Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та встановлення порядку спілкування. Вказав, що з січня 2009 року по лютий 2012 року проживав з відповідачкою однією сім»єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання, а саме [INFO], у них народився син - [PERSON]. Після припинення відносин з відповідачкою син залишився проживати разом з останною. Проте, відповідачка перешкоджає у зустрічах та спілкуванні з сином. Як наслідок звернувся до виконавчого комітету Знам»янської міської ради із заявою щодо визначення графіку та умов спілкування з дитиною. 26.07.2013 року виконавчий комітет прийняв рішення, яким його вимоги задоволено. Проте, відповідачка продовжує не виконувати рішення, тобто не дає можливості зустрічатися з дитиною. Бажає приймати участь у вихованні сина. Просить зобов»язати відповідачку не чинити йому перешкоди у спілкуванні з сином - [PERSON], [INFO]; визначити наступний порядок спілкування з дитиною, а саме шляхом вільного спілкування з дитиною за місцем його проживання або в інших місцях за відсутності кожного тижня з 16.00 год п»ятниці по 20 год неділі з правом забирати дитину з дошкільного навчального закладу; та кожного календарного року у період його літньої відпустки протягом 2-х тижнів без присутності відповідача з можливостю виїзду на відпочинок як на території України так ї за її межі і за згодою матері. Позивач та його представник у судове засідання з»явилися. Позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Просять позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач та її представник у судове засідання з'явилися. Позовні вимоги не визнали у повному обсязі, посилаючись на їх необгрунтованість. При цьому не заперечуючи того факту, що позивач є батьком дитини та повинен брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною. Представник третьої особи (органу опіки та піклування) у судове засідання з»явився. Вирішення даного питання виніс на розсуд суду. Прокурор у судове засідання з»явився. З урахуванням інтересів дитини просить задовольнити позовні вимоги частково. Заслухавши пояснення сторін їх представників, думку прокурора та дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги частково обґрунтованими, та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами СК України, Закону України «Про охорону дитинства». Так, за змістом ст.ст.141, 150 СК України, ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей, а предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей. Зазначеному обов'язку батьків відповідає відповідне право дитини, закріплене в ст.ст.8, 19 Закону України «Про охорону дитинства». Положеннями ст.ст.7, 155 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зі ст.153 СК України, ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право безперешкодне спілкуватися з нею, якщо таке право не обмежено законом або судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Положеннями ст.157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Судом встановлено, що перебували у фактичних шлюбних відносинах з січня 2009 року по лютий 2012 року, від яких [INFO] народилася дитина - [PERSON]. Після розірвання відносин дитина проживає разом з матір»ю. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що вона є сусідкою позивача, який перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою. Від даних відносин у них народився син, позивач народженню дитини радів. Спочатку проживали разом потім розійшлися. Позивач забирав дитину до себе. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є товаришем та кумом позивача. Знає про ситуацію, що склалася між сторонами, відповідачка не дає позивачу їхню дитину для спілкування. Позивач любить дитину, піклується про неї, хоче приймати участь у її вихованні та спілкуватися з нею, але відповідачка зі слів позивача чинить перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є батьком позивача, а дитина - його онуком. Знає про ситуацію, що склалася між сторонами, відповідачка не дає позивачу їхню дитину для спілкування. Позивач любить дитину, піклується про неї, хоче приймати участь у її вихованні та спілкуватися з нею, але відповідачка зі слів позивача чинить перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини протягом останніх 6 місяців. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є товаришем та кумом позивача. Знає про ситуацію, що склалася між сторонами лише зі слів позивача, відповідачка не дає позивачу їхню дитину для спілкування. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є сусідкою відповідачки, яка не чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною. Чула як відповідач телефонувала позивачу щоб той взяв до себе дитину. Знає про те, що позивач також особисто телефонував відповідачці щоб побачитичся з дитиною. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є вітчимом відповідачки, яка не чинить перешкоди у спілкуванні дитини з батьком . Коли позивач звертався до відповідачки з проханням побачитися з дитиною то йому ніхто не відмовляв. Відповідач йому особисто телефонувала з приводу цього. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що знає відповідача, оскільки раніше працювала з її матір»ю. Чула особисто як відповідач телефонувала позивачу щоб той взяв дитину, але останній відповів що не має можливості оскільки на роботі. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є бабусею відповідачки, яка не перешкоджає позивачу бачится з дитиною. Згідно ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Рішенням виконавчого комітету Знам»янської міської ради №367 від 26.07.2013 року «Про участь батька [PERSON] у вихованні малолітнього сина - [PERSON]» вирішено надати можливість батькові [PERSON] спілкуватися з малолітнім сином -[PERSON], [INFO] у кожні вихідні дні, а саме з 9.00 в суботу до 17.00 в неделю за попередньою домовленістю з матір»ю. Проте, відповідачка не виконує дане рішення. Згідно ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Крім того 30.01.2014 року виконавчим комітетом Знам»янскої міської ради надано висновок про участь батька [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO] де зазначено, що позивачу надано можливість [PERSON] спілкуватися з дитиною кожні вихідні дні, а саме з 09.00 в суботу до 17.00 в неділю за попередньою домовленістю з матір»ю та додатково рекомендує надати два тижні на оздоровлення дитини у період літньої відпустки батька. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною є законними, але при цьому частково обґрунтованими. В судовому засіданні не доведено жодних обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку. Навпаки, суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - зі своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Отже, суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні сина, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини. Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, батько дитини має бажання приймати участь у вихованні дитини, а спілкування між позивачем та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку дитини, проте між батьками виникли непорозуміння щодо врегулювання питання з приводу побачень батька з дитиною, суд, з урахуванням інтересів дитини, її віку, поведінки батьків, між якими немає порозуміння, що може негативно вплинути на розвиток дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Суд, вважає за можливе визначити, як спосіб участі батька у вихованні малолітньої дитини -сина [PERSON], [INFO] як періодичні побачення з дитиною. Разом з цим задоволенню не підлягає вимога щодо надання дозволу позивачу з приводу виїзду останнього на відпочинок разом з дитиною за межі України, оскільки законодавством встановлений для вирішення такого роду питання інший порядок. На підставі викладеного ст.ст. 141, ст. 150, 153, ст. ст. 155, 158, 159 СК України, Закону України «Про охорону дитинства» та

Outcome: partial