Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, у якому просить суд стягнути з відповідача на користь Рівненської міської ради для зарахування на рахунок місцевого бюджету 10385 грн. 46 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину (р/р 31414544017002 в банку Казначейство України (ЕАП) МФО 899998, код ЄДРПОУ 38012714, одержувач УК у м.Рівному 24060300). В судове засідання представник позивача не зявився, повідомлений належним чином. В судове засідання відповідач не з»явився, однак подав до суду письмову заяву , вякій просить провести розгляд справи без його участі, позов визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 15.06.2018 року встановлено, що [PERSON] вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України. З обставин справи відомо, що 18.12.2017 року приблизно 11.30 год. керуючи транспортним засобом «Volkswagen Caddy», рухаючись по вул.Д.Галицького зі сторони вул.Ст.Бандери в напрямку вул.Київська в м.Рівне, навпроти будинку № 9 по вул.Д.Галицького в м.Рівне, в порушення вимог п.2.3 (б) та п.18.1 Правил дорожнього руху, що затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, при виникненні небезпеки для руху негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, та допустив наїзд на пішохода [PERSON], який перетинав проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху вказаного автомобіля, хоча мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування екстреного гальмування із зупинкою транспортного засобу до місця наїзду. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довготривалості розладу здоров'я. Внаслідок вчинення зазначеного злочину [PERSON], потерпілий [PERSON], [INFO], перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради з 18.12.2017 року по 10.01.2018 року, що складає 24 ліжко-дні. Медична карта стаціонарного хворого № 24301. Сума витрат на лікування хворого, згідно довідки-розрахунку, становить 10 385 грн. 46 коп. (а.с.4) Відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов»язана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоровя, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду предявити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства. КНП «Центральна міська лікарня» РМР, у якій проводилось лікування [PERSON] потерпілого від дій відповідача перебуває у комунальній власності міста та фінансується з місцевого бюджету, тому кошти повинні бути стягнені на користь виконавчого комітету РМР. Витрати здійснені вищевказаною медичною установою на лікування потерпілого від злочину та непогашення зазначених витрат, призводять до ненадходження коштів до місцевого бюджету, що створює навантаження на бюджет та ускладнює процес безкоштовного лікування осіб які цього потребують, чим завдається істотна шкода державним інтересам. Водночас, додержання всіма учасниками суспільних відносин принципу законності, який закріплений у ст.68 Конституції України є обовязковою умовою досягнення загальнонаціональної мети українського народу побудови демократичної, соціальної правової держави. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними, визнаними відповідачем, а тому вони підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду представник позивача звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати по справі слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved