Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11.11.2015 зареєстрував з відповідачем шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції за актовим записом №1035. Від подружніх стосунків мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу між сторонами постійно виникали сварки, внаслідок чого вони втратили почуття взаємної поваги і між ними склалися неприязні стосунки. На даний час шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя. Шлюб існує формально, вони проживають окремо, подальше збереження шлюбу неможливе. Просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, до початку розгляду справи по суті подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, набуте у шлюбі. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та заяви сторін, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони 11.11.2015 зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №1035. Від подружніх стосунків сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] . Під час спільного проживання між сторонами постійно виникали сварки, внаслідок чого вони втратили почуття взаємної поваги і між ними склалися неприязні стосунки. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя. Шлюб існує формально, сторони проживають окремо, подальше збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач позов визнала, на примирення сторони не згодні, шлюбні стосунки між ними фактично припинено, подальше збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та їх дитині, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у розмірі 420 грн. 40 коп. З урахуванням повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору в сумі 420 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved