Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 29 квітня 2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №BLaЖГА00031537, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит у сумі 29 000, 00 грн., зі сплатою 15 % річних за користування кредитними коштами, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 29 квітня 2014 року. Банком було виконано свій обов'язок та зараховано кредитні кошти на поточний рахунок [PERSON] для подальшого їх використання за цільовим призначенням. В свою чергу [PERSON] не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим в нього виникла заборгованість, яка станом на 11 серпня 2015 року становить 171 090, 38 грн., та складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 18 458, 20 грн.; відсотків за користування кредитом у розмірі 8 386, 29 грн.; комісії за РО у розмірі 10 657, 50 грн.; плати за пропуск платежів у розмірі 133 588, 39 грн. Представник ПАТ «ВіЕйБі Банк» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшла заява представника позивача, в якій він просив суд розглядати справу за відсутності представника Банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, був сповіщений про розгляд справи належним чином за місцем реєстрації згідно вимог ст. 74 ЦПК України, про причини неявки до суду не повідомляв. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тобто, враховуючи неявку відповідача за даною цивільною справою, а також наявність відповідної заяви представника позивача про винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 29 квітня 2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №BLaЖГА00031537, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит у сумі 29 000, 00 грн., зі сплатою 15 % річних за користування кредитними коштами, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 29 квітня 2014 року. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору за неналежне виконання зобов'язань, передбачених п. 3.3 цього договору позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 25 відсотків від суми неналежного виконаного грошового зобов'язання. Згідно п. 4.3 кредитного договору у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу, Банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку пеню, що розраховується від невиконаних боргових зобов'язань. Пеня становить 0, 50% і розраховується за методом «факт/360» . У судовому засіданні також доведено, що Банком було виконано свій обов'язок та зараховано кредитні кошти на поточний рахунок [PERSON] для подальшого їх використання за цільовим призначенням. Однак, в порушення вимог вищевказаних пунктів договору, [PERSON] не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим в нього виникла заборгованість, яка станом на 11 серпня 2015 року становить 171 090, 38 грн., та складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 18 458, 20 грн.; відсотків за користування кредитом у розмірі 8 386, 29 грн.; комісії за РО у розмірі 10 657, 50 грн.; плати за пропуск платежів у розмірі 133 588, 39 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У зв'язку з несплатою позивачем судового збору на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України вирішив стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1 710, 90 грн. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved