Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його баба [PERSON] , яка до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 2.830 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1222983900:01:006:0501, яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 109844 від 28.08.2002 року, виданого Нікопольською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області та житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 15.09.1987 року, виданого виконкомом Менжинської сільської ради. За своє життя на випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право, заповіла йому, [PERSON] . Заповіт складено 23.04.1997 року та посвідчено секретарем виконавчого комітету Менжинської сільської Ради народних депутатів Нікопольського району Зиковою Л.В. Інших спадкоємців у померлої а ні за законом, а ні за заповітом не має. Для оформлення своїх спадкових прав в 2019 році він звернувся до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Але постановою державного нотаріуса від 12.11.2019 року за № 1668/02-31 у вчиненні нотаріальних дій йому було відмовлено в зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Для вирішення цього питання Перша Нікопольська державна нотаріальна контора запропонувала йому звернутись до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить видане 13.01.2014 року виконкомом Менжинської сільської ради Нікопольського району свідоцтво про смерть. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 Цивільного кодексу України). Він як спадкоємець за заповітом, відповідно до діючих норм чинного законодавства, статті 1269, 1270 ЦК України, не встиг у встановлений законом строк (шість місяців) подати заяву до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини. Останньою датою для подачі такої заяви було - 13.07.2014 року. Зазначений строк ним було пропущено з поважної причини, а саме: в зв`язку із залученням його як військовослужбовця до участі в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської області. 11.08.2014 року він прибув на місце дислокації своєї військової частини для проходження служби у Збройних Силах України. За два місяці до призиву він займався оформленням відповідних документів, проходив медичну комісію та інструктаж щодо подальшого проходження військової служби. Саме це стало підставою пропуску ним строку стосовно оформлення спадщини після смерті [PERSON] . На підтвердження своїх свідчень та поважності пропуску встановленого законом строку долучає копії військового квитку, довідок, виданих Міністерством оборони України військової частини [NUMBER] , А 0943 від 03.02.2015 року, від 10.11.2015 року, від 23.01.2017 року. Крім того, звертаючись до нотаріальної контори, він не надав оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , оскільки він був втрачений ще за життя [PERSON] . Спроби відновити його залишились марними. Згідно довідки КП «Нікопольське МБТІ» від 02.12.2019 року № 542, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року зареєстровано за [PERSON] в реєстровій книзі № 1 під номером 233 на підставі свідоцтва про право власності від 15.09.1987 року, виданого виконкомом Менжинської сільської ради. Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На даний час оформити спадок через нотаріальну контору не може в зв`язку з пропуском строку та відсутністю правовстановлюючого документу, який би свідчив про належність померлій житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Тому питання щодо поновлення строку для прийняття спадщини все одно не дасть йому змоги оформити її через нотаріальну контору. За таких обставин, виходячи з приписів ст.16 ЦК України, це право підлягає захисту в судовому порядку. Через такі обставини звернулась до суду. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с.84). Представник відповідача в судове засідання не з`явився також, надав до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позову не заперечував (а.с.77-78). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1233 ЦКУ, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Як встановлено судом, [INFO] померла баба позивача по справі [PERSON] (а.с.5, 81-82), яка до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 2.830 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1222983900:01:006:0501, яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 109844 від 28.08.2002 року, виданого Нікопольською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області (а.с.7, 39-52) та житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 15.09.1987 року, виданого виконкомом Менжинської сільської ради (а.с.17-34, 79). За своє життя на випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт (а.с.6), відповідно до якого все своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право, заповіла позивачу по справі. Заповіт складено 23.04.1997 року та посвідчено секретарем виконавчого комітету Менжинської сільської Ради народних депутатів Нікопольського району Зиковою Л.В. Для оформлення своїх спадкових прав в 2019 році позивач звернувся до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.86). Але постановою державного нотаріуса від 12.11.2019 року за № 1668/02-31 у вчиненні нотаріальних дій позивачу було відмовлено (а.с.10). Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 Цивільного кодексу України). Позивач як спадкоємець за заповітом не встиг у встановлений законом строк (шість місяців) подати заяву до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини. Зазначений строк позивачем було пропущено в зв`язку із залученням його як військовослужбовця до участі в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської області (а.с.11-12, 15-16). Крім того, звертаючись до нотаріальної контори, позивач не надав оригіналу правовстановлюючого документу насадковий житловий будинок з господарськими спорудами, оскільки він був втрачений ще за життя спадкодавиці [PERSON] . Згідно довідки КП «Нікопольське МБТІ» від 02.12.2019 року № 542, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року зареєстровано за [PERSON] в реєстровій книзі № 1 під номером 233 на підставі свідоцтва про право власності від 15.09.1987 року, виданого виконкомом Менжинської сільської ради (а.с.17, 79). На даний час оформити спадок через нотаріальну контору позивач не може в зв`язку з пропуском строку та відсутністю правовстановлюючого документу, який би свідчив про належність померлій житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved