Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. Сторони з 2009 року по травень 2012 року знаходилися у фактичних шлюбних відносинахта мають сина- [PERSON] [INFO]. Позивач зазначив, що з літа 2012 року відповідач перестав здійснювати свої батьківські обов'язки відносно сина, перестав з ним спілкуватися, цікавитися життям дитини, матеріального допомагати. [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад № 27 «Сонечко» Бердянської міської ради, але батько не підтримує зв'язок з вихователем, не відвідує батьківські збори, не цікавиться у вихователя поведінкою та навчальними досягненнями дитини. Позивач вказав, що відповідач не бажає підтримувати жодних стосунків з нею та з їх дитиною. Відповідач не приймає участі в утриманні дитини, допомогу не надає, переховує своє місце проживання, щоб уникнути стягнення аліментів. Позивач зазначив, що [PERSON], не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання освіти дитиною, своїми діями відповідач не забезпечує гармонійного розвитку дитини, не створює умови, які необхідні для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не виховує дитину, не піклується та не цікавиться про стан її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, хоча це його обов'язок як батька. Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений шляхом публікації оголошення у пресі. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Тому суд у дідповідності до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та вважав позов таким, що підлягає задоволенню. Суд, заслухав позивача, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2009 року по травень 2012 року. Від спільного проживання сторони мають сина- [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов»язані піклуватись про стан здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 16 Постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач- Зима А.М., батько дитини, ніякої участі у вихованні сина не приймає, не цікавиться його здоров'ям, його успіхам, аліменти на його утримання не сплачує. Встановлено, що [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад № 27 «Сонечко» Бердянської міської ради, що також підтверджується довідкою, наданою завідувачем ДНЗ № 27 [PERSON] Встановлено, що відповідач не підтримує зв'язок з вихователем, не відвідує батьківські збори, не цікавиться у вихователя поведінкою та навчальними досягненнями дитини. Судом встановлено, що жодного з покладених законом на батьків обов'язків [PERSON] по відношенню до своєї дитини не виконує протягом тривалого часу, а саме з 2012 року. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради від 11.07.2017 року № 01-4278/47, орган опіки та піклування ВК Бердянської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до його малолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Судом встановлені факти, які свідчать, що відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, свої батьківські обов'язки відносно сина не виконує, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до вимог ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав є способом захисту прав і інтересів дитини. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Судом також встановлено, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина потребує постійної батьківської уваги та матеріальної допомоги і знаходиться на утриманні позивача. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд вважає що необхідно стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO]. При цьому суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність чи наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення по справі. На підставі ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі ст.ст. 150, 164, 165 СК України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 і

Outcome: approved