Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів, що стягується з нього на користь [PERSON], за рішенням Франківського районного суду м.Львова від 22.04.2005 року до розміру 1/3 частини всіх видів заробітної палим(всіх доходів) щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу з відповідачкою вони мають сина [PERSON] - [INFO] та доньок [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO]. Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 22.04.2005 року з нього стягуються аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання сина [PERSON] - [INFO], доньки [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], в розмірі п'ятдесяти відсотків його заробітної плати(всіх доходів), але не менше одного неподаткового мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду з 23.02.2005 року і до досягнення старшою донькою повноліття. Оскільки його синові [PERSON] - [INFO] досяг повноліття, виповнилось 18 років, а тому надалі продовжуються стягнення аліментів в розмірі 50% від усіх видів заробітку(доходу), що є порушенням ст.180 СК України, тому просить позов заволинити. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні викладених у позові. Просять позов задоволити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, на підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів(постановляє заочне рішення), проти чого не заперечив позивач та представник позивача. Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що від шлюбу сторони мають сина [PERSON] - [INFO] та доньок [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] Згідно рішення Франківського районного суду м.Львова від 22.04.2005 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] - [INFO], доньки [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], в розмірі п'ятдесяти відсотків його заробітної плати(всіх доходів), але не менше одного неподаткового мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду з 23.02.2005 року і до досягнення старшою донькою повноліття. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно роз'яснень, які містяться у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я когось зі них та інших випадках, передбачених цим кодексом. В контексті ст. 192 СК України погіршення матеріального стану платника аліментів надає право останньому звернутися з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до статті 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Стаття 273 СК України містить дві підстави для їх коригування:а) шляхом зміни розмір аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення та і у бік покращення. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правоможної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. 17 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон № 2037-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Закон набрав чинності 08.07.2017 року. Відповідно до частини 3 ст.181 СК України (у редакції зі змінами від 08.07.2017 року) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини,разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При розгляді позову про зменшення розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище платника, стан його здоров'я та кількість його дітей, син [PERSON] - [INFO] досяг повноліття та те, що він є учасником бойових дій та вважає, що розмір аліментів доцільно зменшити розмір стягнених аліментів на користь відповідача на утримання дітей з розміру п'ятдесяти відсотків його заробітної плати(всіх доходів) до розміру 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів). Згідно із ст. 6 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На підставі зазначеного, дослідивши матеріали справи, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, щодо необхідності задоволенні позовних вимог, а тому із відповідача слід стягувати аліменти на утримання [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту вступу рішення в закону силу і до досягнення дітьми повноліття, щомісячно. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 704,80 гривень.

Outcome: approved