Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог Виконавчий комітет Благовіщенської сільської ради Запорізької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З нею в будинку прописаний відповідач: [PERSON] , який з червня 2013 року не проживає за місцем реєстрації. На сьогодні факт реєстрації місця проживання у будинку позивача [PERSON] створює для неї зайвий клопіт: позивач є пенсіонером, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 01.04.2002 року, має мінімальну пенсію та має право на пільги з боку держави - отримання субсидії, але для оформлення субсидії необхідно надати довідку про розмір доходів всіх зареєстрованих в будинку осіб. Знайти відповідача та домовитись про добровільне зняття його з реєстрації за вказаною адресою не виявляється можливим. Просить суд визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 12.06.2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, так як згідно з вимогами ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно з ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином рекомендованою поштою з повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем його проживання, документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, від нього не надійшло повідомлення про розгляд справи у його відсутність, відзиву на позов не подано. В судове засідання третя особа без самостійних вимог Виконавчий комітет Благовіщенської сільської ради Запорізької області не з`явився, надали суду заяву в якій просять справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення. У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача, суд, враховуючи викладену в заяві думку позивача про можливість винесення заочного рішення, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Як вбачається з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 163302924 від 12.04.2019 року позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] Підставою виникнення права власності є договір купівлі-продажу квартири, серія та номер: 131 виданий 01.06.1992 року Іванівською сільською радою народних депутатів Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області (а.с.7,8). Згідно довідки № 272 від 07.05.2019 року виданої виконавчим комітетом Благовіщенської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області [PERSON] , [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ѕ та має наступний склад сім`ї: [PERSON] , [INFO]. (онука), [PERSON] , [INFO]. (не родич) (а.с.11). Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За приписами ч. 2 ст. 317 ЦК України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права приватної власності чи обмежений у його здійснені. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. За правилами ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 158 ЖК України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов`язки наймодавця і наймача та інші умови найму. Таким чином, враховуючи ті обставини, що між сторонами по справі договір найму не укладався, відповідач не є наймачем житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п. 34 постанови № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї з таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. З письмових свідчень сусідів [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] виданий Кам`янсько-Дніпровським РВ УМВС України в Запорізькій області 31.10.1996 року), проживаючої за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] виданий Кам`янсько-Дніпровським РВ УМВС України в Запорізькій області 16.10.1996 року), проживаючою за адресою: [ADDRESS] , що за адресою: [ADDRESS] , відповідач [PERSON] ні одного дня не проживав і на даний час не проживає (а.с.12,13). Таким чином, відповідач, будучи зареєстрованим у будинку позивача, не будучі членом його сім`ї, наймачем в житловому будинку, що належить позивачу на праві приватної власності, не проживає в цьому будинку, чим порушує його права та законні інтереси, чинить перешкоди йому як власнику на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися належним майном, а тому відсутні підстави для проживання відповідача в будинку, що належить позивачу на праві приватної власності. На підставі викладеного та

Outcome: approved