Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов тими обставинами, що 18.04.2020 року між ним та [PERSON] укладений шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Вказує, що відносини між ним та відповідачкою погіршилися, зникло взаєморозуміння, спроби примиритися не дали результату. Подружні відносини між ними припинено, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Ухвалою від 23.11.2020 року відкрито провадження у справі, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить суд позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, надала повноваження представнику, яка надала заяву в якій вказала, що [PERSON] щодо розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.04.2020 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 72, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 31.08.2019 року. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, суд бере до уваги і позицію відповідачки, яка позовні вимоги визнала у повному обсязі, що згідно положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу та посилається на те, що шлюб має формальний характер, подружні відносини припинено, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити його інтересам, а відповідачка на розірвання шлюбу згодна, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved