Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на його користь матеріальні збитки в розмірі 13200 грн. та моральну шкоду в розмірі 50000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 28.08.2004 року з вини [PERSON], який керував автомобілем «ВАЗ-2106» державний номер [NUMBER] в смт. Старобешево сталося дорожньо-транспортна пригода. В результаті зіткнення автомобіля ваз-2106 державний номер [NUMBER] під управлінням [PERSON] і мотоцикла МТ-10/36 державний номер [NUMBER] під управлінням [PERSON] будучи пасажиром мотоцикла, перелетів через вказаний автомобіль і впав на асфальт метрів 5-6 від місця аварії, знаходячись за пересіченням провулка лікарняного і вулиці Паші Ангеліною на стороні руху мотоцикла. Після ДТП у важкому стані доставили в реанімацію Старобешевськой ЦРБ,а потім в ДОКТМО. Стан здоров'я погіршувався. 30.08.2004 року переніс першу операцію, яка тривала 3,5 години. У перебігу доби - дихав через апарат штучного дихання. З 30.08.2004 року по 21.09.2004 року знаходився в реанімационом відділенні ДОКТМО. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності відповідача останній до суду не надсилав. Оскільки позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що 28.08.2004 року з вини [PERSON], який керував автомобілем «ВАЗ-2106» державний номер [NUMBER] в смт. Старобешево сталося дорожньо-транспортна пригода. В результаті зіткнення автомобіля ваз-2106 державний номер [NUMBER] під управлінням [PERSON] і мотоцикла МТ-10/36 державний номер [NUMBER] під управлінням [PERSON] будучи пасажиром мотоцикла, перелетів через вказаний автомобіль і впав на асфальт метрів 5-6 від місця аварії, знаходячись за пересіченням провулка лікарняного і вулиці Паші Ангеліною на стороні руху мотоцикла було заподіяно матеріальних збитків. Вироком Старобешівського районного суду Донецької області від 31.05.2013 року відповідач був визнаний винуватим в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Ухвалою колегії суддів з кримінальних справ Апеляційного суду Донецької області від 22.11.2013 року [PERSON], було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.1 п. «В» 6 ЗУ «Про амністію» від 08.07.2011 року. Провадження по справі було закрито. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В результаті даного ДТП позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Судом в судовому засіданні знайшло підтвердження того, що позивачу відповідачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було завдано матеріальних збитків в розмірі 13200 грн. (власна відповідальність відповідача), які відповідачем, не були позивачу виплачені, в зв'язку із чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню ця сума. Позивач надав суду докази про скоєння відповідачем ДТП та завдану йому матеріальну шкоду. В судовому засіданні знайшло підтвердження, що позивачу крім матеріальної шкоди, була завдана моральна шкода, оскільки результаті ДТП получених травм я не міг тривалий час підтримувати стосунки з рідними, близькими, друзями, а також продовжувати нормальне навчання. Йому було встановлено II групу інвалідності а з 02.02.2006 року III групу інвалідності. За таких підстав, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 1167 ЦК України, стягнувши з відповідача [PERSON] 50000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивач надав докази, що підтверджують спричинення моральної та матеріальної шкоди, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved