Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 36109,71 грн, а також судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником автомобіля «KIA CEED», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 11 грудня 2019 року о 12 год. 30 хв. [PERSON] в районі будинку №36 вул. Донецьке шосе в м. Дніпрі керував транспортним засобом «ГАЗ 3309», державний реєстраційний номер [NUMBER] , та порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «КІА CEED», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який зупинився попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказує, що транспортний засіб «ГАЗ 3309», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , належить на праві власності відповідачу. На момент ДТП [PERSON] знаходився у трудових відносинах з Павлоградським механічним заводом Державного підприємства «ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ ПІВДЕННИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД ІМЕНІ О. М. МАКАРОВА», що є відокремленим підрозділом відповідача, якому належить транспортний засіб. Зазначає, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ГАЗ 3309», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА», договір №АМ9661936 від 14 грудня 2018 року. 20 грудня 2019 року Дніпропетровською обласною дирекцією НАСК «ОРАНТА» була проведена оцінка пошкодження транспортного засобу «КІА CEED», державний реєстраційний номер [NUMBER] , та визначена вартість матеріального збитку, завданого позивачу. 11 грудня 2019 року позивач звернулась до Дніпропетровської обласної дирекції НАСК «ОРАНТА» із заявою про страхове відшкодування. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08 січня 2020 року [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Позивач вказує, що згідно рахунку №215 та №216 від 19 березня 2020 року їй, як власнику транспортного засобу «КІА CEED», державний реєстраційний номер [NUMBER] , заподіяна матеріальна шкода, яка складається з оплати вартості запчастин для транспортного засобу в розмірі 38829 грн та оплати вартості ремонтних робіт в розмірі 22548 грн, а всього у розмірі 61377 грн. Зауважує, що згідно страхового акта №ОЦВ-19-04-18782/1 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 22 січня 2020 року позивачу було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 25267,29 грн. Оскільки розмір матеріальної шкоди, заподіяної позивачу, складає 61377 грн, а розмір виплаченого страхового відшкодування складає 25267,29 грн, тому різниця заподіяної позивачу матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, складає 36109,71 грн. Враховуючи, що в момент дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] перебував у трудових правовідносинах з відповідачем та керував транспортним засобом в силу своїх трудових обов`язків, цивільно-правову відповідальність за шкоду, яка була заподіяна позивачу з вини третьої особи несе особа, яка є володільцем джерела підвищеної небезпеки, а тому позивач вимушена просити суд стягнути на свою користь матеріальну шкоду саме з відповідача. Ухвалою Красногвардійського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від\~31\~березня 2020\~року відкрито\~провадження у\~вказаній цивільній\~справі за\~правилами спрощеного\~позовного провадження\~з викликом\~сторін,\~призначено судове\~засідання та\~залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] до розгляду даної цивільної справи. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2020 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» до розгляду цивільної справи, а також задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано у третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» належним чином засвідчену копію страхової справи, яка була заведена на підставі дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 11 грудня 2019 року об 12 год.30 хв. у м.Дніпро в районі будинку №36 вул. Донецьке шосе за участю транспортних засобів «ГАЗ 3309», реєстраційний номер [NUMBER] , та «КІА CEED», реєстраційний номер [NUMBER] . 07 липня 2020 року на адресу суду надійшли заперечення відповідача на позовну заяву, у яких представник відповідача не погоджується з позовною заявою з огляду на наступне. Транспортний засіб «ГАЗ 3309», державний номер [NUMBER] , дійсно належить на праві власності відповідачу та транспортним засобом під час дорожньо-транспортної пригоди керував [PERSON] , який перебував і наразі перебуває у трудових відносинах з підприємством. Зазначає, що між відповідачем та ПАТ НАСК «ОРАНТА» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №1321554 та вищезазначений автомобіль за вказаним договором є забезпеченим транспортним засобом, поліс №АМ/9661936, строк дії з 05 січня 2019 року до 04 січня 2020 року включно. Відповідно до умов договору страхова сума за шкоду, заподіяну майну третіх осіб складає 100000 грн, тобто при настанні страхового випадку страховик повинен був відшкодувати шкоду в межах зазначеної суми. Згідно страхового акта №ОЦВ-19-04-18782/1 від 14 січня 2020 року та розрахунку страхового відшкодування, складених ПАТ НАСК «ОРАНТА», сума страхового відшкодування складає 25267,29 грн та зазначена сума була виплачена позивачу. Факт виплати страхового відшкодування в розмірі 25267,29 грн підтверджує і позивач. Вказує, що при зверненні із заявою про страхове відшкодування до ПАТ НАСК «ОРАНТА» позивач з розрахованою сумою страхового відшкодування погодився та в подальшому не оскаржував, із заявою про збільшення суми відшкодування також не звертався, на проведенні експертизи пошкодженого майна не наполягав, самостійно не проводив. Зауважує, що в якості доказу розміру шкоди позивач надав копії рахунків на оплату №215 та №216 від 19 березня 2020 року, але рахунок на оплату не може бути доказом того, що запчастини та роботи з ремонту дійсно були виконані та оплачені позивачем. На підтвердження позивачем не було надано ні актів виконаних робіт, ні платіжних доручень. Крім того, вартість запчастин та робіт завищена порівняно з цінами, зазначеними в страховому акті №ОЦВ-19-04-18782/1 від 14 січня 2020 року. Враховуючи викладене, позовні вимоги вважає неправомірними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 16 липня 2020 року на адресу суду надійшли пояснення щодо позову, у яких представник третьої особи ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» зазначає, що на момент ДТП 11 грудня 2019 року, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб «КІА CEED», державний реєстраційний номер [NUMBER] , цивільно-правову відповідальність водія під час експлуатації транспортного засобу «ГАЗ 3309», державний реєстраційний номер [NUMBER] , було застраховано за полісом №АМ/9661936 від 14 грудня 2018 року. 11 грудня 2019 року [PERSON] звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із повідомленням про ДТП та 12 грудня 2019 року представником страховика було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу «КІА CEED», державний реєстраційний номер [NUMBER] , та складено протокол (акт) огляду. 19 грудня 2019 року позивач звернулась до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою про страхове відшкодування. Вказує, що за результатами проведеного огляду в комп`ютерній програмі «Audatex» було складено ремонтну калькуляцію №АР9770СН від 19 грудня 2019 року на суму 51068,90 грн (без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу). Зауважує, що програма «Audatex» враховує всі нормативи заводу-виробника, постійно оновлюється та використовується для визначення вартості відновлювального ремонту транспортних засобів багатьма експертними організаціями в Європі. Відповідно до розрахунку страхового відшкодування від 13 січня 2020 року матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу «КІА CEED», державний реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок пошкодження при ДТП, з урахуванням зносу, склав 27267,29 грн (вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу 51068,90 грн). Крім того, відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Полісом №АМ/9661936 від 14 грудня 2018 року передбачено франшизу у розмірі 2000 грн. Розмір страхового відшкодування за даним страховим випадком складає 27267,29 2000 = 25267,29 грн. Страхове відшкодування у розмірі 25267,29 грн виплачено ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь позивача, про що зазначено у позові. Таким чином, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було визначено страхове відшкодування відповідно до вимог чинного законодавства України та виплачено на користь позивача у повному обсязі. Позивач та представник позивача [PERSON] , повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, представник позивача [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її та позивача участі, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Кривсун І.М., повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її присутності та відмовити в задоволенні позовних вимог. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] та ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА», повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, надали суду заяви про слухання справи без їх участі. Дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні фактичні обставини. 11 грудня 2019 року о 12 год. 30 хв. [PERSON] в районі будинку №36 вул. Донецьке шосе в м. Дніпрі, керував транспортним засобом «ГАЗ 3309», державний реєстраційний номер [NUMBER] , та порушивши вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «КІА CEED», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який зупинився попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 січня 2020 року, яка набрала законної сили 21 січня 2020 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (а.с.11). Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Транспортний засіб «КІА CEED», державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2008 року випуску, належить позивачу (а.с.7). Автомобіль «ГАЗ 3309», державний реєстраційний номер [NUMBER] , належить на праві власності відповідачу Державному підприємству «ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ ПІВДЕННИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД ІМЕНІ О. М. МАКАРОВА» (а.