Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 01 вересня 2007 року перебуває з відповідачем в шлюбі, який зареєстровано другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №434, в період якого у них народилася спільна неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя не склалося через різні характери та погляди на ведення спільного господарства, внаслідок чого між ними виникали постійні сварки в присутності дитини, що негативно впливало на її психічний стан, та в червні 2013 році привело до припинення сімейно-шлюбних відносин і з цього часу вони проживають окремо. Відповідач не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у дитини та у неї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Вважає, що подальше збереження сім'ї, примирення з відповідачем є неможливим, оскільки це суперечить їх інтересам та моральним засадам суспільства. Спору щодо спільного майна, місця проживання дитини, яка проживає з нею, та її утримання на даний час між ними не має, оскільки ці питання вирішені між ними за взаємною згодою. Позивач, яка повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.17), у судове засідання не з'явилась, надавши суду письмову заяву (а.с.21), за якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, прохала розірвати шлюб, а справу розглядати у її відсутність. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.19,20), у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, за якою прохав розглядати справу у його відсутність, позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, оскільки не проживає з позивачкою однією сім'єю з червня 2013 року, а також зазначив, що спір щодо спільного майна, місця проживання дитини між ними відсутній (а.с.22). В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 01 вересня 2007 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №434 (а.с.6), в період якого у них народилася спільна неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO] (а.с.7), який після фактичного припинення сторонами сімейно-шлюбних відносин проживає з позивачкою за взаємною згодою сторін. Спільне життя в сім'ї не склалося через різні характери, та погляди на ведення спільного господарства, внаслідок чого між ними виникали постійні сварки в присутності дитини, що негативно впливало на її психічний стан, та в червні 2013 році привело до припинення сімейно-шлюбних відносин і з цього часу вони проживають окремо, що підтвердили своїми письмовими заявами до суду (а.с.21,22). На день розгляду справи судом сторони мір до збереження сім'ї не приймали і зберігати сім'ю не бажають, про що свідчать подані до суду як позивачкою, так і відповідачем письмові заяви щодо вирішення питання про розірвання шлюбу (а.с.21-22). Спору з приводу спільного майна, місця проживання дитини, яка проживає з позивачкою, та її утримання на день розгляду справи судом між сторонами не має. За таких підстав суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивачки, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved