Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 18.04.2015 року на вул. М.Малиновського у м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія [PERSON], який керував технічно справним автомобілем «Hyndai Sonata», реєстраційний номер [NUMBER], який належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ №САТ062134, та водія [PERSON], який керував автомобілем «Toyota Avensis», реєстраційний номер [NUMBER]. За фактом вказаної ДТП було відкрито кримінальне провадження №1201540000000399 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та ухвалою суду від 25.06.2015 року було закрито кримінальне провадження у зв'язку з примиренням з потерпілим, також вказаною ухвалою [PERSON] було визнано винним у скоєнні вказаної ДТП. У результаті ДТП позивачу були завданні легкі тілесні ушкодження (висновок експерта №2333е від 21.05.2015 року), а автомобілю «Toyota Avensis», реєстраційний номер [NUMBER], механічні ушкодження, чим завдано позивачу матеріальної шкоди у розмірі 285558,74 грн. (висновок експерта [PERSON] №117/15 від 26.05.2015 року). Також позивач зазначив, що внаслідок перебування на лікарняному у період з 18.04.2015 року по 14.05.2015 року, йому були завдані збитки у вигляді неотриманого доходу за місцем роботи у розмірі 8317,16 грн., що підтверджується довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк». Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Hyndai Sonata», реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] була застрахована ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» згідно з Полісом №АІ/6933737 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10.08.2014 року, згідно з умовами якого ліміт відшкодування матеріальних збитків встановлювався у розмірі 50000,00 грн., з яких 250,00 грн. франшиза. Позивач зазначає, що страховиком йому було відшкодовано у межах ліміту 49750,00 грн. матеріальної шкоди (квитанція про видачу готівки від 09.07.2015 року). На підставі клопотання позивача ухвалою суду від 30.08.2016 року по справі була призначена судова авто-товарознавча експертиза, за результатами якої судовим експертом [PERSON] був складений висновок №249/16 від 10.12.2016 року, згідно з яким матеріальна шкода, завдана власнику автомобіля «Toyota Avensis», реєстраційний номер [NUMBER], складає 376693,69 грн., а вартість пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Toyota Avensis», реєстраційний номер [NUMBER], складає 56715,21 грн. Посилаючись на те, що до теперішнього часу відповідач не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану йому внаслідок скоєння ДТП, та з урахуванням зазначеного висновку експерта від 10.12.2016 року, позивач уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду в сумі 270228,48 гривень 64 копійки (376693,69 грн. 49750,00 грн. - 56715,21 грн. = 270228,48 грн.), неотриманий дохід 8317,16 грн., у відшкодування моральної шкоди 30000,00 гривень, 300,00 гривень по сплаті судового збору, 4200,00 гривень за проведення авто-товарознавчого дослідження та експертизи, а також 2000,00 гривень витрат на правову допомогу. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в уточненій позовній заяві, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день слухання справи повідомлявся належним чином, тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, висновок судової авто-товарознавчої експертизи та пояснення експерта, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.04.2015 року на вул. М.Малиновського у м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія [PERSON], який керував технічно справним автомобілем «Hyndai Sonata», реєстраційний номер [NUMBER], який належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ №САТ062134, та водія [PERSON], який керував автомобілем «Toyota Avensis», реєстраційний номер [NUMBER]. За фактом вказаної ДТП було відкрито кримінальне провадження №1201540000000399 за ознаками злочину, передбаченогоч. 1 ст. 286 КК України, та ухвалою суду від 25.06.2015 року було закрито кримінальне провадження у зв'язку з примиренням з потерпілим, також вказаною ухвалою [PERSON] було визнано винною у скоєнні вказаної ДТП. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок по кримінальній справі, або постанова суду по справі про адміністративне правопорушення, які вступили в законну силу, обов'язкові для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій осіб, стосовно якого винесені вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії і чи скоєні вони даною особою. У результаті ДТП позивачу були завданні легкі тілесні ушкодження (висновок експерта №2333е від 21.05.2015 року), а автомобілю «Toyota Avensis», реєстраційний номер [NUMBER], завдані механічні ушкодження, внаслідок чого завдано позивачу матеріальної шкоди у розмірі 285558,74 грн. (висновок експерта [PERSON] №117/15 від 26.05.2015 року). Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Hyndai Sonata», реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] була застрахована ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» згідно з Полісом №АІ/6933737 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10.08.2014 року, згідно з умовами якого ліміт відшкодування матеріальних збитків встановлювався у розмірі 50000,00 грн., з яких 250,00 грн. франшиза. На підставі вказаного полісу позивачу було відшкодовано у межах ліміту 49750,00 грн. матеріальної шкоди (квитанція про видачу готівки від 09.07.2015 року). На підставі клопотання позивача ухвалою суду від 30.08.2016 року по справі була призначена судова авто-товарознавча експертиза, за результатами якої судовим експертом [PERSON] був складений висновок №249/16 від 10.12.2016 року, згідно з яким матеріальна шкода, завдана власнику автомобіля «Toyota Avensis», реєстраційний номер [NUMBER], складає 376693,69 грн., а вартість пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Toyota Avensis», реєстраційний номер [NUMBER], складає 56715,21 грн. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму ВСС з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року №4, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону N1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. За ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із правовою позицією Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, викладеною в постанові від 04 червня 2014 року по справі №6-49цс14, системний аналіз указаних положень законодавства, а також абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статті 1194 ЦК України, пункту 32.7 статті 32 Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти таких висновків. Власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку. Відповідно до абзацу 2 частини 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Приймаючи до уваги, що матеріальна шкода, яка була завдана автомобілю позивача більша за встановлений ліміт відповідальності, тому суд вважає стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 270228,48 гривень 64 копійки (376693,69 грн. 49750,00 грн. - 56715,21 грн. = 270228,48 грн.). Внаслідок перебування на лікарняному у період з 18.04.2015 року по 14.05.2015 року, позивачу були завдані збитки у вигляді неотриманого доходу за місцем роботи у розмірі 8317,16 грн., що підтверджується довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк», які також підлягають стягненню на його користь з відповідача. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її права і така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не повязана з розміром цього відшкодування. За п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно вимог ст.1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, крім випадків, встановлених законом. Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, фізичному болю через завданні пошкодження, моральних та психічних переживаннях, повязаних з пошкодженням майна, вишукуванням додаткового часу і додаткових зусиль для ремонту автомобіля та підготовки і подачі до суду необхідних документів з метою відшкодування завданої шкоди. Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000,00 грн. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн., що підтверджується квитанцією №2 від 15.06.2015 року на 350,00 грн. та квитанцією №7 від 18.08.2015 року на 1650,00 грн., актом прийомки-здачі робіт (послуг) від 18.08.2015 року та розрахунком вартості цих послуг від 26.12.2015 року, які є належними та допустимими доказами по справі, 4200,00 гривень за проведення авто-товарознавчого дослідження та експертизи та 300,00 грн. витрат по сплаті судового збору. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає стягнути з [PERSON] 3\~425 гривень 45 копійок судового збору на користь держави.

Outcome: partial