Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 29 липня 1995 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Путильського управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис за № 18. Від даного шлюбу в них народилось двоє дітей, а саме: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Позивач вказує, що збереження сім'ї неможливе, оскільки їхня сім'я розпалась остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Також просить суд їх неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], залишити на його утриманні. Позивач в судове засідання не з'явився від нього до суду надійшла заява, в якій просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася від неї до суду надійшла заява в якій просить суд справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи не з'явився від нього до суду надійшла заява, в якій просить суд розглядати справу без його участі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи те, що в судове засідання не з'явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] 29 липня 1995 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Путильського управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис за № 18./а.с.4/. Від даного шлюбу в них народилось двоє дітей, а саме: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] /а.с.5/. Суд вважає, збереження сім'ї неможливе, їхня сім'я розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Щодо позовної вимоги про залишення неповнолітніх дітей на утриманні позивача (батька) то суд вважає, що дана вимога підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно приписів п.2 ч.1 та ч.2 ст.161 СК України, - Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч.5 ст.19 СК України). Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Як видно з матеріалів справи, а саме згідно рішення від 21.10.2014 року за №1-4/14 Комісії з питань захисту прав дитини Служби у справах дітей Путильської районної державної адміністрації, остання вирішила взявши до уваги взаємну згоду батьків, діючи в інтересах неповнолітніх дітей та враховуючи бажання дітей вважати за доцільне визначення місця проживання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] з батьком [PERSON] /а.с.18/. Також як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, працевлаштований, а саме є фізичною особою підприємцем та має стабільний дохід, згідно довідки ДПІ у Путильському районі з 01.01.2013р. по 31.12.2013р., обсяг виручки від реалізації товарів становить 250000грн. /а.с.21-24/. Суд відходячи від принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року та залишаючи на утриманні батька малолітню та неповнолітню дітей, приймає до уваги вище досліджене рішення служби у справах дітей, а також позицію відповідачки (матері), яка не заперечує та погоджується (визнає позовні вимоги) щоб неповнолітні діти залишились проживати з батьком. На підставі наведеного та

Outcome: approved