Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 23 березня 2011 року близько 22 годин 50 хвилин на вул. Набережна Леніна у м. Дніпропетровську з вини відповідача який керувала автомобілем [NUMBER], сталася дорожньо - транспортна пригода. На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON], цивільно - правова відповідальність якого була застарахована в ПрАТ «СГ «ТАС», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності № ВЕ/ 5139455, строк дії якого з 13 жовтня 2010 року по 12 жовтня 2011 рік. Вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2011 року. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку складає 21 624,92 грн. з урахуванням ПДВ. 14 квітня 2011 року потерпіла повідомила про страховий випадок та 07 липня 2011 року з метою отримання страхового відшкодування звернувся в МТСБУ. 14 липня 2011 року на адресу відповідача було направлено листа про добровільне врегулювання спору з потерпілою. 05 серпня 2011 року позивачем було здійснено виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 21 624,92 грн. за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу. Крім того позивачем було понесено витрати на аварійного комісара в розмірі 876,68 грн. та судові витрати по справі на сплату правової допомоги та судового збору. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача в порядку регресу виплати пов'язані з виплатою страхового відшкодування та понесенні судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з*явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, неодноразово надавав суду клопотання про відкладення розгляду справи, в зв'язку з його хворобою, однак доказів поважності не явки в судове засідання суду не надано. Справа слухається тривалий час та відкладалася саме в зв*язку з неявкою в судове засідання відповідача. Оскільки ст. 157 ЦПК передбачає розгляд справи протягом розумного строку, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі , чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що 23 березня 2011 року близько 22 годин 50 хвилин на вул. Набережна Перемоги у м. Дніпропетровську з вини відповідача який керував автомобілем [NUMBER], сталася дорожньо - транспортна пригода. На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON]. Вина [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2011 року /а.с. 15-16/. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до звіту експертного дослідження автотоварознавця № 0439/11/11 від 17 травня 2011 року складає 21 624,92 грн. /а.с. 17-28/. [PERSON] відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив. В зв'язку з настанням події, передбаченої ст.41 п.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України 05 серпня 2011 року здійснило виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 21 624,92 грн. / а.с. 34/. Відповідно до ст.39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховикiв, якi здiйснюють обов'язкове страхування цивiльно-правової вiдповiдальностi власникiв наземних транспортних засобiв за шкоду, заподiяну третiм особам. Участь страховикiв у МТСБУ є умовою здiйснення дiяльностi щодо обов'язкового страхування цивiльно-правової вiдповiдальностi власникiв наземних транспортних засобiв. МТСБУ є непiдприємницькою (неприбутковою) органiзацiєю i здiйснює свою дiяльнiсть вiдповiдно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту. Основними завданнями МТСБУ є здiйснення виплат iз централiзованих страхових резервних фондiв компенсацiй та вiдшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст.39 ч.2.1. Закону). Відповідно до ст.41 п.41.1 п.п. «а» Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно - правову відповідальність. Відповідно до ст.1.6. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Відповідно до ст.1191 ЦК України та ст.38 п.2 ч.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст.11 ЦК України - цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час дорожньо - транспортної пригоди. Ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством, шкоду пов'язану із втратою товарного вигляду Моторне (транспортне) страхове бюро України не відшкодовує (ст.32 п.7 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). В зв'язку з виплатою страхового відшкодування до позивача в порядку ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 933, 1191 ЦК України в межах фактично понесених витрат перейшло право вимоги до відповідача, а в останнього виникло зобов'язання виплатити відповідну суму на користь позивача. Враховуючи викладене суд вважає вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 21 624,92 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги позивача стосовно стягнення на його користь понесених витрат в розмірі 876,68 грн. на послуги аварійного комісара, оскільки ці витрати не віднесені до фактичних витрат, що були сплачені потерпілому, а є наслідком виконаних робіт за дорученням МТСБУ № 14050 від 18 квітня 2011 року згідно з умовами договору № 53-АК/04 від 01 липня 2009 року /а.с.31/. Відповідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належить й витрати на правову допомогу. З матеріалів справи вбачається, що 28 вересня 2012 року між Моторним ( транспортним) страховим бюро України та [PERSON] був укладений контракт про надання правової допомоги, а 07 травня 2014 року до цього контракту була укладення Додаткова угода № 77 яка зокрема передбачає, що вартість послуг виконавця за ведення від імені замовника справи за позовом до [PERSON] становить 2 000 грн. /а.с.35/. Відповідно до платіжного доручення № 32521 від 15 травня 2014 року на користь [PERSON] було перераховано 1 000 грн. /а.с.35/. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача, судові витрати по сплаті судового збору на суму 243,60 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial