Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 19.08.2001 року уклав договір найму житлового приміщення - квартири [ADDRESS]. Згодом договори найму переукладались з новим власником приміщення [PERSON], яка являється матір'ю його колишньої дружини. Вказаним житловим приміщенням користувався як член сім'ї власника житла, в ньому зареєстрований. Власник житла в зв'язку з переселенням до іншої місцевості житлове приміщення передав на баланс відповідача, який звернувся до суду з позовом про його виселення. Весь час проживання в квартирі несе витрати по її утриманню, іншого житла не має. Просив визнати за ним право на користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] як члена сім'ї власника житла. В подальшому позовні вимоги та підставу свого позову не змінював. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з вищезазначених підстав та просили їх задовольнити. Позивач пояснив, що спірну квартиру винаймав у її власника [PERSON], а після його смерті - у нового власника [PERSON] як член їх сім'ї, так як був одружений на дочці власників. Після того як власник квартири здала її на баланс відповідача, він залишився проживати в квартирі та залишається зареєстрованим в ній. Оскільки іншого житла не має, то усно звертався до відповідача з проханням виділити цю квартиру йому, так як він перебуває на черзі на отримання житла, збирав необхідні документи, однак відповіді від відповідача так і не отримав, а йому було запропоновано звернутись до суду. Представник позивача пояснила, що позивач останні 13 років постійно проживає в квартирі, являється членом її сім'ї. Вона особисто зверталась до відповідача з заявою про виділення житла позивачеві, однак відповіді не отримала, житло позивачеві виділено не було. Відповідач надав письмову заяву про розгляд справи у відсутність його представника . Вислухавши пояснення сторони позивача та проаналізувавши їх в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо користування житловим приміщенням, яке перебуває у власності відповідача. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує положеннями ст.405 ЦК України, відповідно до яких члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Спірне житлове приміщення - квартира [ADDRESS], до 06.06.2012 року належала представнику позивача [PERSON]. В зв'язку з переселенням до іншої місцевості [PERSON] вказане житлове приміщення було передано на баланс відповідача. Рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради №252 від 06.06.2012 року право власності [PERSON] на 1/4 частину будинку [ADDRESS] загальною площею 12,9 кв.м. було припинено, житлове приміщення було прийнято на баланс комунального підприємства відповідача - КВЖРЕП-1. Своє право власності відповідач зареєстрував. На час судового розгляду вказане рішення відповідача позивачем не оспорено, є чинним, тому його правомірність судом не оцінюється. Своє право користування спірним житловим приміщенням позивач обґрунтовує правом, наданим йому як члену сім'ї власника житла. Права власності особи, членом сім'ї якої позивач себе вважає, на спірне житло було припинено 06.06.2012 року, членом сім'ї нинішнього власника житлового приміщення - відповідача по справі, позивач не являється, у позивача з відповідачем, як новим власником житла, правовідносини щодо надання йому права на користування житлом не виникли, після зміни власника згоди відповідача на продовження користування його майном позивач не отримав, пролонгація прав, наданих особі попереднім власником, законом не передбачена. В межах даного судового провадження відмову відповідача у виділенні спірного житлового приміщення у користування (власність) як особі, що перебуває на черзі на отримання житла, позивач не оскаржує. Право попереднього власника на житлове приміщення, а отже і членів його сім'ї, припинено. За таких обставин, враховуючи, що позивач не являється членом сім'ї відповідача, правовідносин між ним та власником житлового приміщення з часу набуття останнім права власності на нього щодо отримання в установленому законом порядку права користування спірним житловим приміщенням (найм, оренда тощо) не виникли, позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають, що не позбавляє позивача права звернення з позовом з інших правових підстав. Інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи (пропущення строку позовної давності тощо), та докази на їх підтвердження відсутні. На підставі викладеного ,

Outcome: dismissed