overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 12.12.2014 р. сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №347. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач посилається на те, що сімейні та подружні стосунки між ними не склалися через несумісність характерів та втрати поваги один до одного. З червня 2015 року сторони проживають окремо. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач по справі [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі не надсилала, а тому, з письмової згоди позивача суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. Спірне питання регулюється ст.ст. 110, 112 СК України, згідно яких суд розглядає позов одного з членів подружжя про розірвання шлюбу і, зясувавши фактичні відносини сторін, постановляє рішення. У засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі. На даний час подружжя проживає окремо, шлюбні відносини фактично припинені, примирення і подальше спільне життя суперечить інтересам позивача. Клопотання про надання строку на примирення не заявлене і судом підстав для цього не вбачається. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що збереження сімї та подальше спільне життя подружжя за викладених обставин неможливе і суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 21.07.2007р. сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому у міському відділі РАЦС Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №698, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з відповідачкою. Посилаючись на те, що сімейні та подружні стосунки не склалися, на даний час він працює за кордоном, де зустрів іншу жінку, з якою бажає створити сім'ю. Просить справу розглянути без його участі та задовольнити позов. Відповідач у судове засідання надала заяву в якій проти позовних вимог не заперечує, просить справу розглянути без її участі та розірвати шлюб, вважає примирення неможливим. Дослідивши письмові докази, з'ясувавши взаємини подружжя і те, що фактично сім'я розпалася, позивач не бажає підтримувати сімейні та подружні стосунки, відповідач згодна розірвати шлюб, тому суд приходить до висновку, що шлюб слід розірвати. Спірне питання регулюється ст.ст. 110,112 СК України, згідно яких суд розглядає позов одного з подружжя про розірвання шлюбу і, з'ясувавши відносини сторін, постановляє рішення. У засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] [INFO], та на даний час подружжя проживає окремо, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Відповідач у письмовій заяві позов визнала, що свідчить про небажання сторін зберегти сім'ю, у зв'язку з чим суд не вбачає підстав для надання строку на примирення. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що збереження сім'ї та подальше спільне життя подружжя за викладених обставин неможливе і суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 25.08.1984р. сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому у Мостівській сільській раді Доманівського району, актовий запис №13. Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей: сина [PERSON], 29.08.1985 р.нар., та доньку Наталію, 02.03.1990 р.нар., які проживають окремо. Посилаючись на те, що сімейне життя не склалося з причини втрати поваги один до одного, через постійні сварки позивач, з травня 2015р. залишив місце проживання і сторони проживають окремо, примирення неможливе, просить розірвати шлюб. У суд сторони надали заяви, - позивач позов підтримав, просив справу розглядати за його відсутності і розірвати шлюбу; відповідач просила справу розглядати без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечувала, просила залишити шлюбне прізвище «Свідінська». Дослідивши письмові докази, зясувавши взаємини подружжя і те, що фактично сім'я розпалась, позивач не бажає підтримувати сімейні стосунки, відповідач - згодна розірвати шлюб, тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Спірне питання регулюється ст.ст.110,112 СК, згідно яких суд розглядає позов одного з подружжя про розірвання шлюбу і, зясувавши фактичні відносини сторін, постановляє рішення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, від якого мають двох повнолітніх дітей, які проживають окремо. Сторони не підтримують сімейні відносин, з травня 2015р. проживають окремо, шлюб фактично припинено, спільне господарство не ведеться. Відповідач у письмовій заяві позов визнала, що свідчить про небажання сторін зберегти сімю, у звязку з чим суд не вбачає підстав для надання строку на примирення. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що збереження сімї та подальше спільне життя подружжя за викладених обставин неможливе і суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

\~ Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 26.08.2015 року вони перебувають у шлюбі, їх сімейне життя не склалось, між ними постійно виникають сварки, оскільки кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вказав, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, в даний час проживають окремо, примирення не бажають, шлюб носить формальний характер. Просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати в розмірі 640,00 гривень. Сторони до суду не з`явились, позивач клопотав про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Відповідач причини неявки не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, заперечень протии позову не надала. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 26.08.2015 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по міту Коростеню реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №369. Спільних дітей не мають. Через непорозуміння між собою сторони припинили подружні стосунки, проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення не бажають. Шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Положеннями ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити\~\~шлюбні відносини.\~ За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, за таких обставин, суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалась і шлюб носить формальний характер, отже даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 28.03.2015 р. сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Доманівського РУЮ у Миколаївській області, актовий запис №18. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку Мілану, [INFO]. Посилаючись на те, що сімейні і подружні стосунки не склалися через несумісність характерів та втрату поваги один до одного, збереження шлюбу неможливе. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання тричі не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі не надсилала, а тому з письмової згоди позивача суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. Спірне питання регулюється ст. ст. 110, 112 СК України, згідно яких суд розглядає позов одного з подружжя про розірвання шлюбу і, зясувавши фактичні відносини сторін, постановляє рішення. У засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі. На даний час подружжя проживає окремо, шлюбні відносини фактично припинені, примирення і подальше спільне життя суперечить інтересам позивача. Клопотання про надання строку на примирення не заявлене і судом підстав для цього не вбачається. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що збереження сімї та подальше спільне життя подружжя за викладених обставин неможливе і суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

\~ Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 28.09.2009 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають спільну малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Їх сімейне життя не склалось, з січня 2017 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Просив шлюб розірвати.\~ Сторони клопотали про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідач позов визнала. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін без фіксації технічними засобами, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 28.09.2009 року, який було зареєстровано Виконкомом Обиходівської сільської ради Коростенського району Житомирської області, актовий запис №1. Мають спільну малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння між собою сторони припинили подружні стосунки, не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення не бажають. Шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Положеннями ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити\~\~шлюбні відносини.\~ За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, позов визнаний відповідачем, за таких обставин, суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалась і шлюб носить формальний характер, отже даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 28.10.2000 р. сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому у Доманівському відділі реєстрації актів громадянського стану Миколаївської області, актовий запис №54. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що сімейні та подружні стосунки не склалися, з початку сумісного життя виникали непорозуміння, шлюб фактично припинений, просить розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви: позивач позовні вимоги підтримав, просить справу розглядати без його присутності; відповідач просить справу розглядати без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши письмові докази, з'ясувавши взаємини подружжя і те, що фактично сім'я розпалася, позивач не бажає підтримувати сімейні стосунки, відповідач згодна розірвати шлюб, тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Спірне питання регулюється ст.ст.110, 112 СК України, згідно яких суд розглядає позов одного з подружжя і, з'ясувавши фактичні відносини сторін, постановляє рішення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, від якого мають двох н/л дітей: [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO] Сторони проживають окремо. Відповідач у письмовій заяві позов визнала, що свідчить про її небажання зберегти сім'ю, у зв'язку з чим суд не вбачає підстав для надання строку для примирення. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що збереження сім'ї та подальше спільне життя подружжя за викладених обставин неможливе і суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, за наступними підставами. 08.11.1979 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у сторін на теперішній час неповнолітніх дітей немає. Шлюбні відносини між сторонами на теперішній час припинено. З 2000 року сторони позову проживають окремо. Позивач вважає, що сім'я фактично припинила своє існування, поновлення шлюбних відносин не вважає доцільним та можливим. На теперішній час фактично шлюб не існує, подальше сумісне життя та поновлення шлюбних відносин між позивачем та відповідачем неможливе. Спору про спільне майно, набуте у період шлюбу з відповідачем, на теперішній час немає. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 08 листопада 1979 року Макарівською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, актовий запис № 23. В судове засідання позивач не з'явилася, надала на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на їх задоволенні наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення судового виклику на офіційному веб-сайті суду, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. За наявними у справі матеріалами судом було встановлено наступне. 08 листопада 1979 року між позивачем [PERSON] Любов`ю Сергіївною та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується наданою копією свідоцтва про укладення шлюбу, зареєстрованого Макарівською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, актовий запис № 23 (а.с. 4). Як вбачається із тексту позовної заяви, від шлюбу у сторін позову неповнолітніх дітей немає. Як вбачається з тексту позовної заяви, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем не склалося, сімейні відносини фактично припиненні. Спору про поділ майна, що є спільною власністю з відповідачем, на даний час немає. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що збереження сімґї неможливе і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, за наступними підставами. 13.03.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. У сторін є неповнолітня дитина - дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у позивача з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, виниклими сварками, непорозуміннями на зазначеному підґрунті, у зв`язку з чим протягом останніх двох років між сторонами виникли неприязні стосунки, а протягом останнього часу сторони позову сімейних стосунків не підтримують, позивач мешкає з іншим чоловіком. Позивач вважає, що шлюб фактично припинив своє існування, поновлення шлюбних відносин між нею та відповідачем неможливе та суперечить її інтересам, оскільки після розірвання шлюбу вона планує укласти шлюб з іншим чоловіком, у зв`язку з чим вона наполягає на його розірванні. Спору про спільне майно, набуте у період шлюбу з відповідачем та питання про місце проживання дітини на теперішній час немає. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який було зареєстровано 13.03.2013 року Виконавчим комітетом Новоданилівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, актовий запис № 4. В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, надала на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і наполягає на їх задоволенні. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином,. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. За наявними у справі матеріалами судом було встановлено наступне. 13 березня 2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрованого Виконавчим комітетом Новоданилівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, актовий запис № 4 (а.с. 8). У сторін є спільна дитина: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у позивача з відповідачем не склалось. Шлюбні відносини між сторонами на теперішній час припинено. Позивач вважає, що сім`я фактично припинила своє існування, поновлення шлюбних відносин не вважає можливим, це суперечить її інтересам. Спору про спільне майно, набуте у період шлюбу з відповідачем та питання про місце проживання дитини на теперішній час немає. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що збереження сімґї неможливе і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, за наступними підставами. 26.09.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у сторін 04.03.2015 народилася донька [PERSON] Шлюбні відносини між сторонами на теперішній час припинено. Позивач вважає, що сім'я фактично припинила своє існування, поновлення шлюбних відносин не вважає доцільним та можливим. На теперішній час фактично шлюб не існує, подальше сумісне життя та поновлення шлюбних відносин між позивачем та відповідачем неможливе. Спору про спільне майно, набуте у період шлюбу з відповідачем, на теперішній час немає. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений 26.09.2014 року між нею та відповідачем, актовий запис № 55 від 26.09.2014 року. В судове засідання позивач не з'явилася, надала на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на їх задоволенні наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток поштою та шляхом розміщення судового виклику на офіційному веб-сайті суду. Про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. За наявними у справі матеріалами судом було встановлено наступне. 26 вересня 2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується наданою копією свідоцтва про одруження серії І-ЖС № 145742, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Якимівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 55. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЖС № 275785, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Якимівського районного управління юстиції Запорізької області від шлюбу у сторін народилася дитина донька [PERSON], [INFO]. Як вбачається з тексту позовної заяви, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем не склалося, сімейні відносини фактично припиненні. Спору про поділ майна, що є спільною власністю з відповідачем, на даний час немає. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що збереження сімґї неможливе і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved