Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зняття арешту, а саме з автомобіля марки AUDI, модель: А4, рік випуску: 1996, тип ТЗ: легковий автомобіль ( від 2000 до 3000 см.куб.), № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], накладеного постановою ВДВС Мелітопольського МРУЮ AM № 192593 від 18.12.2009 року. В судове засідання сторони не з'явилися. Від представника позивача - [PERSON] до суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Від представника відповідача Відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області Пономаренко В.Ю. до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, не заперечу проти задоволення позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК Українивін був повідомлений належним чином про час та місце слухання справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за їхньої відсутності та неявки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 24 квітня 2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір №ZPM0AE000080388, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 12 507 грн. 76 коп. дол. США, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в троки та в порядку, встановленими кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідач [PERSON] 24 квітня 2008 року уклали договір застави рухомого майна №ZPM0AE000080388, згідно якого [PERSON] надав в заставу автомобіль AUDI, модель: А4, рік випуску: 1996, тип ТЗ: легковий автомобіль ( від 2000 до 3000 см.куб.), № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. \\а.с.5-13\\ 03 лютого 2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було винесено рішення по цивільній справі №2-3425/2011 року за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, а саме: звернено стягнення на предмет застави - на автомобіль AUDI, модель: А4, рік випуску: 1996, тип ТЗ: легковий автомобіль ( від 2000 до 3000 см.куб.), № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] (72300, [ADDRESS], ІПН [NUMBER]), шляхом надання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» права укладати від імені [PERSON] договір купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. \\а.с.14\\ Позивач вказує, що 18 грудня 2009 року постановою Відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області AM № 192593 було накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. Таким чином, перебування під арештом автомобіля AUDI, модель: А4, рік випуску: 1996, тип ТЗ: легковий автомобіль ( від 2000 до 3000 см.куб.), № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], перешкоджає ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2011 року та задовольнити свої вимоги за рахунок вищезгаданого предмету застави. Тому позивач просить звільнити з-під арешту автомобіль, оскільки право застави у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виникло 24.04.2008 року, а постанова про накладення арешту на майно було винесено 18.12.2009 року, тобто пізніше ніж було укладено договір застави. Згідно ч.5 ст.154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.7 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Outcome: approved