Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди. В тексті позову вказав, що наказом начальника філії - Миколаївське обласне управління АТ «Ощадбанк» № 574-к від 31.07.2019 року відповідача прийнято на посаду старшого контролера-касира сектору касових операцій ТВБВ № 10014/07 філії - Миколаївське обласне управління АТ «Ощадбанк». Наказом № 652-к від 05.09.2019 року на відповідача покладено виконання обов`язків завідувача сектору касових операцій на умовах строкового договору, з укладанням договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, на період перебування [PERSON] у відпустці по догляду за дитиною до дня її фактичного виходу з відпустки. 06.09.2019 року з відповідачем було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність та ознайомлено під підпис з посадовою інструкцією завідувача сектору касових операцій ТВБВ № 10014/07. 03.10.2019 року відповідач, порушуючи вимоги пунктів 4.1.8.2, 4.2 Технології та порядку здійснення операцій з переказу грошовий коштів за системами міжнародних грошових переказів та за сервісами міжнародних карткових платіжних систем в установах АТ «Ощадбанк» та пунктів 2.4, 2.19, 2.20, 2.40 своєї посадової інструкції, без фізичної особи відправника, без отримання від відправника заяви на переказ коштів та самих коштів, без інформації від відправника про переказ (країну, місто переказу, банк отримувача, суму переказу, ПІБ отримувача), без копіювання паспорту та реєстраційного номеру облікової картки платника податків відправника здійснила відправлення переказів грошових коштів в системі «MoneyGram» на загальну суму 5426,22 Євро та 2719,32 доларів США. В результаті неправомірно здійснених відповідачем переказів грошових коштів позивачу була заподіяна матеріальна шкода в сумі 214978,44 грн. У зв`язку з цим, позивач просив стягнути з відповідача на його користь вказані суми матеріальної шкоди та витрати по сплаті судового збору. Процесуальні дії у справі та заяви сторін: Позовна заява надійшла до суду 27.08.2020 року. 03.09.2020 року відкрите провадження у справі за позовом. 24.09.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач та її представник позов не визнали, надавши до суду відзив про те, що в задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки відповідач дійсно здійснила переказ грошових коштів в сумі 214978,44 грн, але зробила це через шахрайські дії невідомої особи, за наслідком яких внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за № 12019150140000426 за ч. 2 ст. 190 КК України. Тому позивач повинен пред`явити позов про відшкодування заподіяної шкоди саме до особи, винуватої у вчиненні вказаних шахрайських дій, оскільки шкода заподіяна не з вини відповідача, а саме внаслідок кримінального правопорушення. Також відповідач зазначила, що перебувала на вказаній посаді нетривалий проміжок часу без досвіду роботи та за відсутності належної фахової освіти, тому позивач, призначивши відповідача на таку посаду та допустивши її непідготовленою до роботи, ніс ризики, пов`язані з недоліками в її роботі. Крім того, відповідач в разі прийняття судом рішення про стягнення з неї завданої позивачу шкоди, просила врахувати те, що має на утриманні четверо малолітніх дітей, ї сім`я відноситься до категорії багатодітних, внаслідок чого має скрутне матеріальне становище, що підлягає врахуванню відповідно до ст. 137 КЗпП. 13.10.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно з якою позивач вказує на доведеність факту заподіяння матеріальної шкоди відповідачем, оскільки остання, здійснюючи переказ грошових коштів, не дотрималася вимог посадової інструкції та інших нормативних актів банку. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити. Відповідач та її представник заперечили проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі матеріали (копію наказу начальника філії - Миколаївського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України»; копію посадової інструкції старшого контролера-касира ТВБВ № 10014/07; копію витягу з наказу від 05.09.2019 року № 652-к «Про покладання обов`язків»; копію посадової інструкції завідувача сектору касових операцій ТВБВ № 10014/07; копію зобов`язання старшого контролера-касира сектору касових операцій ТВБВ № 10014/07 Дречко І.