Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначаючи, що позивач згідно кредитного договору № HEH2RG97240180 від 06.08.2013р. надав відповідачу кредит в сумі 12940,04грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, встановлені договором терміни повернення наданого кредиту та терміни сплати відсотків за кредит відповідачем не дотримуються. Представник позивача Чайковська Г.І. позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість по кредитному договору № HEH2RG97240180 від 06.08.2013 року в сумі 15372,00 грн., а також стягнути сплачену суму судового збору. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечує. Заслухавши представника позивача, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Під час судового розгляду встановлено, що 06.08.2013 р. між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №HEH2RG97240180, за яким позивач надав відповідачеві кредит в сумі 12940,06 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до розрахунку наданого позивачем відповідач порушив умови договору, внаслідок чого утворилась значна заборгованість. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи наданий позивачем розрахунок суми позову за кредитним договором сума основного боргу по кредиту складає 15372,00 грн., а саме: 10252,12грн. - заборгованість за кредитом; 7,81грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3095,28грн. - заборгованість по комісії; 808,60грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; 500,00грн. - штраф (фіксована частина); 708,19грн. - штраф (процентна складова). При вказаних обставинах, суд приходить до висновку, що позивач, як кредитодавець, відповідно до положень ст.1054 ЦК України має право вимагати від [PERSON], як позичальника, повернення частини кредиту, що залишилась, та сплати належних йому процентів. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості за кредитом в розмірі 10252,12грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 7,81 грн., заборгованості по комісії - 3095,28грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань в розмірі 808,60 грн. та 708,19 грн. штрафу (процентна складова) підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ст.549 ЦК України різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконання зобов'язання та у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, відповідно. Згідно п.2.4.5.5 договору у випадку порушення клієнтом строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбаченому договором, більш ніж на 90 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500грн.+5% від суми боргу. Враховуючи, що штраф обчислюється лише у відсотках, то суд вважає, що вимоги про стягнення штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина) суперечать положенням ч.2 ст.549 ЦК України та фактично є подвійним стягненням за один й той самий вид порушення зобов'язання, а тому задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, підлягають стягненню судові витрати, оскільки підтверджені квитанціями.

Outcome: partial