overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17 лютого 2006 року між ним і відповідачкою був укладений шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис №55. Від шлюбу в них народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинились. На теперішній час останні сумісне господарство не ведуть. Збереження шлюбу будуть суперечити інтересам Позивача та Відповідача. Тому просив розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, проти позовних вимог не заперечує. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, 17 лютого 2006 року між сторонами по справі, Дзержинським відділом актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №55 (а.с.5). Також під час судового розгляду справи встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого сторони записані батьками дитини (а.с. 6). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність малолітніх дітей, ті обставини, що Відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам Позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так відповідачкою у заяві зазначено, що після розірвання шлюбу остання просить залишити їй прізвище взяте під час шлюбу - «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18 жовтня 2013 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис №542. Від шлюбу в них народилася дитина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинились. На теперішній час, сторони сумісне господарство не ведуть. Збереження шлюбу будуть суперечити інтересам Позивача та Відповідача. Тому просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, 18 жовтня 2013 року між сторонами по справі, Дзержинським відділом актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №542 (а.с.5). Також під час судового розгляду справи встановлено, що від спільно шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] в свідоцтві про народження якої сторони записані батьками дитини (а.с. 6). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом зясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність малолітніх дітей, ті обставини, що Відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам Позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так Позивачем у заяві зазначено, що після розірвання шлюбу остання просить залишити прізвища, взяте нею під час укладення шлюбу «Новицька». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19.02.2011 року між ним і відповідачкою був укладений шлюб, зареєстрований Центрально-Міським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції у місті [PERSON] Ріг, про що зроблено актовий запис № 64. Від шлюбу у сторін є малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинені з серпня 2016 року, спільного господарства сторони не ведуть. Спору щодо місця проживання дитини та розподілу майна не має. Тому просив розірвати шлюб. Позивач до початку судового засідання надав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності без фіксації технічними засобами, на позовних вимогах наполягає. Відповідачка до початку судового засідання надала до суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності без фіксації технічними засобами, позов визнає. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 19.02.2011 року між сторонами по справі, Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 64 (а.с.4). Також судом встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 5). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, взято до уваги наявність малолітньої дитини, ті обставини, що відповідачка спільно з позивачем тривалий час не проживає, спору щодо проживання дитини не має, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] бажає залишити прізвище, взяте під час реєстрації шлюбу [PERSON]. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19 листопада 1999 року між ним і відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис №518. Від шлюбу спільних дітей немає. Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинились у 2012 році. На теперішній час останні проживають окремо, сумісне господарство не ведуть. Збереження шлюбу будуть суперечити інтересам Позивача та Відповідача. Тому просив розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, проти позовних вимог не заперечує. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, 19 листопада 1999 року між сторонами по справі, Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, було укладено шлюб, про що у книзі реєстрації актів цивільного стану було зроблено відповідний актовий запис під № 518 (а.с.10). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги відсутність спільних дітей, ті обставини, що Відповідач спільно з чоловіком тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам Позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так відповідачем у заяві зазначено, що після розірвання шлюбу остання просить залишити прізвища, взяте нею під час укладення шлюбу - «[PERSON]». Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21.08.1999 року між ним і відповідачкою був укладений шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 319. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось через протилежні погляди на шлюб, сімю та сімейні обовязки. Спору щодо розподілу майна та місце проживання дитини на даний час не існує. Тому просив розірвати шлюб. Позивач до початку судового засідання надав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності без фіксації технічними засобами, на позовних вимогах наполягає. Відповідачка до початку судового засідання надала до суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності без фіксації технічними засобами, позов визнає. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, 21.08.1999 року між сторонами по справі, Металургійним районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 319 (а.с. 7). В судовому засіданні також встановлено, що від спільного життя у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO] (а.с. 8). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність малолітніх дітей, ті обставини, що Відповідачка спільно з позивачем тривалий час не проживає, спору щодо проживання дитини не має, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] бажає залишити прізвище, взяте під час шлюбу [PERSON]. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21.11.1986 року між ним і відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Дзержинським районним у м. Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 1067. Від шлюбу мають повнолітню дитину: [PERSON], [INFO] З відповідачем з 2001 року не живуть однією родиною. Збереження шлюбу будуть суперечити інтересам Позивача та Відповідача. Тому просив розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у ї відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, 21.11.1986 року між сторонами по справі, Дзержинським районним у м. Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1067 (а.с.4). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом зясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність малолітніх дітей, ті обставини, що Відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам Позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так Відповідачем у заяві зазначено, що після розірвання шлюбу остання просить залишити прізвище взяте нею під час укладання шлюбу «Амелян». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22.02.2003 року між ним і відповідачем був укладений шлюб, від якого мають двох дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Подружнє життя не склалось,шлюбні стосунки припинено у листопаді 2016 року, подальше сумісне життя і збереження сім'ї з відповідачем вважає неможливим, оскільки у теперішній час вони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, мають різні сімейні бюджети, просив розірвати шлюб. Питання матеріального утримання дітей вирішено в судовому порядку. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти позову. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадженні, оскільки позов визнано відповідачем. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 22.02.2003 року між сторонами по справі, відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції м.Кривого Рогу у Дніпропетровській області, актовий запис № 45 (а.с.23). Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] ( а.с.5,6). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, ті обставини, що Відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Статтею113 Сімейного Кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідача просила після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище, взяте нею під час укладення шлюбу - «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22.06.2002 року між ним і відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Довгинцівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, про що зроблено актовий запис № 219. Від шлюбу в них народилася: [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини з відповідачем остаточно припинені взимку 2015 року. Збереження шлюбу будуть суперечити інтересам Позивача та Відповідача. Тому просив розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у ї відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, 22.06.2002 року між сторонами по справі, відділом реєстрації актів громадянського стану Довгинцівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 219 (а.с.5). Також під час судового розгляду справи встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають доньку: [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої сторони записані батьками дитини (а.с.5). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність малолітніх дітей, ті обставини, що Відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам Позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так Відповідачем у заяві зазначено, що після розірвання шлюбу остання просить залишити прізвище взяте нею під час укладання шлюбу - «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved