overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 24 січня 1997 року, від якого не мають неповнолітніх дітей. Сторони припинили сімейні стосунки, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Спільне життя не склалося внаслідок втрати взаєморозуміння та різних поглядів на сімейне життя. Позивач надав суду заяву про розгляд даної цивільної справи без його участі, в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує, на розірванні шлюбу між сторонами наполягає. Відповідач надала суду заяву про розгляд даної цивільної справи без її участі, в заяві вказала, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує, просила залишити їй прізвище «Цитко». За таких обставин суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути дану цивільну справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 січня 1997 року, зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис №36. Також судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинено, спільного господарства не ведеться, на час вирішення справи сторонами жодних заходів для примирення не вживається. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, та до цього часу не поновлені, позивач наполягає на розірванні шлюбу між ним та відповідачем, а відповідач, в свою чергу, позовні вимоги визнає, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. Крім того, відповідно до ч. 8 ст. 235 Цивільного процесуального кодексу України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на дане положення, суд прийшов до висновку, що прізвище позивачу, яке було змінено нею після реєстрації шлюбу, залишити без змін, а саме: «Цитко». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 25 грудня 2009 року. Сторони припинили сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть. Спільне життя не склалося внаслідок втрати взаєморозуміння та різних поглядів на сімейне життя. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. За таких обставин суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути дану цивільну справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 грудня 2009 року, зареєстрованого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1150, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 3). Також судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинено, спільного господарства не ведеться, на час вирішення справи сторонами жодних заходів для примирення не вживається. Згідно\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно\~ст. 111 СК України\~суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 25 квітня 1998 року, від якого мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили сімейні стосунки з липня 2004 року і більше їх не поновлювали. Мешкають окремо. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням справу розглянути без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала, просила суд повернути їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 квітня 1998 року, зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 284, від якого мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується матеріалами справи. Також судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинено, спільного господарства не ведеться, на час вирішення справи сторонами жодних заходів для примирення не вживається. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючі вищезазначені обставини, та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, та до цього часу не поновлені, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч. 8 ст. 235 Цивільного процесуального кодексу України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на дане положення, суд прийшов до висновку, що прізвище відповідачу, яке було змінено нею після реєстрації шлюбу, змінити на дошлюбне, а саме: «[PERSON]». Враховуючі вищезазначені обставини, та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та до цього часу не поновлювались, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 26 квітня 1996, від якого мають двох дітей, один з яких є неповнолітнім. Сторони припинили сімейні стосунки, з січня 2016 року проживають окремо, причиною чого стали відсутність порозуміння між сторонами. Позивач надав суду заяву про розгляд даної цивільної справи за його відсутності, в заяві наполягав на розірванні шлюбу між ним та відповідачем. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, приймала участь у минулому судовому засіданні, призначеному по даній справі, в якому надавала пояснення з приводу заявлених до неї вимог, заперечувала проти розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути дану цивільну справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 квітня 1996 року, зареєстрованого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №278, від якого мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Також судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинені, спільного господарства не ведеться, на час вирішення справи сторонами жодних заходів для примирення не вживається, а за наданий судом строк на примирення позивач не відмовився від наміру розірвати шлюб з відповідачем. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та до цього часу не поновлені, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 26 серпня 1988 року. Сторони припинили сімейні стосунки і більше їх не поновлювали, мешкають окремо. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Позивач надав суду заяву про розгляд даної цивільної справи за його відсутності, в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 8). Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином (а. с. 7), тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. За таких обставин суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути дану цивільну справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 серпня 1988 року, зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 1316 (а. с. 5). Також судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинено, спільного господарства не ведеться, на час вирішення справи сторонами жодних заходів для примирення не вживається. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та до цього часу не поновлювались, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 27 вересня 2003 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили сімейні стосунки, і більше їх не поновлювали. Спільне життя не склалося через розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Позивач надав суду заяву про розгляд даної цивільної справи за його відсутності, в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. За таких обставин суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути дану цивільну справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 вересня 2003 року, зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 716, від якого мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується матеріалами справи (а. с. 8, 9). Також судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинено, спільного господарства не ведеться, на час вирішення справи сторонами жодних заходів для примирення не вживається. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та до цього часу не поновлювались, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 27 серпня 1988 року, від якого не мають неповнолітніх дітей. Сторони припинили сімейні стосунки влітку 2014 року, більше їх не поновлювали, причиною чого стало відсутність взаєморозуміння з багатьох питань сімейного життя. Позивач надав суду заяву про розгляд даної цивільної справи за його відсутності, в заяві наполягав на розірванні шлюбу між ним та відповідачем, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. За таких обставин суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути дану цивільну справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 серпня 1988 року, зареєстрованого Відділом ЗАГС Жовтневого району м. Дніпропетровська, актовий запис №1332, що підтверджується матеріалами справи. Також судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинено, спільного господарства не ведеться, на час вирішення справи сторонами жодних заходів для примирення не вживається. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючі вищезазначені обставини, та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, та до цього часу не поновлені, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 29 липня 2006 року, від якого мають двох малолітніх доньок. Сторони припинили сімейні стосунки, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Спільне життя не склалося внаслідок втрати взаєморозуміння та різних поглядів на сімейне життя. Позивач надав суду заяву про розгляд даної цивільної справи без його участі, в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує, на розірванні шлюбу між сторонами наполягає. Відповідач надала суду заяву про розгляд даної цивільної справи без її участі, в заяві вказала, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує, просила залишити їй прізвище «[PERSON]». За таких обставин суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути дану цивільну справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 липня 2006 року, зареєстрованого Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №469, від якого мають двох малолітніх доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а. с. 5, 6, 7). Також судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинено, спільного господарства не ведеться, на час вирішення справи сторонами жодних заходів для примирення не вживається. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, та до цього часу не поновлені, позивач наполягає на розірванні шлюбу між ним та відповідачем, а відповідач, в свою чергу, позовні вимоги визнає, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. Крім того, відповідно до ч. 8 ст. 235 Цивільного процесуального кодексу України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на дане положення, суд прийшов до висновку, що прізвище позивачу, яке було змінено нею після реєстрації шлюбу, залишити без змін, а саме: «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved