Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини за заповітом, обґрунтовуючи підставність позову тим, що 07 листопада 2004 року померла його бабушка - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, який розташований в селі Скитка, Липовецького району. Своїм заповітом від 10 жовтня 1991 року бабуся заповіла йому та своїм дітям - [PERSON] та [PERSON] житловий будинок в рівних долях. Спадкоємець [PERSON] заяви про прийняття спадщини за заповітом не подавав, а 16 січня 2012 року помер. Дружини та дітей в останнього не було. Спадкоємець [PERSON] не претендує на спадкове майно та має намір подати заяву про відмову від прийняття спадщини. В даний час він звернувся до нотаріуса про прийняття спадщини, однак з'ясувалось, що ним пропущено встановлений законодавством строк на прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Причинами пропуску даного строку стало те, що про наявність заповіту він знав, однак не знав, що бабушка призначила і його своїм спадкоємцем так як в бабушки були рідні діти. Позивач просить визнати поважними причини пропуску строку на прийняття спадщини та визначити йому додатковий двохмісячний строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], яка настала 07 листопада 2004 року. В судове засідання позивач та його представник не з'явились. Представник позивача - адвокат [PERSON] подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за його відсутності та за відсутності позивача. Представник відповідача [PERSON] сільської ради, Липовецького району в судове засідання не з'явився, сільський голова села Скитка надав суду заяву, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову, розгляд справи просив проводити за відсутності їх представника. Враховуючи те, що сторони скористались наданими їм ч. 2 ст.158 ЦПК України правами, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності сторін на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі зібрані у справі докази в їх сукупності, дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 07 листопада 2004 року в селі Скитка, Липовецького району, Вінницької області померла [PERSON], на що вказує свідоцтво про смерть серія 1-АМ № 248470 (а.с. 5). Після її смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1217, ч.1 ст.1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За життя, 10 жовтня 1991 року, [PERSON] вчинила заповідальне розпорядження, яким заповіла належний їй на праві особистої власності житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в селі Скитка, Липовецького району: [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях. Даний заповіт посвідчено [PERSON] секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 7.( а. с. 7,8). Згідно відповіді отриманої від нотаріуса за місцем відкриття спадщини після смерті 07 листопада 2004 року, [PERSON] спадкова справа не заведена. Будучи спадкоємцем за заповітом позивач висловив свій намір щодо успадкування майна після смерті [PERSON], звернувшись до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Проте пропустив визначений законодавцем шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, як того вимагають приписи ст.ст.1269, 1270 ЦК України (2004 року). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який не проживав постійно із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В п. 24 Постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, що у випадку, коли особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. При цьому при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами визнаються територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (абз.2 п. 24 Постанови). Суд вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов до переконання, що наведені позивачем обставини щодо пропуску строку для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] є поважними, оскільки пов'язані вони з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, а тому суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. Крім того, відповідач позов визнав. На підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову. На підставі вищевикладеного, враховуючи рекомендації що викладені в Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування,

Outcome: approved