overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 9.05.2009 року вона вступила до шлюбу з відповідачем по справі [PERSON] Причиною розірвання шлюбу є те, що з відповідачем вони не зійшлися характерами, між ними виникали непорозуміння, безпідставні сварки. Вже більше двох років вона проживає громадським шлюбом з іншим чоловіком від якого у них народився син [PERSON], [INFO] Відповідач усвідомлюючи факт того, що він не являється біологічним батьком дитини написав відмову, а біологічний батько дитини [PERSON] визнав батьківство.Тому просить суд шлюб між ними розірвати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст.. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є: 1. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини. 2. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, фактичних сімейних стосунків між сторонами не має, не проживають разом, позивачка проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншими чоловіком від якого у них народився син, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON]М перебуває з 02.01.2014 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб І-ФМ №110540 виданим Нижньоапшанською сільською радою 02.01.2014р. Причиною розірвання шлюбу є те, що з відповідачкою вони мають різні характери та погляди на життя, через що між ними виникали непорозуміння, безпідставні сварки. Відповідачка не поважала його як чоловіка, не рахувалася з його думкою, а також безвідповідально ставилася до своїх сімейних обовязків. Тому просить суд шлюб між ними розірвати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просять їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася, причини своєї неявки суду не повідомила, а тому суд на підставі ст.. 169 ЦПК України справу розглянув у її відсутності. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є: 1. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини. 2. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що фактичних сімейних стосунків між сторонами не має, не проживають разом, в наданий судом строк для примирення не примирилися, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] перебуває з 02.01.2014 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] виданим Нижньоапшанською сільською радою 02.01.2014р. Причиною розірвання шлюбу є те, що з відповідачкою вони мають різні характери та погляди на життя, через що між ними виникали непорозуміння, безпідставні сварки. Відповідачка не поважала його як чоловіка, не рахувалася з його думкою, а також безвідповідально ставилася до своїх сімейних обов'язків. Тому просить суд шлюб між ними розірвати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просять їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, а тому суд на підставі ст.. 169 ЦПК України справу розглянув у її відсутності. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є: 1. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини. 2. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що фактичних сімейних стосунків між сторонами не має, не проживають разом, в наданий судом строк для примирення не примирилися, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] перебуває з 08.12.2012 року. Причиною розірвання шлюбу є те, що з відповідачкою вони мають різні характери та погляди на життя, через що між ними виникали непорозуміння, безпідставні сварки. Відповідачка не поважала його як чоловіка, не рахувалася з його думкою, а також безвідповідально ставилася до своїх сімейних обов'язків. Дітей спільних у них немає, а через органи ДРАЦСу відповідачка відмовилась розірвати шлюб. Він на даний час зустрів іншу жінку, з якою має намір укласти шлюб. Разом не проживають близько двох років. Тому просить суд шлюб між ними розірвати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просять їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, а тому суд на підставі ст.. 169 ЦПК України справу розглянув у її відсутності. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є: 1. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини. 2. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що фактичних сімейних стосунків між сторонами не має, не проживають разом два роки, позивач має намір укласти шлюб з іншою жінкою з якою на даний час проживає у фактичних шлюбних відносинах, що стверджується довідкою Глибокопотіцької сільської ради № 586 від 14.05.2015 року, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він 01.10.2005 року зареєстрував шлюб з [PERSON] з якоюм мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з початку 2015 року фактичні шлюбні відносини припинені у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. З того ж часу між ними спільне господарство та сумісне проживання припинено. Зважаючи на вищенаведене позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність, відповідач повідомила суд про визнання позову, строк для примирення просили не надавати. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 01 жовтня 2005 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис за № 1702 (а.с. 18). Позивач та відповідач мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 17). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе, відповідач визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він 15.01.2009 року зареєстрував шлюб з [PERSON] з якою мають спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсітність взаєморозуміння між ними, відмінності поглядів на сімейні стосунки, методів виховання дітей та обов'язків ведення спільного господарства. Подальше спільне життя між ними не можливе і суперечитиме його інтересам. Зважаючи на вищенаведене позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність, відповідач повідомила суд про визнання позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 15 січня 2009 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис за № 33 (а.с. 4). Позивач та відповідач мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5,6). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе, відповідач визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він зареєстрував шлюб з [PERSON] 11.10.2001 року, з якою мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що сімейне життя з відповідачем стало неможливим через фактичне припинення між ними сімейних стосунків. Вступаючи у шлюб вони погано знали один одного, у них різні характери та погляди на життя, що привело до відчуження, а згодом до припинення шлюбних відносин. Шлюбні відносини вони припинили більше року тому та проживають окремо. Позивач вказує, що сім'я розпалася остаточно, подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечитиме його інтересам та інтересам відповідачки, а тому примирення та збереження сім'ї неможливе, оскільки кожен будує своє життя згідно своїх поглядів та вподобань. Зважаючи на вищенаведене позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність, в заявах вказали, що позов підтримують; відповідач повідомила суд про визнання позову, строк для примирення просять не надавати. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 11 жовтня 2001 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний актовий запис за № 1118 (а.с. 5). Позивач та відповідач мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе, відповідач визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Судові витрати позивач просив покласти на нього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він зареєстрував шлюб з [PERSON] 15.06.2002 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], 2003 року народження. В обґрунтування вимог зазначає, що з початку їхнього подружнього життя все було добре, однак через десять років між ними почалися непорозуміння і вони почали віддалятися один від одного. Також позивач вказує, що почуття любові та взаємоповаги вони не зберегли, а тому він має твердий намір розірвати шлюб, який давно існує лише формально. Зважаючи на вищенаведене позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, у заяві вказав, що позовні вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 15 червня 2002 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про одружння зроблений відповідний актовий запис за № 685 (а.с. 8). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він зареєстрував шлюб з [PERSON] 16 жовтня 1988 року з якою мають доньку [PERSON], [INFO]. Вимоги мотивує тим, що подружні стосунки з відповідачем припинені з вересня 2015 року, причина розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довір'я. Спільне господарство ними разом не ведеться, він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме його інтересам. Згоди про утримання дитини між ними досягнуто, спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, не має. Зважаючи на вищенаведене позивач просить суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити Відповідач в судовому засіданні заявлені вимоги про розірвання шлюбу визнала, при цьому пояснила, що не всі обставини, які зазначені у позові, відповідають дійсності, а саме вона з позивачем мають двох дітей, з яких старший син повнолітній, також на даний час з позивачем не вирішено питання про поділ майна, тому у разі недосягнення домовленості щодо цього спір вирішуватимуть у судовому порядку. Сім'я з позивачем розпалася, з 25.06.2016 року вони проживають окремо за різними адресами, подружні стосунки припинені, повага втрачена, кожен з ним живе своїм життям, строк на примирення просить не надавати. Суд, вислухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 16 жовтня 1998 року, який зареєстрований Палацом одружень «Дарницький» м. Києва, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис № 3354 (а.с. 5). Від шлюбу мають двох дітей, з яких малолітня дитина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе, відповідач визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Судові витрати по справі позивач просив покласти на нього та з відповідача на його користь не стягувати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він зареєстрував шлюб з [PERSON] 26.03.1994 року. Позивач зазначає, що їхнє одруження виявилося невдалим, подружнє життя не склалося через повну відсутність порозуміння між ними. Останнім часом постійно виникали сварки в зв'язку з різними поглядами на життя. Все це призвело до погіршення стосунків між ним та відповідачем. Всі спроби примиритися були марні, з грудня 2008 року вони проживають окремо, відповідач пішла з дому та проживає у своєї матері, їх шлюб існує формально, сумісне життя і збереження сім'ї неможливе, шлюбні відносини не підтримують. Зважаючи на вищенаведене позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність, позивач вказав, що позов підтримує; відповідач повідомила суд про визнання позову, строк для примирення просять не надавати. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 26 березня 1994 року, який зареєстрований Лівобережним міжрайонним управлінням реєстрації шлюбів м. Києва, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблений відповідний актовий запис № 482 (а.с. 3). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, проживають за різними адресами, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе, відповідач визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved