Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 21.05.2013 року між ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/1503122, відповідно до якого було застраховано автомобіль [NUMBER]. Під час дорожньо-транспортної пригоди, винним в якій за рішенням суду було визнано [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], у стані алкогольного сп`яніння, автомобілю [NUMBER], що належить [PERSON], було спричинено механічні пошкодження. В подальшому ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» виплатило потерпілій особі суми страхового відшкодування. Відповідач, керуючи автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, завдав матеріальної шкоди третій особі, яку сплатив позивач, у зв'язку з чим у ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» виникло право вимоги стягнення суми страхового відшкодування з відповідача. Позивач звертався до [PERSON] з досудовою вимогою про відшкодування шкоди у порядку регресу, однак заявлені позивачем вимоги залишилась невиконаними. В судове засідання представник позивача Дмітрієв Р.І. не з`явився, однак однією з вимог позову є розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином (а.с.77-78), з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 20.05.2013 року між ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/1503122, яким застраховано автомобіль [NUMBER]. За даним полісом ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю становить 100 000 грн., а за шкоду, заподіяну майну - 50 000 грн., франшиза - 0 грн., строк дії полісу з 21.05.2013 до 20.05.2014 року (а.с.4). 28.07.2013 року о 22 год. 50 хв. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], по Набережному шосе в м. Києві, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортні засоби «Мітсубісі», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що спричинило пошкодження транспортних засобів. Своїми діями [PERSON] порушив п. 13.1 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва м. Києва від 29.01.2014 року, провадження о справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.6). Вказана постанова не оскаржувалась та набрала законної сили. Як вбачається з постанови Дарницького районного суду м. Києва від 09.10.2013 року, яка не оскаржувалась в апеляційному порядку та набрала законної сили, [PERSON] 29.07.2013 року о 22 год. 30 хв. по Набережному шосе - Пішохідний міст у м. Києві керував автомобілем [NUMBER], з ознаками алкогольного сп`яніння. Даною постановою [PERSON] було визнано винним у порушенні п.2.9а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, та притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді громадських робіт строком сорока годин (а.с.7). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Зазначена ДТП визнана страховою подією, з настанням якої виникає обов'язок страховика виплатити страхове відшкодування. На підставі страхового акту №2300017463 від 23.06.2014 року (а.с.14) позивачем потерпілій особі [PERSON] було сплачено 51 326 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №025049 (#30120455) від 24.06.2014 року (а.с.15) та відомістю №ВПТ-009940 від 23.06.2014 року (а.с.15 на звороті). Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до пп. 38.1.1. п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Оскільки ДТП [PERSON] було вчинено 28.07.2013 року о 22 год. 50 хв. в м. Києві по Набережному шосе, а з ознаками алкогольного сп`яніння він керував автомобілем [NUMBER], 29.07.2013 року о 22 год. 30 хв., тобто майже через добу згідно описаних вище судових процесуальних документів, при цьому, постановою Печерського районного суду м. Києва від 29.01.2014 року не було встановлено керування [PERSON] транспортним засобом при вчиненні ДТП 28.07.2013 року у стані алкогольного сп`яніння, а сторонами по справі не надано судові постанов про виправлення описок у вказаних постановах Дарницького та Печерського районних судів м. Києва, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в порядку регресу не можуть бути задоволені, так як не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed