Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої підприємству під час виконання трудових обов'язків. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.11.2012р. між ТОВ «Компанія «Транспеле» та [PERSON] укладено письмовий трудовий договір, відповідно до умов якого [PERSON] прийнято на посаду водія строком на 1 рік, та покладено обов'язки водія-експедитора, за що передбачена виплата грошової надбавки. Також 30.11.2012р. [PERSON] підписано договір про повну матеріальну відповідальність. Водію надається під звіт смарт-картки, відповідно до яких у мережі АЗС водій у безготівковій формі отримує дизельне паливо. Відповідно до розпорядження підприємства №370 від 05.12.2012р. відповідача було направлено у службове відрядження для виконання робіт по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом по території України та держав СНД. Після повернення водія було проведено розрахунок показників виконаної роботи та встановлено факт позанормативного використання дизельного палива в розмірі 480 л на загальну суму 4944 грн. Обґрунтованих пояснень щодо даного факту [PERSON] керівництву підприємства не надав, шкоду добровільно не відшкодував. В позовній заяві позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Компанія «Транспеле» шкоду, завдану підприємству у розмірі 4944грн., а також судовий збір в розмірі 229,40грн. Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Ленінським районним судом м.Луганська позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно виписки з наказу №124 від 30.11.2012р. [PERSON] прийнято з 30.11.2012р. водієм ТОВ «Компанія «Транспеле» (а.с. 6). 30.11.2012р. між ТОВ «Компанія «Транспеле» та [PERSON] укладено трудовий договір (а.с. 9-10) та договір про повну матеріальну відповідальність (а.с. 7-8). З матеріалів справи вбачається, що відповідно до розпорядження №370 від 05.12.2012р. [PERSON] було направлено у службове відрядження для виконання робіт по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом по території України та держав СНД. Згідно подорожнього листа №014609 від 05.12.2012р. [PERSON] отримав транспортні засоби: сідельний тягач марки VOLVO FH 42 T державний номер [NUMBER] та напівпричіп марки Kogel SN 24 державний номер [NUMBER] (а.с. 13, 14). За час відрядження [PERSON] надав документи про використання дизельного палива у кількості 1909,38 л. Під час розрахунку показників виконаної роботи було встановлено факт позанормативного використання [PERSON] дизельного палива, різниця склала 480 л (а.с. 23-25). Відповідно до ч. 1 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. За змістом п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року №14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» за чинним законодавством така відповідальність може бути покладена, зокрема, за шкоду, заподіяну: перевитратою пального на автомобільному транспорті, розкраданням, знищенням (зіпсуттям), недостачею або втратою дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та валютних цінностей; витратами підприємства, установи, організації на навчання у вищому навчальному закладі молодого фахівця в разі його звільнення з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за порушення трудової дисципліни чи за власним бажанням без поважних причин протягом трьох років з часу прийняття на роботу за направленням. Під час розгляду справи встановлено, що сторони перебували в трудових відносинах, і між ними 30.11.2012р. було укладено договір про повну матеріальну відповідальність [PERSON] Також встановлено факт позанормативного використання [PERSON] дизельного палива 480 л., що підтверджується наведеними вище матеріалами даної справи. Відсутність пошкоджень вузлів та агрегатів транспортного засобу, що могло спричинити позанормативне використання дизельного палива, зафіксована в подорожньому листі №014609. Оглянувши надані відповідачем докази на підтвердження своєї позиції, оцінивши їх належність, допустимість і достовірність, суд дійшов до висновку про те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved