Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначав, що подружнє життя з відповідачем не склалося, та вже тривалий час вони не проживають як чоловік та дружина, спільного господарства не ведуть, тобто шлюбні відносини між ними фактично припинені. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим, оскільки постійні суперечки негативно впливають на них обох. Вважає подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливими та такими, що суперечитимуть їхнім інтересам. Малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Тому просив суд шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явились, при цьому представник позивача звернулась до суду з заявою, у якій просила розглянути справу за їх відсутності. У заяві крім того, зазначила, що позовні вимоги вони підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 09 грудня 2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу дітей не мають (а.с. 12). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати, зазначає, що збереження шлюбу є неможливим. На час розгляду справи він позов підтримує та просить задовольнити. Шлюб просить розірвати. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем. Статтею 111 СК України\~передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Позивач в позовній заяві зазначив, що подальше спільне життя суперечить його інтересам. Тому надання подружжю терміну на примирення всупереч бажанню позивача суперечитиме моральним засадам суспільства та вимогам закону, оскільки примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що винили між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач, яка у шлюбі змінювала прізвище, не просила суд після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов судом задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 768 грн. 40 коп. на відшкодування понесених нею судових витрат.

Outcome: approved