Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Свої вимоги обгрнутовує тим, що 30.10.07 року Публічний акціонерний банк «Дельта Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 002-09228- 301007, за яким позивач зобов'язався надати відповідачеві кредит у сумі 3956,73 грн. на придбання певного майна/послуг. За користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 5% в рік. А також, за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 2.6% в місяць. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 3956,73 грн. Зі свого боку, відповідач отримав у своє розпорядження майно. Станом на 24.02.2014 р. відповідач не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. [PERSON] був повідомлений про виникненням заборгованості по оплаті передбачених Договором платежів перед ТОВ «Комерційний банк «Дельта». Однак на даний час кредитна заборгованість Позичальником погашена не була. Таким чином, станом на 24.02.2014 року за відповідачем по кредитному договору № 002-09228-301007 від 30.10.2007 року рахується заборгованість на загальну суму 3186,14 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту 1855,56 грн.; заборгованість за відсотками: 46,14 грн.; заборгованість за комісіями: 1284,44 грн. Просить суд відповідно до ст.ст. 3, 11, 15, 16, 22, 526.ю 530, 631, 1046-1056 ЦК України стягнути з відповідача на свою користь 3186,14 грн. Судом в якості правонаступника [PERSON], яка померла [INFO], залучено [PERSON] У судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував та просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову з наступних підстав. 30.10.07 між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір №002-09228-301007, за яким позивачем надано [PERSON] грошові кошти в розмірі 3956,73 грн. на 24 місяці з кінцевим терміном погашення всіх плат не пізніше 29.10.09. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Згідно ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Відповідно до ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Станом на 24.02.2014 року по кредитному договору №002-09228-301007 від 30.10.2007 року рахується заборгованість на загальну суму 3186,14 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту 1855,56 грн.; заборгованість за відсотками: 46,14 грн.; заборгованість за комісіями: 1284,44 грн. Згідно ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Так як, [PERSON] померла [INFO], то зобов'язання припинилося саме [INFO] і відповідно заборгованість становить 1855,56 грн., тобто лише за тілом кредиту. 31.03.09 [PERSON] до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори подано заяву про прийняття спадщини. Померлій [PERSON], на праві власності належав житловий будинок [ADDRESS] Богуславського району, Київської області, інвентаризаційна вартість якого 15071 грн. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Таким чином, позов пред'явлено 14.04.14, строк вимоги настав 29.10.09, а тому враховуючи, що позивачем пропущено річний строк вимоги передбачений ч. 3 ст. 1281 ЦК України, то у задоволенні позову необхідно відмовити. Крім того, за ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Отже, враховуючи, що позивач має право лише на звернення стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям в натурі, а не на стягнення грошових коштів, то і з цих підстав у задоволенні позову необхідно відмовити. З викладеного,

Outcome: dismissed