с.68-71, 91). Третя особа [PERSON] 11 грудня 2019 року керував автомобілем «ГАЗ 3309», реєстраційний номер [NUMBER] , на підставі покладених на нього посадових обов`язків, оскільки працював на посаді водія у Павлоградському механічному заводі Державного підприємства «ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ ПІВДЕННИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД ІМЕНІ О. М. МАКАРОВА», який є відокремленим підрозділом Державного підприємства «ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ ПІВДЕННИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД ІМЕНІ О. М. МАКАРОВА» Державного Космічного Агентства України з державною формою власності (а.с.92-95, 98-99, 141-144, 158-164). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля «ГАЗ 3309», державний реєстраційний номер [NUMBER] , на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована відповідно до полісу обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/9661936 в ПАТ «НАСК «ОРАНТА»; страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, складає 100000 грн (а.с.130-133). 11 грудня 2019 року [PERSON] звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.62). 11 грудня 2019 року позивач звернулася до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою про страхове відшкодування (а.с.63). 12 грудня 2019 року третя особа [PERSON] звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.61). З копії зведеної таблиці даних попереднього розрахунку розміру матеріального збитку, вбачається, що розмір завданого власнику автомобіля «КІА CEED», державний номер [NUMBER] , склав 27267,29 грн (а.с.100). Відповідно до копії страхового акта №ОЦВ-19-04-18782/1 від 14 січня 2020 року, позивачу виплачена сума страхового відшкодування у розмірі 25267,29 грн (а.с.59). З копій рахунків на оплату №215 та №216 від 19 березня 2020 року та квитанцій до прибуткового касового ордеру №12 від 19 березня 2020 року і №15 від 20 березня 2020 року встановлено, що розмір відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача склав 61377 грн (38829+22548) (а.с.21,23,194). Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. Пунктом 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно 2 ст. 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Пунктом 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з питань розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Таким чином, саме відповідач несе відповідальність за відшкодування шкоди, завданої позивачу його працівником - третьою особою [PERSON] . Станом на час розгляду справи відповідачем не відшкодовано позивачу матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 11 грудня 2019 року з вини його працівника. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі N 755/18006/15-ц зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Судом враховується, що третьою особою ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА\~АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА\~КОМПАНІЯ «ОРАНТА»вірно було визначено позивачу страхове відшкодування у розмірі матеріального збитку з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, за вирахуванням франшизи, що складає 25267,29 грн (27267,29-2000) (а.с.60). А тому, якщо позивачу недостатньо сплаченого страховиком відшкодування для повного відшкодування, він має право вимоги до відповідача, оскільки шкода позивачу була завдана їхнім працівником, а саме на різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що розмір матеріального збитку є іншим, а ніж той, що зазначений позивачем. Представник відповідача з відповідним клопотанням про проведення судової автотоварознавчої експертизи з метою встановлення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля до суду не звертався, своїми процесуальними правами розпорядився на власний розсуд. Будь-яких інших належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача суду також не надано. Крім того, в судовому засіданні, зокрема з матеріалів належним чином засвідченої\~копії страхової\~справи,\~яка була\~заведена на\~підставі дорожньо-транспортної\~пригоди,\~судом встановлено,що позивач погодився із визначеним страховиком розміром призначеного страхового відшкодування, до ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» з вимогами про відшкодування завданої шкоди в межах ліміту відповідальності страховика він не звертався (а.с.54-123). Відтак деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно з вимог статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності. Такий правовий висновок висловлено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі N 754/1114/15-ц, від 21 лютого 2020 року у справі N 755/5374/18, від 22 квітня 2020 у справі № 756/2632/17, від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19. Так, відповідно до копій рахунків на оплату №215 та №216 від 19 березня 2020 року, а також відповідно до копій квитанції до прибуткового касового ордеру №12 від 19 березня 2020 року та квитанції до прибуткового касового ордеру №15 від 20 березня 2020 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «КІА CEED», державний реєстраційний номер [NUMBER] , складає 61377 грн (а.с.21, 23, 194). З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума матеріальної шкоди у розмірі 36109,71 грн (61377 розмір страхового відшкодування в сумі 25267,29). Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 840,80 грн (а.с.4).

Outcome: approved