Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району про позбавлення батьківських прав, в якому зазначив, що вважає за доцільне позбавити гр. [PERSON], 1962 р.н., батьківських прав по відношенню до його сина [PERSON], [INFO]. У судове засідання старший прокурор прокуратури Орджонікідзевського району м. Запоріжжя Коробова Н.В. надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви не надав, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Салтан В.Ю. у судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про народження [NUMBER] виданого Новомиколаївською сільською радою Токмацького району Запорізької області 23.03.2000 року, актовий запис № 4, батьками дитини [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Прокуратурою Орджонікідзевського району м. Запоріжжя проведено перевірку додержання вимог законодавства України, спрямованого на соціальний захист прав неповнолітніх, у відношенні [PERSON], 1962 року народження, в частині виконання останнім передбачених законом батьківських обов'язків по догляду за дитиною. Відповідно до вимог ст.ст.8,11,12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.1 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. В порушення зазначених вимог законодавства [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків по утриманню та вихованню свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Так, до відділу по Орджонікідзевському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надійшов лист зі служби у справах дітей Мелітопольської міської ради про ухилення [PERSON] від виконання батьківських обовязків по відношенню сина. Мати дитини, [PERSON], померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міського районного управління юстиції у Запорізькій області від 19.09.2013). Неповнолітній [PERSON] проживає разом зі своєю повнолітньою сестрою [PERSON] за адресою : [ADDRESS] Згідно з інформацією Мелітопольської загальноосвітньої школи №8, в якій навчається [PERSON], батько з 2003 року з сином не проживає, не бере участі в житті та вихованні сина, контакту з вчителями та адміністрацією закладу не підтримує, матеріально не утримує і не допомагає. Вихованням та утриманням хлопця займається його сестра [PERSON] Відповідно до довідки дільничного лікаря, лікарні, в якій спостерігається [PERSON], батько не слідкує за станом здоров'я сина, на прийом дитину приводить сестра. Спеціалістами відділу по Орджонікідзеіському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради з [PERSON] проведено бесіду профілактично - виховного характеру та наголошено на необхідність оформлення пенсії по втраті годувальника після смерті матері дитини, про ти чого він відмовився. [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до сина, про що свідчить письмова заява від 03.12.2013 року. Неповнолітній [PERSON] у своїй письмовій заяві від 12.02.2014 року висловив позитивне ставлення до позбавлення батька батьківських прав, зазначивши, що він не цікавиться його життям та здоров'ям, не займається його вихованням, не надає матеріальної допомоги. [PERSON] з 2003 року з родиною не проживає, участі у вихованні сина не бере, після смерті матері, не вияв бажання забрати сина в свою сім'ю, матеріальної підтримки не надає. Питання доцільності або недоцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до сина [PERSON] розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району 20.02.2014 в присутності батька. Під час засідання [PERSON] не заперечував проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до сина. За результатами засідання, комісія дійшла висновку про наявність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до п.1 ст.18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифіковано Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.91 батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність, виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У статті 164 Сімейного кодексу України перераховані підстави позбавлення батьківських прав. Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, підставою для позбавлення батьківських прав, являється ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.п. 2, 3, 6 ч. 1 зазначеної статті мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження такої винної поведінки відповідача та свідомого нехтування своїх обов'язків відносно дитини. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до його сина [PERSON], [INFO] доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved