Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення договору поруки та витребування майна з чужого незаконного володіння і просив витребувати у відповідача на його користь належний йому автомобіль марки Mercedes-Benz, державний номер [NUMBER] посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ № 409839, виданого 15 лютого 2011 року ВРЕВ м. Костянтинівки при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, йому на праві приватної власності належить спірний автомобіль. Згідно умов доручення, укладеного між ним та відповідачем в усній формі, він доручив відповідачу вирішити певне коло питань, пов'язаних з майбутнім продажем автомобіля, і жодної довіреності на вчинення додаткових заходів відповідачу не видавав. На виконання умов доручення він передав транспортний засіб відповідачу, але останній доручення не виконав. На теперішній час це доручення втратило для позивача свою актуальність, через що він наполягає на розірванні угоди та поверненні йому автомобіля. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце його проведення був належним чином повідомлений, звернувся до суду з заявою про розгляд справи в його відсутність, в якій також вказав, що проти пред'явлених до нього позовних вимог не заперечує і обставини, на яких вони гуртуються, підтверджує, предявлені до нього вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду від 04 серпня 2015 року у прийнятті визнання відповідачем позову було відмовлено і розгляд справи продовжено в загальному порядку. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Судовим розглядом встановлено, що спірним майном є автомобіль марки Mercedes-Benz, державний номер [NUMBER], який 02 вересня 2013 року був переданий відповідачу для продажу. Наведені обставини підтверджуються копією розписки відповідача, визнані останнім і відповідно до положень ст. 61 ЦПК України доказування не вимагають. Частиною 1 статті 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд вважає, що позивачем не надано належних і допустимих доказів в підтвердження тієї обставини, що на час розгляду справи судом він є власником спірного рухомого майна і має право вимагати захисту свого порушеного права шляхом витребування майна у особи, яка володіє ним без законних на те підстав. Суд не може прийняти в якості допустимого доказу ксерокопію свідоцтва про реєстрацію спірного транспортного засобу серії САЕ № 409839, виданого 15 лютого 2011 року ВРЕВ м. Костянтинівки при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області (а.с. 5), оскільки ця копія належним чином не посвідчена і оригінал документу суду не пред'явлений, а крім того, цей документ був виданий у 2011 році і доказів того що він і на теперішній час є дійсним, немає. Відмовляючи позивачу у задоволенні позову, слід також зазначити, що позивачем пред'явлено позов, в тому числі і про припинення договору поруки (а.с. 2), але про можливу третю особу, як це передбачено положеннями ч. 1 ст. 36 ЦПК України, сторони суду не повідомили і доказів відсутності обтяжень спірного нерухомого майна суду не надали. Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, ст. 387 ЦК України, суд -

Outcome: dismissed