Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON]. В позові пояснив, [INFO] помер її син - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку [ADDRESS]. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є позивач - [PERSON], його малолітній син - [PERSON] та [PERSON], яка перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], але не проживала з померлим, спадщину не прийняла, оскільки на день його смерті не проживала з померлим однією сім'єю, не звернулась до нотаріуса у встановлений законом строк, із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців немає. Спадщину після смерті сина прийняв позивач, шляхом фактичного прийняття спадщини, оскільки сумісно проживала та була зареєстрована з сином на день його смерті в будинку [ADDRESS] та його малолітній син [PERSON]. На теперішній час позивач звернувся до П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті її сина - [PERSON] Однак державним нотаріусом Сидорук К.В. позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із тим, що вона не надала правовстановлюючий документ на будинок з відповідними відмітками про його державну реєстрацію. Позивачу та її померлому сину належала на праві спільної сумісної власності в рівних частинах двокімнатна квартира [ADDRESS]. 23.12.1997 року за договором обміну № 489.М позивач та її син обміняли свою двокімнатну квартиру [ADDRESS] на житловий будинок [ADDRESS]. Цей договір був зареєстрований Запорізькою Біржею Нерухомості, про що зроблено запис в «Журналі реєстрації» реєстр. № 489 м від 23.12.1997 року. Згідно договору обмін до позивача та її сина перейшло право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Рішенням місцевого Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.01.2003 року договір обміну № 489 від 23.12.1997 року двокімнатної квартири [ADDRESS] на житловий будинок [ADDRESS] був визнаний дійсним. Визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] на житловий будинок [ADDRESS] на підставі вищевказаного договору обміну. Однак [PERSON] не зареєстрував на підставі рішення суду право власності на свою частину будинку. На теперішній час позивач не має можливості зареєструвати право власності на житловий будинок, оскільки її син, який мав право на частину будинку, помер. На запит П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори ТОВ «ЗМБТІ» направило копію правовстановлюючого документа на житловий будинок [ADDRESS] з матеріалів інвентаризаційної справи на нерухоме майно, а саме: договір обміну № 489.М, зареєстрований Запорізькою Біржею Нерухомості від 23.12.1997 року. Позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, позовні вимоги за зустрічним позовом визнали. Відповідач за первісним позовом [PERSON], яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом визнала, надала суду зустрічну позовну заяву, в якій просить суд визнати за її сином [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON], розглянувши справу без її участі. Третя особа: П'ята Запорізька державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду спавши були повідомлені судом належним чином. Дослідивши письмові докази по цивільній справі та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що первісний та зустрічний позови підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу [PERSON]) була матір'ю померлого [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження та укладення шлюбу (а.с. 5, 7). Як вбачається з копії свідоцтва про народження померлий [PERSON] був батьком [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, 23.12.1997 року за договором обміну № 489.М позивач та її син обміняли свою двокімнатну квартиру [ADDRESS] на житловий будинок [ADDRESS]. Цей договір був зареєстрований Запорізькою Біржею Нерухомості, про що зроблено запис в «Журналі реєстрації» реєстр. № 489 м від 23.12.1997 року. Згідно договору обмін до позивача та її сина перейшло право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.01.2003 року договір обміну № 489 від 23.12.1997 року двокімнатної квартири [ADDRESS] на житловий будинок [ADDRESS] був визнаний дійсним. Визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] на житловий будинок [ADDRESS] на підставі вищевказаного договору обміну. Згідно ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Однак [PERSON] не зареєстрував на підставі рішення суду право власності на свою частину будинку. Згідно ч.3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На час смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги були мати померлого - [PERSON], яка проживала у спірному будинку та фактично прийняла спадщину, і його малолітній син [PERSON], який відповідно до вимоги ч. 4 ст. 1268 ЦК України, є таким, що прийняв спадщину. Таким чином, ? частка [PERSON] у праві спільної часткової власності на вищевказаний будинок була успадкована двома спадкоємцями першої черги за законом та розподілилась між ними по ? частці будинку за кожним.

Outcome: approved