Ю. від 31.07.2019 року; копію зобов`язання про нерозголошення відомостей, що становлять банківську або некомерційну таємницю в установах АТ «Ощадбанк» від 31.07.2019 року; копію договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність [PERSON] ; копію наказу філії - Миколаївське обласне управління від 21.10.2019 року № 823-к; копії заяв на відправлення переказів; копії заяв на видачу готівки від 03.10.2019 року; копію акту розбіжності від 03.10.2019 року № 1; копію висновку щодо наявної недостачі в касі ТВБВ № 10014/07 та непогашення її винною особою; копію висновку службового розслідування; відомості про курс валют; копії пояснювальних записок [PERSON] та [PERSON] ; копію Технології та порядку здійснення операцій з переказу коштів за системами міжнародних грошових переказів та за сервісами міжнародних карткових платіжних систем в установах АТ «Ощадбанк» з копіями додатків; копію політики управління інформаційною безпекою в АТ «Ощадбанк»; адвокатський запит №8 від 17.11.2020 року; відповідь на адвокатський запит Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області від 17.11.2020 року №М-15/аз/55-2020), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що наказом начальника філії - Миколаївське обласне управління АТ «Ощадбанк» № 574-к від 31.07.2019 року відповідача [PERSON] прийнято на посаду старшого контролера-касира сектора касових операцій ТВБВ № 10014/07 філії - Миколаївське обласне управління АТ «Ощадбанк» з 01.08.2019 року. Наказом № 652-к від 05.09.2019 року на відповідача [PERSON] за її згодою покладено виконання обов`язків завідувача сектору касових операцій на умовах строкового договору з 06.09.2019 року. 06.09.2019 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність [PERSON] та остання ознайомлена під підпис з посадовою інструкцією завідувача сектору касових операцій ТВБВ № 10014/07. Відповідно до пунктів 4.2.1, 4.2.4 Технології та порядку здійснення операцій з переказу коштів за системами міжнародних грошових переказів та за сервісами міжнародних карткових платіжних систем в установах АТ «Ощадбанк» відправник переказу надає документ, що посвідчує його особу, та інформацію про переказ, який хоче здійснити, а саме: країну (місто) переказу; банк отримувача; суму переказу; валюту переказу; прізвище, ім`я, по батькові (при наявності) отримувача; називає відповідну СМГП, за якою хоче здійснити переказ коштів (у разі, якщо відправник вже визначився з відповідною СГМП), інші необхідні дані для переказу (документи, що підтверджують джерела походження коштів для фізичних осіб нерезидентів та ін.). Відправник переказу підтверджує своїм підписом на «Заяві на переказ з реквізитами переказу» відповідної СМГП свою згоду на здійснення переказу, та надає «Заяву на переказ з реквізитами переказу» Операціоністу разом з готівкою на суму коштів у валюті переказу та суму сплати тарифу СМГП за операцію з переказу коштів за СМГП у гривні (розраховану за офіційним курсом НБУ на день здійснення операції з переказу коштів). Відповідно до пункту 1.5 посадової інструкції старшого контролера-касира ТВБВ №10014/07, з якою [PERSON] була ознайомлена під підпис 01.08.2019 року, касир є матеріально відповідальною особою, про що між ним та банком укладається договір про індивідуальну матеріальну відповідальність. Згідно з п. 2.4, 2.20, 2.40 вказаної посадової інструкції касир забезпечує зберігання грошових коштів і цінностей; здійснює виплату/приймання коштів за грошовими переказами; здійснює ідентифікацію клієнтів. Відповідно до п. 4.1.7 даної інструкції касир несе відповідальність за невиконання умов щодо збереження матеріальних та грошових цінностей, їх розкрадання, знищення або пошкодження. Згідно з п. 4.2. даної інструкції у випадку невиконання своїх обов`язків касир може бути притягнутий до дисциплінарної та матеріальної відповідальності. Відповідно до пункту 1.5 посадової інструкції завідувача сектору касових операцій ТВБВ №10014/07, з якою [PERSON] була ознайомлена під підпис 06.09.2019 року, завідувач сектору є матеріально відповідальною особою, про що між ним та банком укладається договір про індивідуальну матеріальну відповідальність. Згідно з п. 2.4 вказаної посадової інструкції основною метою професійної діяльності завідувача сектору є організація ефективної роботи щодо касових операцій в цілому та забезпечення розвитку окремих напрямків бізнесу зокрема. Для реалізації даної мети - забезпечує схоронність готівкових коштів і цінностей та належний контроль за їх обігом; забезпечує здійснення та контролює проведення ідентифікації, верифікації та вивчення клієнтів. Відповідно до п. 2.6, 2.14, 2.19, 2.20, 2.40 посадової інструкції завідувач сектору організовує забезпечення зберігання готівки та цінностей; забезпечує своєчасне інформування керівництва ТВБВ про всі обставини, що загрожують забезпеченню схоронності готівки та цінностей; забезпечує здійснення виплати/приймання коштів за грошовими переказами; забезпечує здійснення операцій з переказу коштів за МПС та платіжною системою «СТП ШК»; виконує вимоги із забезпечення безпеки інформації, передбаченої законодавством України та внутрішніми нормативними документами банку. Відповідно до п. 4.1.7 даної інструкції завідувач сектора несе відповідальність за невиконання умов щодо збереження матеріальних та грошових цінностей, розкрадання, знищення або пошкодження основних фондів та інвентарю. Згідно з п. 4.2. даної інструкції у випадку невиконання своїх обов`язків завідувач сектора може бути притягнутий до дисциплінарної та матеріальної відповідальності. 03.10.2019 року відповідач [PERSON] , порушуючи вимоги пункту 4.2 Технології та порядку здійснення операцій з переказу грошовий коштів за системами міжнародних грошових переказів та за сервісами міжнародних карткових платіжних систем в установах АТ «Ощадбанк» та пунктів 2.4, 2.19, 2.20, 2.40 посадової інструкції завідувача сектору касових операцій ТВБВ №10014/07, без фізичної особи відправника, без отримання від відправника заяви на переказ коштів та самих коштів, без інформації від відправника про переказ (країну, місто переказу, банк отримувача, суму переказу, ПІБ отримувача), без копіювання паспорту та реєстраційного номеру облікової картки платника податків відправника під диктовку телефоном невстановленої особи здійснила відправлення переказів грошових коштів в системі «MoneyGram» на загальну суму 5426,22 Євро та 2719,32 доларів США. В результаті здійснених відповідачем переказів грошових коштів позивачу була заподіяна матеріальна шкода в сумі 214978,44 грн. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей Відповідно до ст. 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно з Переліком посад і робіт, що суміщаються або виконуються працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску), перевезення чи застосування в процесі виробництва, посади старшого контролера - касира та контролера - касира належать до посад, за якими можуть бути укладені договори про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Судом встановлено, що діями відповідача [PERSON] була заподіяна АТ «Державний ощадний банк України» шкода в сумі 218203,12 грн, оскільки остання здійснила перекази грошових коштів, порушивши вимоги пункту 4.2 Технології та порядку здійснення операцій з переказу грошовий коштів за системами міжнародних грошових переказів та за сервісами міжнародних карткових платіжних систем в установах АТ «Ощадбанк» та пунктів 2.4, 2.19, 2.20, 2.40 посадової інструкції завідувача сектору касових операцій ТВБВ №10014/07. Не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову посилання сторони відповідача на те, що відповідач при її працевлаштуванні на відповідні посади не відповідала кваліфікаційним вимогам та не мала відповідної освіти, оскільки незважаючи на будь-які обставини відповідач була призначена на відповідні посади, що передбачали повну матеріальну відповідальність, уклала відповідний договір про повну матеріальну відповідальність, ознайомилась з характером своєї службової діяльності та службовими обов`язками та погодилась на відповідну роботу. Відповідно до ст. 137 КЗпП України суд при визначенні розміру шкоди, що підлягає покриттю, крім прямої дійсної шкоди, враховує ступінь вини працівника і ту конкретну обстановку, за якої шкоду було заподіяно. Коли шкода стала наслідком не лише винної поведінки працівника, але й відсутності умов, що забезпечують збереження матеріальних цінностей, розмір покриття повинен бути відповідно зменшений. Суд може зменшити розмір покриття шкоди, заподіяної працівником, залежно від його майнового стану, за винятком випадків, коли шкода заподіяна злочинними діями працівника, вчиненими з корисливою метою. Також згідно з позицією, викладеною у постанові ВСУ від 26.11.2014 року у справі № 6-139цс14, вирішуючи спори щодо відшкодування працівником майнової шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, суд повинен установити такі факти: чи укладено між сторонами трудовий договір, яка підстава покладання на працівника відповідальності за майнову шкоду, чи спричинена шкода діями працівника, в якому обсязі майнової шкоди несе відповідальність працівник за встановлених фактичних обставин, яка ступінь вини працівника за заподіяну шкоду (за виключенням прямої дійсної шкоди), за яких обставин заподіяна шкода, чи спричинена шкода з корисних мотивів та чи є підстави для зменшення розміру покриття шкоди залежно від майнового стану працівника. З врахуванням вказаного при вирішенні питання про розмір шкоди, який підлягає покриттю, суд враховує той факт, що за обставин даної справи відносно позивача іншими аніж відповідач особами фактично було вчинене кримінальне правопорушення, щодо якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №12019150140000426 за ч.2 ст. 190 КК України, і особа, яка таке кримінальне правопорушення вчинила після її встановлення органами досудового розслідування буде зобов`язана у відповідності до ст. 1166 ЦК України в порядку, визначеному ст. 127 КПК України відшкодувати завдану позивачу кримінальним правопорушенням шкоду. Проте сам по собі факт вчинення іншими особами відносно позивача кримінального правопорушення не є свідченням того, що у завдані внаслідок такого правопорушення шкоди позивачу відсутня вина і відповідача, оскільки за умови дотримання відповідачем вимог вказаних вище положень актів, які регламентували професійну діяльність відповідача на посадах старшого контролера-касира та завідувача сектора касових операцій, вчинення такого кримінального правопорушення відносно позивача іншими особами було б неможливим або істотно ускладненим. Таким чином відповідач порушенням вимог пункту 4.2 Технології та порядку здійснення операцій з переказу грошовий коштів за системами міжнародних грошових переказів та за сервісами міжнародних карткових платіжних систем в установах АТ «Ощадбанк» та пунктів 2.4, 2.19, 2.20, 2.40 посадової інструкції завідувача сектору касових операцій ТВБВ №10014/07 фактично з необережності посприяла вчиненню відносно позивача іншими особами кримінального правопорушення, що вказує на наявність і її вини в тому, що позивачу була завдана відповідна шкода. Суд при визначенні розміру шкоди, який підлягає покриттю, враховує також нетривалий період роботи, який відповідач пропрацювала касиром та вже після якого на неї позивачем були покладенні відповідальні обов`язки завідувача сектору касових операцій, а також той факт, що відповідно до наявного в матеріалах справи висновку службового розслідування від 05.11.2019 року аналогічні випадки та також 03.10.2019 року сталися в інших відділеннях позивача (а.с. 41), що у своєму комплексі дає підстави для висновку, що створені позивачем умови в плані кадрової підготовки відповідних працівників та їх взаємодії з іншими підрозділами чи службами, що обслуговували роботу відповідного програмного забезпечення, не забезпечили в достатній мірі збереження матеріальних цінностей (грошових коштів) банку, були вразливими від зовнішнього протиправного впливу та не змогли убезпечити позивача від цілеспрямованих та спланованих протиправних шахрайських дій інших осіб. Крім того судом встановлено, що відповідач має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей 2004, 2009, 2012 та 2016 року народження, тобто є членом багатодітної сім`ї, для якої очевидно непомірним буде покладення на відповідача обов`язку з відшкодування шкоди в заявленому в позові розмірі 214978,44 грн. Натомість заподіяна в тому числі і внаслідок порушення відповідачем своїх професійних обов`язків шкода, завдана нею не внаслідок вчинення нею злочинних дій та не з корисливих мотивів, а внаслідок вчинення відносно позивача кримінального правопорушення іншими особами шляхом введення відповідача в оману, у зв`язку з чим, суд вважає необхідним зменшити розмір покриття шкоди, яку необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача в рахунок відшкодування заподіяної майнової шкоди до 50000 грн. Таким чином, встановлені судом обставини вказують на можливість часткового задоволення позову. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, тому згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім витрати на оплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та виходячи з розміру мінімальних ставок, визначених Законом України «Про судовий збір» за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру. На підставі викладеного та

Outcome: partial