Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 20.02.2012 року між ТОВ «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір № 394153283 на суму 3 000 грн. 00 коп. строком до 25.02.2014 року. 28.03.2014 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги № 37/14-ФНКю відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повернення боргів» набуто право вимоги крім інших договорів і за договором № 394153283 від 20.02.2012 року. 08.05.2015 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги № 1/15-ВПВПКю, відповідно до умов вищезазначеного договору ТОВ «Кредекс фінанс» набуто право вимоги крім інших і право вимоги за договором № 394153283 від 20.02.2012 року. Відповідач свої зобов'язання за договором не виконала. Тому позивач змушений був звернутися в суд для захисту своїх прав та інтересів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та у встановленому законом порядку. За таких обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 20.02.2010 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір № 394153283 відповідно до умов якого сума кредиту становить 3 000 грн., строком до 25 лютого 2014 року (а.с. 5). ТОВ «Кредекс фінанс» набуто право вимоги за кредитним договором № 394153283 від 20.02.2012 року на підставі договору відступлення права вимоги 1/15-ВПВПК від 08.05.2015 року, що був укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с.17). ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуто право вимоги за кредитним договором № 394153283 від 20.02.2012 року на підставі договору відступлення права вимоги 37/14-ФНКю від 28.03.2014 року. що був укладений з ТОВ «Центр фінансових рішень» (а.с. 9). Відповідно до Додатку № 1 до договору відступлення прав вимоги 1/15-ВПВПК від 08 травня 2015 року позивач набув права вимоги до відповідача в сумі 6 976, 75 грн. з яких: 2337,26 грн.- заборгованість за основною сумою боргу; 0, 28 грн. - заборгованість за відсотками; 1639,21 грн. - заборгованість за платою за управління кредитом; Таким чином, відповідачем порушено вимоги ст. 526 ЦК України, якою визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1054 ЦК України, яка вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинно бути виконано у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Таким чином, обґрунтованою є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 3976,75 грн. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved