Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на земельну ділянку. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 15.07.2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,7775 га, що розташована на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області, з кадастровим номером 5324081000:00:028:0013 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Наявність у відповідача вище зазначеної земельної ділянки підтверджується Інформацією з ДРРП №66802320, номер запису про право власності 16111933 від 23.08.2016 року та рішенням Полтавського районного суду Полтавської області по справі №545/3749/15-ц від 29.01.2016 року. 15.07.2021 року в простій письмовій формі між позивачем та відповідачем укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, згідно якого продаж вчинено за 114000 гривень. Даний факт також підтверджується розпискою про отримання коштів за відчуження земельної ділянки від 15.07.2021 року та згідно якої він зобов`язується згідно чинного законодавства нотаріально посвідчити вище зазначений договір купівлі-продажу. На даний час своїх зобов`язань щодо нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу земельної ділянки від 15.07.2021 року [PERSON] не виконав. Спочатку не відповідав на телефонні дзвінки та уникав зустрічей з [PERSON] , а потім навіть змінив номер телефону. Позивач неодноразово робив візити до [PERSON] за місцем його реєстрації, але останнього не було вдома. Тому позивач змушений звернутися до суду з позовною заявою, адже позивач не може в повній мірі користуватись своїми майновими правами. В судове засідання позивач не з`явився надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та прохав задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав, прохав задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як встановлено судом, 15.07.2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,7775 га, що розташована на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області, з кадастровим номером 5324081000:00:028:0013 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Наявність у відповідача вище зазначеної земельної ділянки підтверджується Інформацією з ДРРП №66802320, номер запису про право власності 16111933 від 23.08.2016 року та рішенням Полтавського районного суду Полтавської області по справі №545/3749/15-ц від 29.01.2016 року. 15.07.2021 року в простій письмовій формі між позивачем та відповідачем укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, згідно якого продаж вчинено за 114000 гривень. Даний факт також підтверджується розпискою про отримання коштів за відчуження земельної ділянки від 15.07.2021 року та згідно якої він зобов`язується згідно чинного законодавства нотаріально посвідчити вищезазначений договір купівлі-продажу. На даний час своїх зобов`язань щодо нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу земельної ділянки від 15.07.2021 року [PERSON] не виконав та ухиляється від їх виконання. За змістом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачав, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, який встановлений договором або законом. Такого способу захисту як визнання договору підряду укладеним цивільне законодавство не передбачало, а суд не мав відповідного повноваження. Лише з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений не тільки договором або законом, але й судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто \~ \~ \~ \~згоди. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частини перша та друга статті 640 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна зі сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами ЦК України (частина восьма статті 181 ГК України). Відповідно до ст. 14, 41 Конституції України, право власності на землю гарантується; кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно до ч. 1, 2 Земельного кодексу України, право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками, право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Як вбачається зі ст. 656 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає у власність майно другій стороні (покупцеві), а покупець приймає майно і сплачує за нього певну грошову суму. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Отже, є підстави для визнання дійсним даного договору купівлі-продажу, оскільки сторонами в ньому було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов даного договору, а саме, предмету договору та його ціни. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав. На підставі викладеного суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved