Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову зазначив, що 21.08.2017 р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №06/02-40К-001669, а саме, транспортного засобу «Фольцваген», державний номерний знак [NUMBER] , водій застрахованого автомобіля [PERSON] 13.10.2017 р. по вул. Дарвіна, 19 у м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів «Вольво», державний номерний знак [NUMBER] , яким керувала [PERSON] та «Фольцваген», державний номерний знак [NUMBER] ., яким керував [PERSON] . Постановою Київського районного суду м. Харкова від 17.11.2017 р. відповідача [PERSON] було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Потерпілий своєчасно звернувся з повідомленням про настання ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». На виконання умов договору було виплачено страхове відшкодування у розмірі 37 145 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом, Пр АТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було виплачено страхове відкшодування в розмірі 16 546,10 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 20 598, 90 грн. Таким чином, у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування страхувальнику останнього. Відзив на позов відповідач у встановлений строк не надав. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 13.10.2017 р. о 11:50 год. водій [PERSON] керуючи автомобілем «VOLVO S40», державний номерний знак [NUMBER] , по вул. Дарвіна, 19 в м. Харкові, рухалась заднім ходом, не впевнилась в безпечності маневру та скоїла зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN TOUАREG», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 17.11.2017 р. [PERSON] визнано винуватою в скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до договору страхування №001669 від 21.08.2017 р. [PERSON] застрахував транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN TOUАREG», державний номерний знак [NUMBER] , в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на загальну страхову суму 855 000 грн. Згідно розрахунку суми страхового відшкодування ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» від 06.11.2017 р. здійсненого на підставі рахунку на оплату №56 від 31.10.2017 р. сума страхового відшкодування становить 37145 грн. ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 37 145 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована в СК «ПЗУ «Україна» згідно полісу АК/2349627. СК «ПЗУ «Україна» виплатило ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 16546,10 грн. Отже відповідачу необхідно сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодування, що становить 20 598,90 грн. Згідно ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка причинила цю шкоду. У відповідності до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно ст. 27 ЗУ «Про страхування», ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. На підставі статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодується у повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, позовні вимоги, суд вважає обґрунтованими, доведеним та такими, що підлягають у задоволенні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України сума судового збору також підлягає стягненню на користь позивача з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved