Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Мотивує свої вимоги тим, що 01 вересня 2011 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ЕК_Теn00069373, відповідно до умов якого відповідач отримав у ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» кредит у розмірі 5554 гривень з кінцевим терміном повернення такого до 01 липня 2012 року та з оплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0.01% річних та щомісячною комісією за управління кредитом у розмірі 1%, щомісячно. Відповідачі свої зобов'язання за договором кредиту № ЕК_Теn00069373 від 01 вересня 2011 року не виконав, а тому станом на 25 серпня 2015 року у останньої виникла заборгованість, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Станом на 25 серпня 2015 року у відповідача існує заборгованість у розмірі 1214 гривень 99 копійок, з яких: заборгованість по кредиту складає 1111 гривень 59 копійок; заборгованість по комісії складає 103 гривні 40 копійок. Представник позивача надіслав до суду клопотання слухати справу у його відсутність та просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача суму пред'явлену до стягнення і вирішити питання про судові витрати. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконанням або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом або пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Аналізуючи матеріали справи, суд бере до уваги наявність доведеного факту невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань перед позивачем і покладає в основу мотивування рішення суду розрахунок суми заборгованості, наданий позивачем, вважаючи його вірним і таким що доводиться матеріалами справи дослідженими в ході розгляду справи. За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати, які в конкретному випадку становлять 1218 гривень.

Outcome: approved