Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту. В своєму позові позивач зазначив, що закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі Позивач) та [PERSON] уклали кредитний договір №МІ-31-07 від 13.03.2007 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 140000,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення 13.03.2012 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №МІ-31-07 від 13.03.2007 року ПриватБанк і [PERSON] уклали договір застави б/н від 13.03.2007 року, відповідно до якого [PERSON] надав в заставу належне йому на праві власності майно, зокрема, автомобіль МАЗ, модель: 64229, рік випуску: 1993, тип ТЗ: бетонорозмішувач-С, №кузова/шасі: XTM642290P0006341. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». 17.07.2009 проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). Позивачем було отримано інформацію про те, що згідно бази даних автомобіль МАЗ, модель: 64229, рік випуску: 1993, тип ТЗ: бетонорозмішувач-С, №кузова/шасі: XTM642290P0006341, знаходиться в арешті, заборонено відчуження та реєстрацію, а саме за: 1) Постановою державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції від 24.09.2012 р., вих. № 11/2568 (копія додається); 2) Постановою державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції від 28.10.2009 р., вих. № 11/1401(копія додається); 3) Постановою державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції від 27.07.2009 р., вих. № 07/1079 (копія додається). Вищезазначене обтяження підтверджуються даними з бази ДАІ, які додаються до справи. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999р. та ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: - виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; - коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. В даному випадку, по-перше: право застави у ПриватБанку виникло, як зазначено вище - 13.03.2007 року, а постанови (подання) про накладення арешту даного автомобіля були винесені пізніше ніж було укладено договір застави; по-друге: станом на 07.09.2015 року заборгованість [PERSON] перед ПриватБанком складає 556205,60 доларів США, що значно перевищує вартість предметів застави, яка на дату укладення договору застави складала 113625,00 гривень та яка постійно знижується в наслідок зносу транспортного засобу. Крім того, Банку надано всі повноваження, необхідні для здійснення продажу предмету застави довіреності від 16/10/2014року (додається до позову). Отже, відділ державної виконавчої служби не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувача, який не є заставодержателем. Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з під арешту. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з під арешту. Згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна найвищий пріоритет на заставлене майно має ПРИВАТБАНК, оскільки саме ПРИВАТБАНК раніше зареєстрував обтяження на предмет застави: автомобіль МАЗ (модель: 64229, рік випуску: 1993, тип ТЗ: бетонорозмішувач-С, №кузова/шасі: XTM642290P0006341). ПРИВАТБАНК має намір звернути стягнення на заставне майно в порядку визначеному вищевказаним рішенням суду, але, оскільки у відношенні заставного майна існує арешт в базах даних [PERSON] УМВС України РЕЗУЛЬТАТИ ЗВІРЕННЯ ПО ВСІХ БАЗАХ НА АМТ знаходиться запис за системою ЗААРЕШТОВАНИЙ АМТ та оголошено в розшук, ПРИВАТБАНК не може скористуватися своїм правом Заставодержателя - звернути стягнення на заставлене майно шляхом його реалізації. Крім того, згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вищий пріоритет на заставлене майно має ПриватБанк . Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. До початку судового засідання представник позивача звернувся із заявою, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному об'ємі. Відповідач, який був повідомлений належним чином, двічі в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заперечення та просив справу розглядати без участі представника. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі Позивач) та [PERSON] уклали кредитний договір №МІ-31-07 від 13.03.2007 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 140000,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення 13.03.2012 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №МІ-31-07 від 13.03.2007 року ПриватБанк і [PERSON] уклали договір застави б/н від 13.03.2007 року, відповідно до якого [PERSON] надав в заставу належне йому на праві власності майно, зокрема, автомобіль МАЗ, модель: 64229, рік випуску: 1993, тип ТЗ: бетонорозмішувач-С, №кузова/шасі: XTM642290P0006341. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». 17.07.2009 проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). Позивачем було отримано інформацію про те, що згідно бази даних автомобіль МАЗ, модель: 64229, рік випуску: 1993, тип ТЗ: бетонорозмішувач-С, №кузова/шасі: XTM642290P0006341, знаходиться в арешті, заборонено відчуження та реєстрацію, а саме за: 1) Постановою державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції від 24.09.2012 р., вих. № 11/2568 (копія додається); 2) Постановою державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції від 28.10.2009 р., вих. № 11/1401(копія додається); 3) Постановою державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції від 27.07.2009 р., вих. № 07/1079 (копія додається). Вищезазначене обтяження підтверджуються даними з бази ДАІ, які додаються до справи. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999р. та ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: - виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; - коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. В даному випадку, по-перше: право застави у ПриватБанку виникло, як зазначено вище - 13.03.2007 року, а постанови (подання) про накладення арешту даного автомобіля були винесені пізніше ніж було укладено договір застави; по-друге: станом на 07.09.2015 року заборгованість [PERSON] перед ПриватБанком складає 556205,60 доларів США, що значно перевищує вартість предметів застави, яка на дату укладення договору застави складала 113625,00 гривень та яка постійно знижується в наслідок зносу транспортного засобу. Крім того, Банку надано всі повноваження, необхідні для здійснення продажу предмету застави довіреності від 16/10/2014року (додається до позову). Отже, відділ державної виконавчої служби не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувача, який не є заставодержателем. Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з під арешту. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з під арешту. Згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна найвищий пріоритет на заставлене майно має ПРИВАТБАНК, оскільки саме ПРИВАТБАНК раніше зареєстрував обтяження на предмет застави: автомобіль МАЗ (модель: 64229, рік випуску: 1993, тип ТЗ: бетонорозмішувач-С, №кузова/шасі: XTM642290P0006341). ПРИВАТБАНК має намір звернути стягнення на заставне майно в порядку визначеному вищевказаним рішенням суду, але, оскільки у відношенні заставного майна існує арешт в базах даних [PERSON] УМВС України РЕЗУЛЬТАТИ ЗВІРЕННЯ ПО ВСІХ БАЗАХ НА АМТ знаходиться запис за системою ЗААРЕШТОВАНИЙ АМТ та оголошено в розшук, ПРИВАТБАНК не може скористуватися своїм правом Заставодержателя - звернути стягнення на заставлене майно шляхом його реалізації. Крім того, згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вищий пріоритет на заставлене майно має ПриватБанк. Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з під арешту. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з під арешту. У відповідності до ч.2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або його частини. В силу ч. 2 ст. 114 Цивільного процесуального кодексу України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини, отже судовий захист прав та законних інтересів, підлягає вирішенню у Братському районному суді Миколаївської області за місцем знаходження заставленого майна, яке знаходиться за адресою: Миколаївська обл., смт. Братське, вул. Вороніна, 20-А, що підтверджується Актом. У відповідності з ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, оскільки позивач в заяві не просить стягнути судовий збір з відповідача на його користь, тому суд залишає судові витрати за позивачем.

Outcome: approved