приймає, порушує право позивача на отримання пільг та соціальних виплат та субсидій. Відповідач добровільно знятися з реєстрації не бажає. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні майном шляхом визнання відповідача особою, що втратили право користування житлом. Позивач до початку судового засідання подав заяву про те, що позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до судового засідання неодноразово не зявлялася, хоча про час і місце розгляду справи була завчасно та неодноразово повідомлена належним чином. Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України,\~а також те, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала, а також враховуючи те, що позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири №56 по вул. Соборна в будинку №154 в м. Тальне Черкаської області, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 22.12.2012 року САЕ №104888 та Витягом про державну реєстрацію прав від 22.12.2012 №36893395. Згідно з паспортом НС 164815, [PERSON] зареєстрована в [INFO] з 13.11.2008 року. Згідно з Будинковою книгою для реєстрації громадян, які проживають в [INFO], за даною адресою зареєстрована: [PERSON], [INFO], з 22.06.2012 року. Відповідно до довідки виданої Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку по вул. Соборна, 154, [PERSON], 1960 року перебуває на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON], але не проживає за вказаною адресою з 20.03.2014 року. Згідно зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки відповідач не мешкає в квартирі №56, по вул. Соборна, 154 в м. Тальне, Черкаської області з 2014 року, тобто понад встановлений законом строк, суд вважає, що є підстави для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користуванням житловим приміщенням. На підставу своїх вимог посилається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований відповідач, але фактично в ньому не проживає з 18.08.2010 року, його особистих речей у квартирі не має, участі в оплаті комунальних послуг не приймає, порушує право позивача на отримання пільг та соціальних виплат та субсидій. Відповідач добровільно знятися з реєстрації не бажає. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні майном шляхом визнання відповідача особою, що втратили право користування житлом. Позивач до початку судового засідання подав заяву про те, що позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до судового засідання неодноразово не з'являлася, хоча про час і місце розгляду справи була завчасно та неодноразово повідомлена належним чином. Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, а також те, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала, а також враховуючи те, що позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач - [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 28.04.1999 року [NUMBER]. Згідно з паспортом [NUMBER], [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] з 30.01.2009 року. Згідно з Будинковою книгою для реєстрації громадян, які проживають в квартирі [ADDRESS], за даною адресою зареєстрований [PERSON], 1975 року народження, з 18.08.2010 року. Відповідно до довідки від 18.09.2018 року, [PERSON] з 03.03.2017 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але за даною адресою не проживає з 18.08.2010 року по даний час. Згідно зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки відповідач не мешкає в квартирі [ADDRESS] з 2010 року, тобто понад встановлений законом строк, суд вважає, що є підстави для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що є власником 33/100 частини житлового будинку [ADDRESS] У вказаному будинку зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON] Останній не проживає в даному будинку з березня 2016 року, обов'язків по утриманню житла не виконує. Враховуючи наведене та на підставі ст. 405 ЦК України, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, а подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 33/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в даному будинку з березня 2016 року, а тому є всі підстави вважати відповідача таким, що втратив право на користування спірним жилим приміщенням. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що є власником житлового будинку № 12по вул. Бутирській в с. Пвдгайці Луцького району Волинської області. У вказаному будинку зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON] Остання не проживає в даному будинку з квітня 2016 року, обовязків по утриманню житла не виконує. Враховуючи наведене та на підставі ст. 405 ЦК України, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Представник позивача в судове засідання не зявився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 12 по вул. Бутирській в с. Підгайці Луцького району Волинської області (а.с. 5). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в даному будинку з квітня 2016 року, а тому є всі підстави вважати відповідача такою, що втратила право на користування спірним жилим приміщенням. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що є власником житлового будинку № 22 по вул. Шевченка в с. Смолигів Луцького району Волинської області. Після укладення договору купівлі-продажу будинку попередній власник виїхав з нього, однак зареєстрований у будинку. Факт не проживання відповідача у житловому будинку підтверджується висновком дільничного офіцера. Оскільки відповідач виїхав з будинку, речей його там немає, комунальні послуги не сплачує, то просить суд, визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком № 22 по вул. Шевченка в с. Смолигів Луцького району Волинської області. Позивач в судове засідання не зявився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, а тому судом згідно вимог ст. 280 ЦПК України ухвалено заочне рішення. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.\~150\~Житлового кодексу\~України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 09.03.2016 року [PERSON] є власником житлового будинку № 22 по вул. Шевченка в с. Смолигів Луцького району Волинської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу. З копії будинкової книги серії А № 73875 вбачається, що в будинку № 22 по вул.. Шкільній в с. Смолигів Луцького району Волинської області зареєстровано місце проживання [PERSON], [INFO] (а.с. 11). В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] більше 5 років не проживає в будинку, що підтверджується висновком № 475 про звернення [PERSON] від 28 березня 2018 року, дані обставини ствердила свідок [PERSON] (а.с. 12). Оскільки відповідач тривалий час не проживає у спірному приміщенні, то є всі підстави вважати відповідача таким, що втратив право на користування спірним жилим приміщенням. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що є власником квартири [ADDRESS]. Зазначає, що у квартирі зареєстрований [PERSON] її колишній зять. Хоча відповідач і зареєстрований у квартирі, але з 2017 року в квартирі не проживає та не з'являється. Факт не проживання відповідача у квартирі можуть підтвердити свідки. Оскільки відповідач не проживає у квартирі, комунальні послуги не сплачує, то просить суд, визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS]. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України,суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідач подав на адресу суду відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги визнав, просив проводити розгляд справи у його відутності. З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 27.11.2003 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Згідно копії свідоцтв від 02.12.2005 року [PERSON] змінила ім'я на [PERSON], а потім на [PERSON], а 06.06.2006 року змінила ім'я на [PERSON] (а.с. 5-7). Як зазначає позивач у позовній заяві, то в квартирі зареєстровано місце проживання [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] з 2017 року не проживає в спірній квартирі. Оскільки відповідач тривалий час не проживає у спірному приміщенні, то є всі підстави вважати відповідача таким, що втратив право на користування спірним жилим приміщенням. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON] Останній не проживає у вказаній квартирі, обовязків по утриманню житла не виконує. У помешканні відключено всі комунікації, на даний час там проживати неможливо. Враховуючи наведене та на підставі ст. 405 ЦК України, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Позивач в судове засідання не зявився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 8-13). Згідно з правової позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник згідно вимог ст.16, 319, 321, 391 ЦК України має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, в тому числі і шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням. Оскільки припинення права власності особи на житло припиняє право на користування житлом, а тому суд приходить до висновку, що відповідачем втрачено право на користування спірним житловим приміщенням.

Outcome: approved