Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 930 266,95 грн., яка складається з 712 422 грн. боргу за розпискою, 44 560,57 грн. - 3% річних, 171 464,38 грн. - відсотків за користування позикою та державне мито в сумі 1 700 грн. і 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, посилаючись на те, що 22.04.2008 року відповідачем [PERSON] від позивача [PERSON] були отримані грошові кошти у сумі, що еквівалентна 90 000 доларів США, з зобов'язанням повернути позичені кошти у строк до 15.05.2008 року. Однак на день звернення до суду відповідач кошти не повернув, чим порушує умови договору позики. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі,проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.75, 78), з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надходило повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 22.04.2008 року відповідачем [PERSON] від позивача [PERSON] були отримані грошові кошти у сумі 90 000 доларів США, з зобов'язанням повернути позичені кошти у строк до 15.05.2008 року, що підтверджується розпискою (а.с.5). Поскільки позивач виконав умови позики, надавши відповідачу грошові кошти у розмірі 90 000 доларів США, а відповідач в свою чергу не повернув вказану суму у визначений договором термін, тому сума у розмірі 712 422 грн., що еквівалентно 90 000 доларів США на день звернення до суду) підлягає стягненню в судовому порядку. Крім того, згідно вимог ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі вказаної норми, так як відповідач не виконав умови договору позики і не повернув позивачу грошові кошти у сумі 712 422 грн., тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню і 3%-річних від простроченої суми в розмірі 44 560,57 грн. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, за вищевказаним договором позики, з відповідача також підлягають стягненню 171 464,38 грн. в рахунок процентів за користування позикою. Згідно ст.88 ЦПК України поскільки задоволено позов у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1 700 грн. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, сплачених позивачем при зверненні до суду. На підставі вищевикладеного та ст. ст. 526, 530, 533, 536, 610, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved