Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 08 травня 2001 року на підставі рішення №2 15 сесії 23 скликання Зеленівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області його матері - [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка для ведення сільськогосподарського виробництва площею 6,41 га, розташована на території Зеленівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області. Державний акт на вищезазначену земельну ділянку був зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1519. Вищезазначеній земельній ділянці ДП «Запорізький інститут землеустрою» було присвоєно кадастровий [NUMBER]. За твердженням позивача, 08 вересня 2002 року [PERSON] уклала з ТОВ «Дружба» Новомиколаївського району Запорізької області договір оренди земельної ділянки, з метою ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В цьому договорі оренди земельної ділянки [PERSON] власноруч розписалася за орендодавця. Як зазначено в позові, влітку 2007 року до позивача звернувся директор ТОВ «Дружба» Новомиколаївського району Запорізької області Ніконенко Г.Г. з питанням про продовження договору оренди земельної ділянки. Позивач пояснив йому, що він не є її власником і не може розпоряджатися земельною ділянкою без своєї матері. Никоненко Г.Г. пояснив позивачу, що йому потрібна лише попередня згода когось з їх сім'ї для продовження договору оренди спірної земельної ділянки, а потім, коли він підготує усі необхідні документи, їх підпише [PERSON]. За твердженням позивача, він напевно не знав чи бажала його мати [PERSON] далі здавати ТОВ «Дружба» Новомиколаївського району Запорізької області в оренду земельну ділянку, так як на той час вона хворіла та знаходилась в лікарні. Ніконенко Г.Г. торопив позивача, мотивуючи тим, що була посівна і треба було засівати поле. В позові також зазначено, що 20 вересня 2007 року позивач власноруч підписав папери, які йому надав директор ТОВ «Дружба» Новомиколаївського району Запорізької області Ніконенко Г.Г., але позивач не розумів, що він підписує саме договір оренди земельної ділянки, яка належала на праві власності його матері [PERSON]. Позивач мешкає в м. Запоріжжя Запорізької області, в зв'язку з чим йому не було відомо яким чином використовується спірна земельна ділянка. [INFO] року померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 11 листопада 2013 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. 06 вересня 2014 року, як зазначено в позові, позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом №387 серії НАВ №431415 після смерті своєї матері [PERSON] на спірну земельну ділянку. При оформленні документів позивачу стало відомо, що він тоді підписав договір оренди. Як зазначено в позові, при укладенні вищезазначеного договору оренди земельної ділянки насамперед повинно було бути встановлено волевиявлення саме власника земельної ділянки - [PERSON], що відповідачем не було здійснено. На думку позивача, при підписанні договору оренди земельної ділянки була порушена форма правочину, так як в нього не було повноважень від імені [PERSON] підписувати які б небудь договори чи акти передачі спірної земельної ділянки. За твердженням позивача, на його звернення до директора ТОВ «Дружба» Новомиколаївського району Запорізької області Ніконенка Г.Г. про недійсність договору оренди спірної земельної ділянки та його добровільного припинення, Ніконенко Г.Г. не звертав увагу та пояснював, що вищезазначений договір оренди земельної ділянки укладений і він не буде його припиняти, що на думку позивача, порушує чинне законодавство та його право на володіння та використання майна, яке належить йому на праві власності. Відповідач своїми діями перешкоджає позивачу у використанні спірної земельної ділянки для власних потреб. На думку позивача, вищезазначений договір оренди земельної ділянки є недійсним, тому, що [PERSON] його не підписувала, а значить відсутні підстави для використання земельної ділянки. В позовній заяві позивач просить суд визнати договір оренди земельної ділянки від 20 вересня 2007 року укладений між [PERSON] та ТОВ «Дружба» Новомиколаївського району Запорізької області та зареєстрований у відділі Держкомзему у Новомиколаївському районі Запорізької області 19 вересня 2012 року за №.232368134001150 недійсним, витребувати із незаконного володіння ТОВ «Дружба» Новомиколаївського району Запорізької області земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 6,41 га кадастровий номер [NUMBER] та повернути її йому. Представник відповідача Федоренко О.Ф. позов не визнав та пояснив суду, що [PERSON] 20 вересня 2007 року власноруч підписав замість матері договір оренди земельної ділянки. Цим [PERSON] підтвердив той факт, що йому було достеменно відомо про нібито порушені права. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частинами 3, 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Федоренко О.Ф. просить суд позивачу у задоволенні позову відмовити в зв'язку зі спливом строку позовної давності. Вислухавши пояснення сторін, а також ретельно дослідивши інші матеріали справи, суд приходить до наступного. 20 вересня 2007 року [PERSON] замість [PERSON] власноруч підписав договір оренди земельної ділянки про передачу в оренду строком на 5 років ТОВ «Дружба» Новомиколаївського району Запорізької області земельної ділянки площею 6,41 га, розташованої на території Зеленівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, належної [PERSON] на праві власності. 19 вересня 2012 року вищезазначений договір оренди земельної ділянки був зареєстрований у відділі Держкомзему у Новомиколаївському районі Запорізької області за №292368134001150. Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 3 статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Як було встановлено в судовому засіданні [PERSON] вищезазначений договір оренди земельної ділянки від 20 вересня 2007 року не підписувала, а його замість неї підписав її син - [PERSON], який не мав для цього ніяких повноважень. Частиною другою статті 15 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Згідно ч. 1 Закону України «Про оренду землі» орендодавцем земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки або уповноваженні ними особи. В ході з'ясування обставин справи і перевірки їх доказами судом було встановлено, що позивач [PERSON] на момент укладення вищезазначеного договору оренди земельної ділянки власником земельної ділянки не був, а отже виступати в якості орендодавця не міг. [INFO] року [PERSON] померла. 06 вересня 2014 року [PERSON] в Новомиколаївській нотаріальній конторі отримав свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON]. Як зазначено в свідоцтві про право на спадщину за заповітом, спадщина, на яку видано свідоцтво складається з права на земельну ділянку площею 6,41 га, що належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії [NUMBER] за [PERSON] 06 вересня 2014 року зареєстровано право приватної власності на вищезазначену земельну ділянку. Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Суд також не вбачає правових підстав для застосування у даній справі позовної давності, заявленої відповідачем, оскільки як було встановлено в судовому засіданні, позивач про порушення його права та про особу, яка його порушила, дізнався лише після того, як він став власником вищезазначеної земельної ділянки. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю.

Outcome: approved