Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права на нерухоме спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.06.1999 року померла його баба, [PERSON], яка постійно та на день смерті проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю) розміром 5,74 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Озерянської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області і належала їй на підставі сертифікату серії ЧН №0196821. Спадщину після її смерті він прийняв фактично. За життя [PERSON] втратила оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), в зв`язку з цим державним нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно публікації в газеті «Наше життя» № 5 від 04.02.2017 року вищезазначений сертифікат вражається недійсним, а отримати дублікати сертифікату, в звязку зі смертю власників неможливо. Тому просить визнати за ним право на вищезазначену земельну частку (пай). Позивачка в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 24 ). Відповідач в судове засідання не зявився, в поданій через канцелярію суду заяві, просить справу розглядати за відсутності його представника, позовні вимоги визнає в (а.с. 23 ). Враховуючи те, що сторони до суду не зявились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку: Судом встановлено, що 28.06.1999 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕЛ №090439 (а.с.5). На день смерті постійно проживала та була зареєстрована в [INFO]. Разом з нею та протягом шести місяців з дня смерті за вищевказаною адресою ніхто не проживав (а.с.10). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю), розміром 5,74 в умовних кадастрових гектарах КСП «Озерянське» на території Озерянської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, яка належала останній на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0196821, виданого 12.03.1997 року (а.с.11). Спадщину після її смерті в розумінні ст.549 ЦК УРСР прийняв [PERSON], позивач в справі, так як фактично вступив в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою виконавчого комітету. Озерянської сільської ради №97 від 24.03.2016 року (а.с9). В пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» N 7, від 30.05.2008, розяснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Оскільки спадщина відкрилась в 1999 році, тому суд даний спір вирішує на підставі норм ЦК УРСР. Згідно довідки Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 1078/01-17 від 06.03.2017 року, спадкова справа після смерті [PERSON] Бобровицькою районною державною нотаріальною конторою не відкривалася ( а.с.21). Постановою Бобровицької райдержнотконтори від 20.02.2017 року, позивачу в справі було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи щодо належності спадкового майна спадкодавцю (а.с.14). Оригінал сертифікату на право на земельну частку (паї) втрачений, про що зроблено оголошення в газеті «Наше життя» №5 від 04.02.2017 року, а дублікати сертифікатів на право на земельну частку (пай) не видаються, у зв`язку зі смертю власників (а.с. 11). Оскільки нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивач не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за ним права на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину. Згідно з ч.2 ст 529 ЦК УРСР, онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії II-ЕЛ №272210, батько спадкоємця, [PERSON] помер 14.08.1984 року, тобто до часу відкриття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] (а.с.6, 7). Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Враховуючи те, що спадкодавиця [PERSON] померла, спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є її онук, [PERSON], який фактично прийняв, який не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) в нотаріальній конторі, так як оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачений, а у зв`язку зі смертю власників, дублікати сертифікатів на право на земельну частку (пай) не видаються і єдиними шляхом реалізації його права на спадщину є рішення суду, тому суд вважає, що вимоги позивача про визнання права на спадкове майно є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved