Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Підставами позову вважає те, що в смт. Цибулів Монастирищенського району Черкаської області проживала [PERSON] , яка [INFO] померла. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на належний їй житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в [ADDRESS] (наразі [ADDRESS] ), яка була прийнята [PERSON] . Під час прийняття спадщини позивач запропонував [PERSON] викупити у нього належний йому за заповітом житловий будинок. 11.04.1998, домовившись з ним про ціну та всі інші істотні умови договору купівлі-продажу, сплатив йому 350 доларів США, залишок в сумі 1650 доларів США домовилися повернути після оформлення документів на протязі п`яти місяців. На підтвердження правочину [PERSON] підписав разом із ним розписку, при складені якої були присутні свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Через п`ять місяців після підписання розписки і сплати першої частини оплати, при свідках [PERSON] та [PERSON] він повернув залишок суми в розмірі 1650 доларів США і отримав від [PERSON] всі наявні у нього документи на придбаний ним будинок, зокрема: заповіт; свідоцтво про право на спадщину за заповітом, будинкову книгу, технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду. 3 11.04.1998 він, разом з сім`єю, залишилися проживати в будинку по [ADDRESS] , у якому він зареєстрований з 21.06.2002 по даний час. За ним рахується земельна ділянка розміром 0,30 га, він сплачує земельний податок, комунальні платежі з 1998 року по даний час. Тобто, він добросовісно і відкрито володіє цим майном майже двадцять три роки, ніяких дій для приховування цього факту він не здійснює, усі сусіди із ним знайомі та підтвердять факт його проживання. Під час життя у вказаному будинку, він неодноразово проводив косметичний ремонт житла та підтримує його в належному стані. Просить визнати за ним, [PERSON] , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , судові витрати покласти на нього. На електронну адресу суду 13.08.2021 від представника третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] надійшов відзив на позову заяву, відповідно до якого з даним позовом [PERSON] не погоджується, так як доводи позивача не підтверджені належними та допустимими доказами, а також не має правових підстав для його задоволення. На час складення розписки [PERSON] отримав від [PERSON] 350 доларів, залишок в сумі 1650 доларів США мав бути переданий після оформлення документів на протязі п`яти місяців. Таким чином, можна зробити висновок, що позивач сплатив [PERSON] 350 доларів США, а інші 1650 доларів США йому не сплачено, тому добросовісним набувачем майна не може вважатися. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 22.02.2021 позовну заяву залишено без руху та надано термін, для виправлення недоліків. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 02.03.2021 відкрито провадження у справі, призначено до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження та витребувано докази. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 30.04.2021 витребувано докази. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 19.05.2021 витребувано докази. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 27.07.2021 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Ухвалою суду від 09.08.2021 задоволено клопотання представника третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 13.08.2021 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 18.10.2021 винесеною без виходу до нарадчої кімнати прийнято відмову позивача від допиту свідків в судовому засіданні. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав повністю, просить його задовольнити, з підстав, зазначених у позовній заяві та додатково пояснив, що кошти в сумі 1650 доларів США він передав [PERSON] , а той в свою чергу передав йому всі наявні у нього документи на будинок. В судове засідання представник Монастирищенської міської ради не з`явився, просить справу розглядати у відсутність представника. При розгляді справи покладається на думку суду. В судовому засідання третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] та її представник [PERSON] відзив підтримали повністю, просять відмовити в задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві та додатково пояснили, що [PERSON] , як дружині померлого [PERSON] не відомо, що [PERSON] передавав кошти у сумі 1650 доларів США за продаж належного йому будинку в [ADDRESS] . Суд заслухавши пояснення учасників справи та перевіривши викладені у заявах по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до заповіту від 17.06.1997 [PERSON] зробила розпорядження про те, що належний їй на праві особистої власності жилий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , все майно в будинку і все інше майно, де б воно не знаходилось, і з чого б воно не складалось, заповіла своєму брату [PERSON] (а.с. 9). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.08.1998, зареєстрованого в реєстрі за № 1497, спадкова справа № 155, [PERSON] отримав спадкове майно після [PERSON] , яка померла [INFO] , яке складається із житлового будинку, із надвірними спорудами, що розташований по [ADDRESS] (а.с.10). Відповідно до довідки № 16, виданої 11.02.2021 виконавчим комітетом Монастирищенської міської ради вулиця Інтернаціональна перейменована на вулицю М. Кривоноса (а.с. 23). Згідно з технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 11 - 13). Таким чином, згідно доказів наявних в матеріалах справи, спірний житловий будинок належить [PERSON] . Судом встановлено, що згідно розписки від 11.04.1998, [PERSON] , має намір продати будинок, який він отримав в спадщину від [PERSON] , [PERSON] . В даний час він отримав від [PERSON] 350 доларів США, залишок в сумі 1 650 доларів США повертається після оформлення документів на протязі п`яти місяців (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.10.2020 виконавчим комітетом Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 94). Згідно з заявою від 02.04.2021 [PERSON] приймає спадщину після свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.93). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 64202351, виданої 02.04.2021, у зв`язку із відкриттям спадкової справи в Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо зареєстрованих спадкових справ чи виданих на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 95). Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 64202373, виданої 02.04.2021 у зв`язку з відкриттям спадкової справи, у спадковому реєстрі за № 40536863 21.02.2001 посвідчено заповіт [PERSON] (а.с. 96 - 97). Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 64202557, виданого 02.04.2021 спадкову справу після [PERSON] , який помер [INFO] зареєстровано 02.04.2021 у Спадковому реєстрі за № 67449205 (а.с. 98). Згідно з довідкою № 217/1, виданою 23.03.2021 виконавчим комітетом Руськополянської сільської ради за [PERSON] , [INFO] , та який помер [INFO] , рахується Ѕ частина приватизованої квартири в [ADDRESS] , в якій він був постійно зареєстрований та проживав на день смерті. Як на день смерті, так і по даний час, крім нього в квартирі зареєстрована дружина, [PERSON] , [INFO] (а.с. 99). Отже, судом встановлено, що після смерті власника спірного житлового будинку [PERSON] спадкоємцем майна останнього є [PERSON] , яка спадщину прийняла. Відповідно до будинкової книги для реєстрації громадян, що проживають у будинку [ADDRESS] , 21.11.2001 зареєстрований, зокрема [PERSON] (а.с.14 - 21). Згідно з довідкою № 15, виданою 09.02.2021 виконавчим комітетом Монастирищенської міської ради [PERSON] про те, що згідно Будинкової книги [PERSON] дійсно зареєстрований та проживає в житловому будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , земельна ділянка згідно ЗКК розміром 30 га рахується за [PERSON] , сплачує земельний податок, комунальні платежі з 1998 року по даний час (а.с.22). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. За змістом зазначеної норми для набуття права власності на чужі речі за набувальною давністю необхідне добросовісне заволодіння і наявність умов, які б свідчили про те, що встановити попереднього власника не має можливості, а майно, на яке претендує особа, надійшло до неї законно. Набувальна давність поширюється на випадки фактичного володіння чужим майном. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 у справі № 910/17274/17 (провадження № 12-291гс18) зроблено висновок, що правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності. За змістом ч.1 ст.344 ЦК України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач, як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Таким чином, для правильного вирішення спору, пов`язаного з правом власності в силу набувальної давності, слід належним чином встановлювати обставини, що мають значення для справи, та враховувати, зокрема: добросовісність заволодіння, відкритість, безперервність, безтитульність володіння та відсутність власника нерухомого майна. Судом встановлено, що позивач при вселенні до будинку розташованого по [ADDRESS] , знав про те, що він належав покійній [PERSON] , спадщину після якої прийняв [PERSON] , погодивсь сплатити кошти за нього в майбутньому, після оформлення документів на протязі п`яти місяців, а тому суд приходить до висновку, що [PERSON] (позивачеві) було відомо про відсутність у нього підстав для набуття права власності на спірне житло, а наявність розписки свідчить про договірні відносини сторін, тому безтитульність та добросовісність як початковий елемент заволодіння чужим майном як на момент отримання даного майна так і протягом строку користування ним була відсутня. Крім того, доказів сплати [PERSON] коштів в сумі 1650 доларів США в рахунок сплати повної вартості за будинок до суду не надано. Крім цього, судом встановлено, що власником спірного житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] був [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] спадкоємцем його майна є [PERSON] , яка звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. А тому відсутні підстави вважати, що спірне нерухоме майно не має власника. За встановлених судом обставин відсутні підстави вважати, що позивач добросовісно заволодів чужими майном та продовжував ним володіти в подальшому; встановлено власника нерухомого майна - [PERSON] , яка спадщину після померлого [PERSON] прийняла, в тому числі і щодо спірного житлового будинку, а тому підстави для визнання за позивачем права власності на спірний будинок за набувальною давністю відсутні. Таким чином, позивачем не надано достатніх та належних доказів на підтвердження позову, умови передбачені ст.344 ЦК України для набуття права власності за набувальною давністю позивачем не дотримані, а тому позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Крім цього, позивачем позовні вимоги пред`явлені до відповідача Монастирищенської міської ради. З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після [PERSON] , до складу якої, зокрема, входить і спірне майно. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або особа, яка вважає себе власником майна. Таким чином, [PERSON] належить спірне майно і вимога позивача мала бути пред`явлена саме до неї. Клопотань про залучення [PERSON] до участі в справі в якості співвідповідача від позивача не надходило. За ініціативи суду [PERSON] було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Виходячи із вище викладеного, суд вважає, що оскільки позов про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю пред`явлено до не належного відповідача, то дана обставина є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed