Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], садівничого товариства «Дружба» про визнання права та часткове скасування рішення. В обґрунтування позову вказав, що після смерті батька він та його брат [PERSON] звернулись до нотаріуса з відповідними заявами про прийняття спадщини. Державним нотаріусом зареєстровано спадкову справу №58205034. Між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено два договори про поділ спадщини: 25.01.2016 року уклали договір, який посвідчений нотаріально, відповідно до умов якого позивач отримав у спадщину банківські вклади померлого батька, а відповідач отримав у спадщину квартиру №58, що знаходиться за адресою м.Черкаси, вул.Чайковського, б.50. Крім того, між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений письмовий договір про добровільний розподіл іншого спадкового майна, що залишилось після смерті померлого батька, зокрема згідно вказаного договору сторони дійшли згоди щодо земельної ділянки №450 в садівничому товаристві «Дружба», яка згідно умов даного договору переходить у власність позивача. Нотаріальний договір виконаний сторонами у повному обсязі. З метою переоформлення на своє імя земельної ділянки в СТ «Дружба» позивач звернувся до голови СТ «Дружба» з відповідною заявою про прийняття позивача в члени СТ «Дружба». Однак, відповідач [PERSON], в порушення умов договору про добровільний розподіл спадкового майна, який укладений в грудні 2015 року, також звернувся із відповідною заявою щодо прийняття його в члени СТ «Дружба» та просив переоформити дачну ділянку на обох спадкоємців. Відповідно до рішення членів СТ «Дружба» в члени кооперативу прийнято позивача та відповідача [PERSON] та передано ділянку №450. Позивач вказує на незаконність рішення правління СТ «Дружба», оскільки відповідно до домовленостей, які закріплені в вищевказаних договорах про розподіл між сторонами спадкового майна, право на членство в садівничому кооперативі дружба повинно було перейти саме до позивача як одноосібного власника. Укладений між сторонами договір про добровільний розподіл спадкового майна, який укладений сторонами у грудні 2015 року відповідає ст.203, 204, 205 ЦК України, а тому прийняття [PERSON] в члени садового товариства є незаконним. Просили визнати за [PERSON] право на участь у СТ «Дружба» (Черкаська обл., Черкаський район, село Лозівок). Визнати незаконним та скасувати протокольне рішення правління садівничого товариства від 4 червня 2016 року в частині прийняття в члени садівничого товариства «Дружба» [PERSON], ділянка №450. В судовому засіданні позивач та його представник адвокат [PERSON] позов підтримали просили його задовольнити. Проти зустрічного позову заперечували, та просили відмовити у зустрічному позові. Відповідач та представник відповідача адвокат [PERSON] заперечували проти первісного позову. Зустрічний позов в судовому засіданні підтримали та просили його задовольнити. В обґрунтування позову вказували, що після смерті батька [PERSON]Д, відкрилася спадщина, яка складається з: квартири, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Чайковського, 50, банківських вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацію, в ПАТ «УкрСиббанк»; права на участь в садівничому товаристві «Фотон» (Черкаська обл., Черкаський район, село Лозівок); права на участь в садівничому товаристві «Дружба», (Черкаська обл., Черкаський район, село Лозівок). Відповідно до договору про розподіл майна від 25.01.2016 року, посвідченого нотаріально було встановлено наступний розподіл спадкового майна: [PERSON] отримує квартиру, що адресою: [ADDRESS]; [PERSON] банківські вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацію. Право на участь в садівничих товариствах «Фотон» та «Дружба» до договору не включалось. З приводу розподілу участі у даних кооперативах сторонами не було досягнуто згоди по всім ключовим питанням. Відсутність згоди підтверджує те, що позивач за первісним позовом [PERSON] в березні 2016 року звернувся до голови правління СТ «Фотон» з заявою про прийняття в члени товариства та 20.03.2016 року протоколом №5 [PERSON], було включено в члени СТ «Фотон». В подальшому, [PERSON] відчужив право участі СТ «Фотон» на користь третьої особи. Вказували на незаконність таких дій як позивача, так і голови правління СТ «Фотон». Враховуючи розпорядження братом правом участі в СТ «Фотон», позивач за зустрічним позовом [PERSON] почав ремонтувати будинок в СТ «Дружба». Разом з тим, [PERSON] все ж звернувся до голови правління СТ «Дружба» з метою прийняття його члени, що було оформлено протоколом від 04.06.2016 року, незважаючи на те, що [PERSON] вже розпорядився одноосібно на свій розсуд правом участі у СТ «Фотон». Таким чином, просили поділити спадщину після смерті [PERSON], та визнати за [PERSON], одноособове право на участь в садівничому товаристві «Дружба», ділянка №450. Зобовязати СТ «Дружба» виключити [PERSON] з членів СТ «Дружба». Представник відповідача [PERSON] товариства «Дружба» [PERSON] в судовому засіданні при розгляді справи покладався на розсуд суду. Вказував на законність рішення правління від 04.06.2016 року щодо прийняття в члени садівничого товариства двох братів [PERSON], [PERSON] в рівних частках, оскільки не існує інших домовленостей між ними, та обидва звернулись із заявами до голови правління щодо членства в садівничому товаристві. Представник СТ «Дружба» [PERSON] вказував, що перебував на посаді голови садового товариства «Дружба» з травня 2003 по 31 березня 2017 року. Як член даного СТ має ділянку, знав померлого батька позивача та відповідача з 1980-х років. В розмовах батько вказував на те, що дачу будує для сина [PERSON], а інша ділянка в СТ «Фотон» буде для сина [PERSON]. Після смерті батька за ділянкою доглядав [PERSON], але заяву на вступ до товариства написали як [PERSON], так і [PERSON]. Було ухвалено рішення прийняти до членів СТ «Дружба» обох братів, яке є законним, оскільки жоден із братів від свого права не відмовлявся. В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що є дружиною позивача [PERSON] Після смерті батька до [PERSON] відійшла квартира, згідно нотаріально договору, проте він відмовився віддати [PERSON] ділянку в СТ «Дружба». Згідно договору про добровільний порядок розподілу спадщини спірна дача належить [PERSON]. Ініціював укладення даного договору [PERSON]. Дійсно, [PERSON] подав заяву та оформив членство у СТ «Фотон», але потім з нього вийшов, оскільки [PERSON] це не влаштовувало. Потім виявилось, що [PERSON] не визнає умови договору, яким були розділені права на участь у СТ «Дружба» і СТ «Фотон», та не бажає відмовлятись від ділянки в СТ «Дружба» на користь [PERSON]. Потім [PERSON] змінив замки, прийшлося викликати поліцію. Наразі брати не спілкуються. Доступу до будинку та земельної ділянки в СТ «Дружба» у сімї [PERSON] не має. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що знав батька [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] жив тут з батьками, [PERSON] десь вчився. Щодо розподілу спадщини нічого йому не відомо. На дачі частіше бачив [PERSON]. Також відомо про існування ділянки в іншому садовому товаристві «Фотон». Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що має сусідню земельну ділянку, поряд з ділянкою, що належала батьку, [PERSON] та [PERSON] знає з малого віку. Наразі в будинку на земельній ділянці проживає [PERSON] з осені 2016 року. Один рік був там і [PERSON]. По поводу спадкування йому нічого не відомо. Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що допомагав здійснювати деякі будівельні роботи на спірній ділянці в СТ «Дружба»: відмостку, вуличний полив. [PERSON] на дачі ніколи не бачив. [PERSON] іноді допомагав. Будівництво велося в період 2002-2006 роках. Після смерті батька він там не був, але там залишились його речі та речі [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є головою СТ «Фотон». Ділянка в даному товаристві належала померлому батьку позивача та відповідача, але станом на теперішній час, нею володіє абсолютна інша людина. Процедуру оформлення провів попередній голова товариства. На звернення одного з братів підготували та надали довідку, про те, що ділянка належить іншій особі [PERSON] Попередній голова СТ «Фотон» звільнилась та ніяких документів з приводу переоформлення ділянки не залишила. Ділянка не приватизована. Як правило, при оформленні осіб, які не є родичами, за вступ в товариство береться внесок 2500 грн., в даному випадку [PERSON] було внесено внесено 1000 грн. Відповідно до п-п. 9 п. 1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України прийнятого Законом України 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017 р., справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Суд, врахувавши думку сторін, здійснює розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини та дослідивши подані сторонами докази, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд в межах позовних вимог (ст.13 ЦПК України) установив наступне. Відповідно до ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що 25.01.2016 року між позивачем за первісним позовом [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір про поділ спадщини, посвідчений державним нотаріусом Першої Черкаської держаної нотаріальної контори. Згідно умов даного договору сторони, що є спадкоємцями першої черги за законом спадкодавця [PERSON] домовилися про наступний поділ спадкового майна: [PERSON] отримує квартиру №58 по вул.Чайковського в м.Черкаси, [PERSON] отримує вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що розміщені в ПАТ «УкрСиббанк». Сторони в судовому засіданні підтвердили, що даний нотаріальний договір про поділ майна виконаний ними в повному обсязі. Як вбачається з умов даного договору, інше спадкове майно та порядок його розподілу сторонами не визначався. Разом з тим, після смерті батька - [PERSON] залишилось також інше майно, зокрема, права на участь в садівничих товариствах, а саме : в Садовому товаристві «Дружба» (Черкаська обл., Черкаський район, село Лозівок, ділянка №450). Відповідно до заяв [PERSON] та [PERSON] складених на імя голови правління СТ «Дружба» вони звернулись з метою прийняття в члени даного садового товариства. Заява позивача за первісним позовом [PERSON] датована 30.12.2015 року, заява [PERSON] 17.02.2016 року. Рішенням засідання членів правління садово-огороднього товариства «Дружба» (протокол від 04.06.2016 року) прийнято [PERSON] та [PERSON] в члени товариства «Дружба», ділянка № 450. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] повідомив про наявність додаткової домовленості між [PERSON] та [PERSON], яка оформлена письмовим договором, який укладено в грудні 2015 року щодо майнових прав на участь у СТ «Дружба». Своє одноосібне право на участь в СТ «Дружба» позивач обґрунтовує умовами вказаного договору. Відповідач за первісним позовом [PERSON] не визнав наявність додаткових домовленостей щодо спірних майнових прав у СТ «Дружба», посилаючись на те, що [PERSON] діючи самостійно без погодження з ним, як спадкоємцем першої черги, відчужив майнове право на участь в іншому садовому товаристві - СТ «Фотон». Аналізуючи зазначені доводи сторін суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 76 ЦК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються за допомогою, зокрема, письмових доказів. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ст.86 ЦПК України). Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. (ч.1,2, 5 ст.95 ЦПК України). Проте в порушення вказаних вимог ЦПК України, оригінал договору, на який посилається позивач в обґрунтування додаткових домовленостей щодо майнових прав на участь в СТ «Дружба» в судовому засіданні не був поданий в оригіналі, також не зазначено осіб/установ, у яких може заходитись такий оригінал та клопотання про його витребування. Верховний Суд України в пункті 8 Постанови Пленуму №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» розяснив судам необхідність правильно визначати момент вчинення правочину (ст.205-210, 640 ЦК України). Зокрема, вказано, що не є укладеним правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Враховуючи відсутність оригіналу договору про добровільний розподіл іншого спадкового майна, на який посилається позивач та виходячи з відсутності згоди сторін щодо істотних умов такого договору, суд не приймає до уваги посилання позивача на цей доказ в обґрунтування позовних вимог, а саме: що на підставі такого договору позивачу за первісним позовом [PERSON] за погодженням між спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] право на членство в садівничому кооперативі дружба повинно було перейти як до одноосібного власника (учасника товариства). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (ст.1278 ЦК України). В пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року зазначено, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Як вбачається зі Статуту Садового товариства «Дружба», затвердженого протоколом №2 від 11.06.2006 року та зареєстрованого в установленому порядку, прийом до складу членів товариства проводиться правлінням Товариства на підставі заяви вступаючого з наступним затвердженням загальними зборами членів товариства. Розгляд заяв про прийняття в члени товариства, а також питання про вибуття та виключення з членів товариства відносяться до компетенції правління товариства (п.6 Статуту). Протоколи засідань правління товариства оформлюються в добовий термін, підписуються головою правління чи його заступником, завіряються печаткою та зберігаються в справах постійно (п.7 Статуту). Як вже було зазначено, рішенням засідання членів правління садово-огороднього товариства «Дружба» (протокол від 04.06.2016 року) прийнято [PERSON] та [PERSON] в члени товариства «Дружба», ділянка № 450. Проаналізувавши доводи сторін та оцінивши доводи в сукупності суд прийшов до висновку про відсутність підстав до задоволення первісного позову, оскільки в судовому засіданні не здобуто належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач [PERSON] має право на одноособову участь у Садовому товаристві «Дружба». Також, не встановлено обставин на підтвердження зустрічних позовних вимог, [PERSON] до [PERSON], СТ «Дружба» про поділ спадкового майна, визнання одноособового права на участь в садівничому товаристві та зобовязання вчинити дії, оскільки як вже було зазначено, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними відповідно до ст.1278 ЦК України. Посилання представника відповідача, в обґрунтування зустрічного позову, на перехід права на участі у іншому садовому товаристві (СТ «Фотон») до третіх осіб, на думку суду, не може бути підставою для зміни правила рівності часток спадкоємців, передбачений ст.1278 ЦК України. За таких обставин рішення членів правління садово-огороднього товариства «Дружба», яке оформлене протоколом від 04.06.2016 року, яким прийнято [PERSON] та [PERSON] в члени товариства «Дружба» (ділянка № 450) є таким, що відповідає вимогам законодавства, а тому скасуванню не підлягає. На підставі ст.141 ЦПК України, судові витрати сторін відшкодуванню не підлягають, оскільки в задоволенні первісного та зустрічного позову відмовлено.

Outcome: dismissed