Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення збитків і шкоди заподіяних внаслідок ДТП, посилаючись на те, що з вини водія [PERSON], який керував автомобілем КІА Сегаtо (д.н.з.[NUMBER]), належним йому на праві власності, 22.08.2015 року сталася ДТП на перехресті вулиць Смілянська - Громова, внаслідок якої було пошкоджено задню частину належного йому автомобілю [PERSON] Q5 (д.н.з. [NUMBER]). Внаслідок протиправних дій відповідача він поніс значні фінансові витрати задля відновлення авто: послуги автостоянки для забезпечення цілодобового доступу до авто експертами страхової компанії. МТСБУ тощо; вартість пального за доставку авто до офіційного автодилера на проведення ремонтних робіт та плата за проїзд у м. Київ, щоб авто забрати; вартість фактичного ремонту та відновлення пошкоджень. Його авто вироблено в листопаді 2011 року, на гарантійному обслуговуванні, куплене у офіційного дилера, ушкоджень не мало. Він перший та єдиний власник. На час зазначеного ДТП пробіг склав 10370 км. В результаті ДТП за вини відповідача було пошкоджено його авто: задній бампер (наскрізь пробито), спойлер, задні парктроніки. Оскільки авто перебуває на гарантійному обслуговуванні, для ремонту він звернувся до офіційного дилера у м. Києві (у м. Черкаси такі відсутні). За результатами було замінено на нові перші дві деталі з їх фарбуванням. Соснівський районний суд Черкаської області встановив вину [PERSON] у вказаній ДТП та підтвердив допущення ним порушення Правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення керованого ним транспортного засобу з автомобілем позивача. Після ДТП він задля створення в майбутньому підстав відшкодування понесених витрат на ремонт МТСБУ (так як відповідач не застрахував свою відповідальність) на виконання вимог ст. 25 ЗУ від 7 березня 1996 року №85/96-ВР «Про страхування» змушений був залишити автомобіль у місті Черкаси та оплатити послуги автостоянки задля доступу експерта Моторно-транспортного бюро, страхових компаній, відповідача, оскільки не живе в місті. Вартість витраченого пального за поїздки Черкаси-Київ (194 км в одну сторону, S=388км.) проcить стягнути з відповідача як понесені ним для повного відновлення його права власності та користування в результаті ДТП збитки. Оскільки відповідальність відповідача не була застрахована, він звернувся за відшкодуванням сум часткового відновлювального ремонту до Моторно-транспортного бюро України. У Черкасах його представники, відділення відсутні. Оскільки протягом встановленого Законом строку його представники не оглянули авто, задля цього та задля звернення з пакетом документів на відшкодування вартості сплаченого ремонту він їздив у м. Київ. Необхідність поїздок також обґрунтовую тим, що його авто на гарантії офіційного дилера. За умовами договору, гарантійного обслуговування будь-які ремонти він мав здійснювати саме у його представництв. Офіційних дилерів у м. Черкаси нема, а найбільш територіально наближений - у м. Київ. Тому він витратив пальне (дизель) на відстань близько 388км. На час ДТП авто було заправлене (за офіційними документами бак на авто 85л.). Тому надає квитанції на оплату, що в часі датовані раніше ДТП і пізніше (в день, коли забрав авто з ремонту) відповідно. Вартість пального на час його придбання - 20,99 грн. Тож вважає, що відповідач має компенсувати йому як мінімум: 388 км / 9.1 л/100км * 20,99 грн. = 895грн. МТСБУ компенсувало понесені ним витрати на ремонт лише 25.12.2015 (з наданою йому знижкою - 18618,54грн. згідно з актом виконаних робіт від 24.09.2015) на його картковий рахунок в Ощадбанку. Ця сума є значно меншою, ніж розмір заподіяного йому матеріального збитку. За перерахунок таких коштів банк взяв комісію на загальну суму 365,40 грн., вважає, має бути покриті відповідачем, як додатково понесені ним витрати із-за завданої ним шкоди. У 2015 році повного КАСКО він не мав, у звязку з чим для відшкодування збитків МТСБУ не враховувало втрату товарної вартості авто, що відповідає вимогам ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Внаслідок протиправних дій відповідача ринкова вартість авто істотно знизилася, адже купував він нове авто. Вживане - коштує дешевше, а після ДТП - ціна істотно менша. Щоб хоч частково компенсувати таку втрату, вважає, що відповідач має сплатити йому близько 25000 грн. Вартість втрати товарної вартості авто з огляду на його вартість, показники використання та здійснений ремонт він може оцінити лише приблизно. Повідомляє, що має намір уточнити позов щодо грошового виразу вимог після проведення експертного дослідження. Коли він дізнався про ДТП, отримав нервовий стрес, в нього підвищився артеріальний тиск, серцебиття. Він почав звертатися до лікаря. Ніс витрати на медобслуговування. Внаслідок необхідності відновлення справного стану авто, він змушений був їздити в Київ до автодилера, МТСБУ у т.ч. рейсовими маршрутками, що емоційно та фізично для нього, пенсіонера [INFO], було тягарем. Відповідач не вчинив жодних дій на контакт з ним, не виявив бажання покрити завдані збитки хоча би в якійсь частині. Завдання йому моральної шкоди також обґрунтовує фактами: естетичного невдоволення та дискомфорту користування автомобілем у серпні 2015 року внаслідок завданих відповідачем пошкоджень, неможливості користування його автомобілем протягом місяця, коли він віддав його в ремонт, та часу, коли не міг його відремонтувати до часу огляду експертом МТСБУ, - адже він водій з тривалим стажем і в ДТП не був. Змушені поїздки в м. Київ для нього не були фізично явно обтяжливими, але він не може визначити точний її грошовий вираз. Оскільки нервові потрясіння та колотнечу з відновленням авто він відчув з часу дізнання про ДТП (22.08.2015) і до часу отримання компенсації МТСБУ - 3.5 календарні місяці. Тому вважає, що відповідач має компенсувати йому хоча би 2 прожиткові мінімуми - згідно з ЗУ «Про Державний бюджет на 2015рік» у вересні-грудні 2015року 1 прожитковий мінімум складав 1330 грн.). Просить суд стягнути з відповідача на його користь суми втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля в розмірі 25000,00 грн. Стягнути з відповідача на його користь суму понесених витрат на відновлення порушеного ним його права на користування автомобілем у розмірі 895 грн. (за пальне), 365.40 грн. - компенсація за сплачену за мій рахунок комісію за послуги банку (переказ та отримання коштів МСБУ).Стягнути з відповідача на мою користь 2660,00грн. за завдану моральну шкоду. Стягнути за наслідками вирішення спору з відповідача на мою користь понесені ним судові витрати, пов'язані з судовим розглядом справи. 18 квітня 2016 року [PERSON] скерував до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь понесені ним реальні збитки в сумі 1162,68 грн., моральну шкоду в сумі 2660 грн. Залишити без розгляду позов в частині стягнення втрат товарної вартості. Позивач в судове засідання не зявився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили суд в позові відмовити. Заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Стаття 15 Цивільного кодексу України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст.16 цього ж Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 22.08.2015 року близько 12-40 год. в м. Черкаси по вул. 30 років Перемоги керував автомобілем [NUMBER] (нал. [PERSON]І.) на перехресті кругового руху з вул. Смілянська, перед початком руху не переконався в безпечності та скоїв наїзд на стоячий попереду автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON] (нал. [PERSON]П.). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ 748705 [PERSON] є власником автомобіля [NUMBER]. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 вересня 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України). Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4 роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. 16.09.2015 року [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про страхову виплату. 24.12.2015 року МТСБУ листом повідомило [PERSON] про прийняте рішення про виплату відшкодування в розмірі 18618,54 грн. Відповідно до додатку № 2 до договору купівлі-продажу № 323359 від 12 лютого 2014 року угоди про гарантійні зобовязання автомобіль [NUMBER] знаходиться на гарантійному обслуговуванню. Відповідно до переліку Дилерських підприємств, вказаних в угоді про гарантійні зобовязання, саме найблищий офіційний дилер знаходиться у м. Києві. В звязку з вищевикладеним, після дорожньо-транспортної пригоди та в звязку з пошкодженням автомобіля [NUMBER], позивачу необхідно було доставити автомобіль для ремонту до офіційного дилера, який розташований в м. Київ, оскільки ремонт в інших сервісних центрах призвів би до втрати гарантійних зобовязань. В звязку з доставкою автомобіля в м. Київ та повернення його в м. Черкаси позивачем понесені витрати на пальне, які він оцінює у розмірі 553,80 грн. Вказана сума позивачем перерахована за нормативними показниками витрати пального та середньої відстані між містами, з якою суд погоджується, оскільки відповідачем заперечень щодо наданого розрахунку не надавалось та не надавалось власного варіанту розрахунку. Крім того, вказана сума у розмірі 553,80 грн. підтверджується актом виконаних робіт № 15090925 від 24.09.2015 року, відповідно до якого [PERSON] забрав автомобіль після ремонту з ТОВ «Ауді-Центр Київ» (офіційного дилера), та квитанцією ТОВ «Альянс Холдинг» від 24.09.2015 року, згідно якої [PERSON] був заправлений автомобіль паливом. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача коштів витрачених на маршрутку з м. Києва до м. Черкаси та навпаки з м. Черкаси до м. Києва у розмірі 240 грн. підлягають до задоволення, оскільки на підтвердження даного факту позивачем надані квитки на автобус ТОВ «Сервіс-Авто-2005» вартістю по 120 грн. кожен. Квиток ТОВ «Сервіс-Авто-2005» від 09.09.2015 року вказує на факт доставки позивачем автомобіля до офіційного дилера для виконання робіт та повернення позивача до м. Черкаси, а квиток від 24.09.2015 року вказує на те, що позивач прибув до м. Києва, та забрав автомобіль після ремонту. Вказані факти підтверджуються актом виконаних робіт № 15090925 від 24.09.2015 року, з якого вбачається, що роботи по ремонту автомобіля почалися 09.09.2015 року а закінчилися 24.09.2015 року. Позовні вимоги в частині стягнення комісії у розмірі 368,88 грн., яку банк вирахував за перерахування страхової виплати, до задоволення не підлягають, оскільки позивачем [PERSON] самостійно був обраний банк через який перераховувалися кошти МСТБУ, хоча міг відкрити відповідний рахунок в іншому банку, у якого комісія за перерахування менше. Порядок розрахунково-касового обслуговування (розмір комісії за готівкове та безготівкове обслуговування) між клієнтом та банком визначається безпосередньо умовами визначеними в договорі про відкриття карткового рахунку та порядку його обслуговування. Також позивач стверджує, що йому була завдана моральна шкода в звязку з погіршенням здоровя, отриманими душевними стражданнями, перенесеним шоком та усвідомленням того, що технічний стан автомобіля його значно погіршився в порівнянні з його технічним станом до ДТП, переживання за життя дочки, всі обґрунтування щодо нанесення моральної шкоди вказані в позовній заяві. Моральну шкоду оцінює у розмірі 2660 грн. Оцінюючи вимоги про відшкодування моральної шкоди суд виходить з того, що відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діями заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до\~ст. 23 ЦК України\~моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування Стаття 1167 ЦК України\~визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, зокрема моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статі. У відповідності до п. 1 ч. 1\~ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме\~\~шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, то суд вважає, що вона була завдана позивачу і полягала в моральних стражданнях у звязку з пошкодженням його майна. В звязку з цим його позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають до часткового задоволення у розмірі 1500 грн. Відповідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд не має права в своєму рішенні виходити за межі позовних вимог. Судові витрати віднести за рахунок держави.

Outcome: approved