Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання правочину недійсним. Аргументує свої вимоги тим, що вона маючи намір обміняти свою квартиру домовилась з [PERSON] здійснити обмін на його квартиру. Під час проведення перемовин нею було проведено демонстрацію її квартири та оглянуто квартиру [PERSON], яка на той час була у більш-менш нормальному стані, і [PERSON] пояснював, що все знаходиться в нормальному режимі та житло придатне для проживання. 22 березня 2016 року вона уклала з відповідачем договір міни (обміну) квартир, відповідно до якого передала йому у власність належну їй двокімнатну квартиру з усіма комунальними вигодами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та прийняла у власність від [PERSON] однокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, м.Прилуки, вул.Ярмаркова, буд.41/2 кв.7. Після укладення договору міни, зайшовши до придбаної у [PERSON] квартири що знаходиться за адресою: Чернігівська область, м.Прилуки, вул.Ярмаркова, буд.41/2 кв.7, вона виявила, що квартира має приховані недоліки та перебуває у стані, який взагалі непридатний для проживання, а саме: в квартирі стояв страшенний сморід, у кімнаті, на кухні та в коридорі були обідрані шпалери, розбита стіна між кухнею і ванною та сильно заплямована брудом, міжкімнатні двері демонтовано, підлога обідрана від фарби та заклеєна скотчем, скло в дверях на кухні розбито, зруйнована плитка під ванною, на вікні на кухні тріщини, замок від вхідних дверей повністю не функціонує. Всі ці дефекти були приховані попереднім власником за меблями, ковроліном, занавісками і не вказані [PERSON] під час огляду квартири. На її думку, квартира не придатна для проживання, а при укладенні договору міни, було допущено помилку щодо істотних обставин правочину, а саме: щодо якостей та властивостей предмета правочину (негативний стан спірної квартири). Тому позивачка в своєму позові просить визнати недійсним договір міни квартир, укладеного 22 березня 2016 року між нею та відповідачем. Протокольною ухвалою від 14 грудня 2016 року було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Прилуцького міського нотаріального округу [PERSON] В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні, пояснивши, що ініціатором купівлі-продажу спірної квартири була позивачка, всі витрати по оформленню документів також оплачувала вона , оскільки дуже хотіла мати квартиру в одному під»їзді з її дочкою. Ніяких перешкод в огляді спірної квартири він не чинив. Крім того, до укладення угоди позивач та її дочка здійснювали фотознімки та мали реальну можливість перевірити наявний стан квартири. Представник відповідача [PERSON] заперечив проти задоволення позовних вимог, аргументуючи тим, що належних, допустимих та достовірних доказів про наявність помилки при укладенні договору позивачем не було надано. Приватний нотаріус Прилуцького міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з»явилася, але подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного: 22 березня 2016 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір міни квартир, відповідно до якого [PERSON] передав у власність [PERSON], а остання прийняла у власність квартиру №7 з усіма комунальними вигодами, що знаходяться у м.Прилуки, Чернігівської області, вул.Ярмаркова, буд.41/2, в обмін на належну їй двокімнатну квартиру №11 з усіма комунальними вигодами, що знаходиться у м.Прилуки Чернігівської області, вул.Київська, буд.174. Зазначена однокімнатна квартира має житлову площу 15,7 кв.м, загальна площа квартири -29,1 кв.м. [PERSON] передала у власність [PERSON], а останній прийняв у власність двокімнатну квартиру №11 з усіма комунальними вигодами, що знаходиться в м.Прилуки Чернігівської області, вул.Київська, буд.174, в обмін на належну йому однокімнатну квартиру №7 з усіма комунальними вигодами, що знаходиться в м.Прилуки Чернігівської області, вул.Ярмаркова, буд.41/2. Зазначена двокімнатна квартира має житлову площу 23,3 кв.м, загальна площа квартири 41,8 кв.м.(а.с.10-11) 05 квітня 2016 року комісією об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дружба-Прилуки» було складено акт №340 про обстеження квартири [ADDRESS]/2 м.Прилуки, яким встановлено, що в квартирі в кімнаті, коридорі та кухні були обідрані шпалери, розбита стіна між кухнею і ванною, міжкімнатні двері демонтовано, підлога обідрана від фарби та заклеєна скотчем, скло в дверях на кухні розбито, зруйнована плитка під ванною, на вікні на кухні тріщини, замок від вхідних дверей повністю не функціонує(а.с.19). 15 липня 2016 року була проведена судова будівельно-технічна експертиза, за висновками якої технічний стан квартири [ADDRESS]/2 в м. Прилуках є незадовільним, використовувати її за призначенням неможливо, вартість відновлювального ремонту становить 46079,83 грн. Пошкодження (недоліки), які має квартира є істотними і без проведення відновлювального ремонту і вкладення значних капіталовкладень використовувати дане житло за цільовим призначенням не має можливості. (а.с.20-33). Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06.09.2016 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 14.11.2016 року, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору міни залишені без задоволення. Згідно зі ст.ст. 716, 657 ЦК України при міні речами, хоча б одна з яких є нерухомістю, договір укладається у письмовій формі і повинен бути нотаріально посвідчений та підлягає державній реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обовязків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», яким передбачено, що відповідно до статей 229 - 233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦКУкраїни) мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про\~\~визнання\~\~ правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Не є помилкою щодо якості речі неможливість її використання або виникнення труднощів у її використанні, що сталося після виконання хоча б однією зі сторін зобов'язань, які виникли з правочину, і не пов'язане з поведінкою іншої сторони правочину. Не має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. Як вбачається з матеріалів справи, після огляду квартири та у момент укладення договору міни позивач не заявляла претензій до стану квартири відповідача [PERSON] В договорі міни не визначено вимог до квартири, до її стану (в тому числі санітарного), технічних характеристик, для встановлення того, на що позивач розраховувала при укладенні спірного договору. При укладенні договору міни позивач не висловила жодної незгоди чи застережень. Позивачем не надано суду докази того, що договором завдано їй шкоду. У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту\~\~ вчинення перешкод позивачеві при огляді квартири відповідача. Як вбачається із договору міни, укладаючи цей договір, сторони підтвердили, що вони діють добровільно, розуміють і усвідомлюють значення своїх дій, умови правочину, бажають реального настання правових наслідків, обумовлених договором, перебувають при здоровому розумі та ясній памяті, не помиляються, щодо обставин договору, діють без впливу, обману та попередньо ознайомлені нотаріусом з приписами цивільного законодавства та правовими наслідками правочину. Згідно п.6 договору, за погодженням сторін вартість квартир, що належить кожній із сторін, визнана рівною і становить для кожної із квартир 280684 грн. Грошова доплата жодною зі сторін іншій стороні за цим договором міни не здійснюється. Відповідно п.7 договору, сторони заявляють, що квартири не мають недоліків або інших особливих властивостей, які можуть бути небезпечними для життя, здоров»я, майна. В п. 9 договору сторони підтвердили, що квартири оглянуті сторонами до підписання договору; недоліків чи дефектів, які б перешкоджали використанню квартир за цільовим призначенням, самочинних переобладнань, перепланувань, добудов, перебудов, реконструкцій квартир та/або її складових частин на момент огляду не виявлено; претензій один до одного щодо якісних, технічних характеристик та відповідності квартири наданим для посвідчення договору документами сторони не мають(а.с.10). В п. 14 договору сторони підтвердили, що однаково розуміють значення і умови цього договору та його правові наслідки; їх волевиявлення є вільним і відповідає їх внутрішній волі; договір не носить характеру фіктивного та удаваного правочину; ними досягнуто згоди по всім істотним та іншим умовам цього договору. Отже, в момент укладення договору міни, сторони погодили і досягли усіх істотних умов договору, а після укладення цього договору - добровільно і беззастережно його виконали. Посилання позивача на існування істотної помилки при укладенні договору міни, а саме в частині існування негативних властивостей та якостей правочину, які унеможливлюють його використання негативний стан квартири, при якому в ній неможна проживати, суд вважає , безпідставним, оскільки позивач [PERSON] мала, але не скористалася правом ще до здійснення обміну, щодо можливості отримання консультацій фахівців в галузі будівництва щодо придбання спірної квартири, можливості експлуатації, реальних витрат на ремонт, можливості призначення за необхідністю досліджень, експертиз тощо. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Безспірних, достатніх доказів на підтвердження стосовно своєї помилки щодо обставин, які мають істотне значення в розумінні ст. 229 ЦК України, позивач суду не надав, рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, суд приходить до висновку, що підстав для визнання договору міни квартири, який було укладено 22.03.2016 року між [PERSON] та [PERSON] не має. Тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed