Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду в розмірі 230 233,25 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 28.09.2019 року о 06 год. 43 хв. по проспекту Героїв Сталінграда, 4 у м. Києві за участю автомобілів «BMW», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , автомобіля «Smart» д.н.з. [NUMBER] та автомобіля «Ford», д.н.з. [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Вина відповідача у вчиненні даної ДТП підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 12.02.2020 року по справі № 756/654/20. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 9464 від 06.02.2020 року матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Smart» д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності позивачу, склав 230 223,25 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 230 233,25 грн та судові витрати. Позивач та його представники в судове засідання не з`явились, про час та дату розгляду справи судом повідомлялись належним чином, представником позивача подана до суду заява, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу за його та позивача відсутності та проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 12.02.2020 року по справі № 756/654/20, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, проте провадження закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Відповідно до зазначеної постанови 28.09.2019 року о 06 год. 43 хв. по проспекту Героїв Сталінграда, 4 у м. Києві, [PERSON] керуючи автомобілем «BMW», д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з транспортними засобами «Smart» д.н.з. [NUMBER] та «Ford», д.н.з. [NUMBER] , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідно до ст. 82 ч.6 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язкова для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Smart» д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТзДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на підставі полісу №АО-0005797936 від 09.07.2019. Ліміт відповідальності страховика складає 100 000 грн, франшиза складає 1 000 грн. Матеріали справи не містять доказів щодо звернення позивача до страхової компанії з заявою про настання страхового випадку чи виплату страхового відшкодування. Згідно листа страхової компанії, станом на 13.01.2021 страхове відшкодування по даному випадку виплачено не було. Статтею 1166 ЦК України передбачає обов`язок особи, винної у заподіянні шкоди, відшкодувати її в повному обсязі. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до п.22.1 ст.22 цього ж Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 9464 від 06.02.2020 року матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Smart» д.н.з. [NUMBER] склав 230 223,25 грн., з яких 215 455,40 грн - вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, а 14 767,85 грн - величина втрати товарної вартості. Згідно з п.32.7 ст.32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Враховуючи ліміт відповідальності страховика, відсутність доказів щодо належного звернення позивача до страхової компанії за отриманням страхового відшкодування, а також положення ст.1194 ЦК України, суд вважає, що вартість матеріально збитку підлягає стягненню з відповідача у розмірі 132 223,25 грн. Ця сума розрахована судом за наступною формулою 215 455,40 (вартість відновлювального ремонту згідно звіту) - 99 000 (ліміт відповідальності страховика) +1 000 (франшиза) + 14 767,85 (втрата товарної вартості згідно звіту). Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково у зазначеному вище обсязі та з зазначених підстав. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1 322,23 грн. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280, 281 ЦПК України, суд -

Outcome: partial