Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що на праві приватної власності вона має будинок в [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину. В даному будинку окрім нього зареєстрована дружина [PERSON] та її брат [PERSON]. Відповідач вже тривалий час знаходиться поза межами України, тобто не проживає у вищезазначеному будинку і вибув на постійне місце проживання за іншою адресою. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомленим про день та час слухання справи, у судове засідання не з'явилася, не повідомивши про причини неявки та його поважність, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності за наявних у справі матеріалів відповідно до положень статей 224-233 ЦПК України. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку , що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядує цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі. [PERSON], є власником будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.01.1992 р., виданого Полтавською районною державною нотаріальною конторою, що внесене в реєстр за № 1-143, в якій і по сьогоднішній день проживає та продовжує бути зареєстрованим (а.с.7,10). Разом з ним, в даному будинку зареєстровані: дружина [PERSON], [PERSON] [INFO], зареєстрований як квартирант та дочка - [PERSON], [INFO] (а.с.9). Факт не проживання відповідача понад два роки підтверджується актом обстеження будинку за адресою: [ADDRESS], за участю депутата Терешківської сільської ради [PERSON] (а.с.14). Частина 2 статті 405 Цивільного кодексу України встановлює те, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ст.ст. 71 , 72 ЖК України в разі відсутності особи за місцем проживання (реєстрації) понад шість місяців без поважних причин вона може бути позбавлена права користування цим приміщенням в судовому порядку. За таких обставин суд вважає , що відповідач втратив право на користування вказаним жилим приміщенням, оскільки не проживає у ньому без поважних причин більше двох років, а позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved