Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини, яким просить виключити відомості про його батьківство з актового запису № 1914 від 14.08.2004 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського РУЮ м. Києва. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що в період з 22.11.2003 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. [INFO] в період шлюбу народилась донька [PERSON] , в свідоцтві про народження якої батьком записано позивача. Проте випадково в розмові дізнався про те, що дитина від іншої особи, у позивача виникли сумніви у кровному спорідненні, у зв`язку з чим останній звернувся до суду з позовом про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07.09.2019 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про день, час та місце судового розгляду. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.11.2003 року, який 26.02.2009 року було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 13). [INFO] у відповідача народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 1914 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 12). Відповідно до ст. 122 Сімейного кодексу України (надалі за текстом - СК України) дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно зі ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи судом було призначено по справі судово-генетичну (молекулярну) експертизу, яку було доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, проте вказану експертизу проведено не було, в зв`язку з чим на даний час не можливо встановити відсутність кровного споріднення позивача і [PERSON] . Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про необґрунтованість вимог позивача та відсутність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed