Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житлом, а саме житловим будинком №69 розташованого по вул. Висоцького в місті Світловодськ Кіровоградської області. \~ \~ \~ \~Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником будинку №69, який розташований по вул. Висоцького в місті Світловодськ Кіровоградської області. Його колишня дружина [PERSON], з якою шлюб розірвано 06 липня 2015 року, з 2017 року в будинку не проживає і жодних витрат по утриманню не несе. Добровільно відповідач не бажає знятися з реєстрації, в звязку з чим, він звертається до суду, щоб в подальшому скористатися правом на отримання субсидії. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 07 листопада 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та надано відповідачу строк на подання відзиву, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~Правом на подання відзиву, відповідно до ст.178 ЦПК України, відповідач не скористався. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не зявився. Разом з позовною заявою 30 жовтня 2018 року подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням від 10.11.2018 року. Причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. Представник третьої особи, виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області в судове засідання не зявився. 16 листопада 2018 року від представника третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, покладається на розсуд суду. В звязку з неявкою сторін у справі, у відповідності до ст.247 ЦПК України, фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася. Дослідивши письмові докази у справі, надані позивачем разом з позовною заявою, судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку №69, розташованого по вулиці Висоцького в місті Світловодськ Кіровоградської області, на підставі договору купівлі-продажу від 07 жовтня 1992 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. (а.с.7) Згідно рішення Світловодського міськрайонного суду від 06 липня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с.4) Згідно довідки про склад сімї, виданої головою квартального комітету № 20 від 07 жовтня 2018 року в будинку №69, розташованого по вулиці Висоцького в місті Світловодськ Кіровоградської області, також зареєстрована його колишня дружина [PERSON]. Відповідно до акту від 07 жовтня 2018 року, завіреного головою квартального комітету та складеного в присутності [PERSON], [PERSON],О., які є сусідами позивача, з 30 квітня 2017 року в будинку №69, розташованого по вулиці Висоцького в місті Світловодськ Кіровоградської області [PERSON] не проживає. Місце її проживання невідоме. (а.с.6) Статтею 1 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась в 1997 році відповідно до Закону України від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2; 4; 7; 11 Конвенції» передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Право власності позивача на набуте ним нерухоме майно є непорушним, а власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.ст.321, 391 ЦК України). Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Згідно ч.2 ст.64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. У відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Встановлено, що житловий будинок №69, розташований по вул. Висоцького в місті Світловодськ придбано позивачем у період шлюбу з відповідачем. З часу розірвання шлюбу минуло 3 роки 5 місяців. Позовна давність на звернення до суду з позовом про визнання спірного житлового будинку спільною сумісною власністю минула, доказів існування спору про поділ майна колишнього подружжя суду не надано, сторони проживають окремо більше одного року, домовленостей щодо користування будинком не досягнуто, тому суд вважає, що відповідач може бути визнана особою, яка втратила право на користування вищевказаним житлом. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимоги позивача про визнання відповідача такою, що втратила право користування вищевказаним житловим будинком. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved