Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання заповіту недійсним. В обґрунтування позову зазначивши, що [INFO] року померла його матір [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]. Дана квартира належить на праві власності позивачу та померлій [PERSON] Однак документи, які б підтвердили право власності на квартиру викрала відповідачка по справі, що стало підставою для відкриття кримінального провадження №12013040670002942. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її діти, а саме: [PERSON] та [PERSON]. В установлений законом строк позивач звернувся до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак дізнався, що [PERSON] склала заповіт, згідно з яким заповідала відповідачу [PERSON] все своє майно. Позивач вважає, що заповіт складений померлою, є недійсним, оскільки відповідачка змушувала померлу матір скласти заповіт саме на неї, а також під час складання заповіту [PERSON] не усвідомлювала своїх дій, у зв'язку із хворобою. За час хвороби суттєво погіршився її фізичний та психологічний стан. Відповідачка постійно втручалася в особисте життя матері. Позивач вважає, що складений заповіт не відповідає волевиявленню заповідача, так як за життя вона мала намір залишити свою квартиру у спадок позивачу, про що неодноразово про це казала. На підставі зазначеного, позивач просить визнати заповіт складений [PERSON] на користь [PERSON] недійсним. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та представника відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі, підтримавши надані суду письмові заперечення на позов. Суд, вислухавши сторони, представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділ державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №4658 (а.с.29). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді частини квартири [ADDRESS] 13 листопада 2007 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №3-3588, яким заповідала відповідачу [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого воно б не складалося, взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиие право. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем і посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст. ст. 1251 -1252 цього Кодексу. Частиною 2 статті 1257 ЦК України передбачено, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Статтею 145 ЦПК України та роз'ясненнями наданими в п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу. За клопотанням позивача [PERSON], ухвалою суду від 27 квітня 2015 року по справі була призначена посмертна судово-психіатрична експертиза відносно [PERSON], проведення якої доручено експертам Дніпропетровського міжобласного центру судово-психіатричних експертиз. Однак, як вбачається з матеріалів справи посмертна судово-психіатрична експертиза проведена не була, у зв'язку з тим, що стороною яка заявила клопотання про проведення експертизи, а саме позивачем не було надано додаткових матеріалів та документів для проведення вищезазначеної експертизи. У разі, коли ухилення сторони у справі від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК України може визнати факт, для з'ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Таким чином твердження позивача про те, що заповіт складений [PERSON] має бути визнаний недійсним, оскільки остання не розуміла значення своїх дій є необґрунтованими. Таким чином, виходячи з правових підстав заявленого позову, встановлених обставин по справі та наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на рахунок позивача.

Outcome: dismissed