Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 04 вересня 2001 року на товарній біржі «Нерухомість» між [PERSON] та [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 04 вересня 2001 року між ним та відповідачем на товарній біржі «Нерухомість» у м. Дебальцеве був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого відповідач продав, а він у нього купив квартиру [ADDRESS]. Він та відповідач домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу належної [PERSON] квартири [ADDRESS]. Відбулося повне виконання договору, а саме він у повному обсязі сплатив відповідачу гроші в сумі 2700 гривень. Право власності на квартиру зареєстроване за ним Єнакіївським бюро технічної інвентаризації 26 вересня 2001 року. В даний час у нього виникла потреба відчуження квартири, однак нотаріус не визнає укладений договір правовстановлюючим документом, оскільки він не посвідчений нотаріально. Його пропозиції переукласти договір та посвідчити його нотаріально не знайшли розуміння у відповідача і він ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи до суду не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутністю. Позов підтримав в повному обсязі (а.с.16). Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав в повному обсязі ( а.с.15). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив слідуючі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. ст. 5 ЦК України (2003 р.): акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності, акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Відповідно до ст. 224 ЦК України (1961 р.): за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 225 ЦК України(1961 р.) передбачено, що право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові. Форма договору купівлі-продажу жилого будинку передбачена ст.227 ЦК України (1961 р.), відповідно до вимог якої, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Стаття 47 ЦК України (1961 р.), передбачає, що нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. За вимогами ст. 9 ЖК України: громадяни мають право на придбання квартир (будинків) на біржових торгах. В судовому засіданні встановлено, що 04 вересня 2001 року сторони уклали між собою договір купівлі-продажу квартири, що розташована в [ADDRESS], загальною площею 43,10кв.м., житловою площею 29,00кв.м., що складається з двох кімнат. Квартира належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане 21.04.1999 р. управлінням житлово-комунального господарства, зареєстрованого 15.10.1999 р. в Єнакіївському міському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 46 «а», за реєстровим № 6. Зазначена квартира була продана за 2700 грн. Сторонам були роз'яснені вимоги законодавства, договір містить підписи обох сторін по договору. На підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» договір зареєстрований Дебальцівською товарною біржою «Нерухомість», про що зроблений запис у журналі реєстрації біржових угод, реєстраційний № 197 від 04 вересня 2001 року. Договір має підпис виконавчого директора біржи та відповідну печатку (а.с.5). За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 04 вересня 2001 року на товарній біржі «Нерухомість», підлягає задоволенню, оскільки був укладений в письмовій формі, сторони домовилися стосовно всіх істотних умов договору, повністю їх виконали, покупець передав продавцю гроші, а продавець квартиру, яка була предметом договору. Договір був укладений на товарній біржі, відповідно до умов Закону України «Про товарну біржу», та зареєстрований в БТІ. Ухилення продавця від подальшого нотаріального оформлення договору є підставою для суду за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати цю угоду дійсною. На підставі ст. 5 ЦК України (2003 р.) ст.ст.47, 224, 225, 227 ЦК України (1961 р.), ст. 9 ЖК України,Закону України «Про товарну біржу», та,

Outcome: approved