Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання і водовідведення в розмірі 32797 гривень 45 копійок та понесених судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області № 1205 від 25 грудня 2008 року про внесення змін до рішення міськвиконкому № 661 від 21 червня 2007 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді», КП «ВодГео» являється виконавцем житлово-комунальних послуг по м. Сміла в галузі: водопостачання та водовідведення. Відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , є споживачем послуг КП «ВодГео» з водопостачання та водовідведення. Від послуг позивача відповідач не відмовлялась, однак плату за отримані послуги своєчасно не вносить, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку в добровільному порядку не погашає, та яка станом на 31 січня 2020 року становить 32797 гривень 45 копійок. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач у відзиві, надісланому на адресу суду, проти задоволення позову заперечувала та просила у задоволенні позовної заяви КП «ВодГео» про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення відмовити повністю. В поданому відзиві відповідач зазначила, що дійсно з 2008 року зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS] та користується послугами з водопостачання та водовідведення. Відповідач вказує, що з моменту реєстрації і по даний час в цій квартирі вона зареєстрована та проживає одна, будь-які інші особи у належній їй квартирі не зареєстровані та не проживають. На підтвердження вказаної обставини позивачем надано довідку з місця проживання видану керуючим справами ОСББ «Мальва-2» від 13 квітня 2020 року. Тоді як з розрахунку заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, наданого позивачем, вбачається, що заборгованість нарахована за період з 01 вересня 2012 року по 31 січня 2020 року у розмірі 32797 гривні 45 копійок з розрахунку на двох осіб, що призвело до неправильного нарахування боргу за надані послуги, з яким відповідач не погоджується. Крім того, відповідач зазначила, що вимоги позивача заявлені з порушення строків позовної давності, відтак просить суд застосувати строк позовної давності до вимог про стягнення заборгованості, які заявлені за період до 01 березня 2017 року. Та в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Отримавши відзив відповідача, представник позивача направив до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що згідно поданого до суду розрахунку заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] встановлено, що відповідач проводила часткову оплату за надані послуги без зазначення призначення платежу. Так, 23 вересня 2019 року та 29 жовтня 2019 року нею сплачено по 300 гривень за надані позивачем послуги, в подальшому 04 лютого 2020 року сплачено 600 гривень. Таким чином часткова оплата заборгованості свідчить про фактичне визнання відповідачем свого боргу, що має наслідком переривання строку позовної давності. Крім того, у відповіді на відзив представник позивача вказує, що згідно поданої відповідачем заяви від 22 липня 2019 року було здійснено перерахунок заборгованості за надані їй послуги з розрахунку на одну особу та зменшено суму заборгованості на 658 гривень. До перерахунку заборгованість нараховувалась на двох осіб, згідно інформаційної довідки про зареєстрованих осіб. На підставі наведеного, представник позивача вважає, що заявлені позовні вимоги доведено належними та допустимими доказами та просить суд задовольнити позов в повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву в якій справу просить розглянути без його участі, проти застосування строку позовної давності не заперечував. Відповідач в судове засідання також не з`явилась, однак направила до суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог КП «ВодГео» про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення заперечує, просить в задоволенні позову відмовити повністю та застосувати строк позовної давності. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи приходить до наступного. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності з наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Судом встановлено, що відповідач зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS] і є споживачем послуг комунального підприємства «ВодГео» з водопостачання та водовідведення за вказаною адресою. Для проведення нарахувань та оплати за послуги з водопостачання та водовідведення за вказаною адресою було відкрито особовий рахунок на ім`я [PERSON] . Від зазначених послуг відповідач не відмовлялась. Як вбачається з розрахунку заборгованості абонента [PERSON] по її особовому рахунку, відповідач свої зобов`язання порушує, щомісячно не проводить погашення заборгованості і при цьому своєчасно не сплачує поточні платежі за послуги з водопостачання та водовідведення у повному обсязі. Відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» суб`єктами відносин у сфері питної води та питного водопостачання є споживачі питної води. Статтею 22 цього Закону передбачено, що споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів та послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно ст. 16 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» - послуга по централізованому водопостачанню надається своєчасно, безперервно, належної якості та підлягає оплаті. Відповідно до п. 18 ч. 1 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення …» розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно ст.64,68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Однак, відповідач не проводить погашення заборгованості по оплаті послуг позивача з водопостачання та водовідведення, яка станом 31 січня 2020 року становить 32797 гривень 45 копійок, що ставить позивача у скрутне фінансове становище, та позбавляє можливості повноцінно проводити роботу підприємства по наданню послуг з водопостачання та водовідведення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача наявної заборгованості за надані послуги є обґрунтованими. Разом з тим, як вбачається із наданого позивачем розрахунку, такий здійснено за споживання наданих послуг на двох осіб (а.с. 5-6). Однак, з довідки керуючого справами ОСББ «Мальва-2» від 13 квітня 2020 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована і проживає за адресою [ADDRESS] одна з 2008 року. Інші особи за вказаною адресою не зареєстровані та не проживають (а.с. 41). Таким чином, в зв`язку з відсутністю в квартирі відповідача засобу обліку водопостачання - лічильнику, заборгованість за надані послуги останній має нараховуватись з розрахунку на одну особу, що становить 7,5 куб.м на місяць. Крім того, судом враховується сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, що є підставою для часткової відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України). Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1ст.261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання відповідачем зобов`язань за фактично отримані послуги, позовна давність за вимогами позивача про стягнення заборгованості, повернення якої відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги», визначено періодичними щомісячним платежем, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252 - 255 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності суд застосовує незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. Судом встановлено, що відповідач не оплачувала щомісячні платежі з вересня місяця 2012 року. Разом з тим, як вбачається з розрахунку заборгованості у вересні та жовтні 2019 року позивачем було здійснено оплату наданих їй послуг з водопостачання та водовідведення на суму у загальному розмірі 600 гривень, що очевидно свідчить про її намагання сплатити заборгованість та про переривання строку позовної давності у вересні 2019 року (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №638/11589/15-ц, від 28 лютого 2018 року у справі №2/554/536/2016, від 21 жовтня 2019 року у справі №756/10344/14-ц, від 21 листопада 2019 року у справі №464/5927/15). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, для належного обрахунку заявлених позивачем позовних вимог в межах строку позовної давності відповідно до положень ст. 257 ЦК України, з врахуванням переривання строку позовної давності та розрахунку заборгованості по наданим послугам на одну особу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за період з 01 вересня 2016 року по 31 січня 2020 року з врахуванням сплачених позивачем коштів за оплату послуг. Відповідно до розрахунку, сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за вимогами про стягнення заборгованості за вказаний період становить 7306 гривень 44 копійки. В задоволенні решти заявлених позовних вимог слід відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Згідно положень ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 468 гривень 27 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: partial