Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Мангушського району Донецької області про визнання права власності за набувальною давністю, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. 23.02.1988 року помер батько позивача - [PERSON], про що у [PERSON] сільській раді Першотравневого району Донецькій області, зроблено відповідний актовий запис за № 7. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння №11 (стара нумерація 19) по вул. Щастя (Щорса) у с. Бердянське Мангушського району Донецької області, на земельній ділянці [PERSON] сільської ради Мангушського району Донецької області площею 0,46 га, 0,25 та - для обслуговування житлового будинку та 0,21 га для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради за № 865 від 05.07.2017 року. На момент смерті [PERSON] спадкоємцями по закону були і є позивач [PERSON] та його дружина [PERSON] Домоволодіння № 11 з належними до нього надвірними побудовами та спорудами по вул. Щастя (Щорса) у с. Бердянське Мангушського району Донецької області, складається з житлового будинку літ. А-1, нежитлової прибудови літ А1-1, житлової прибудови літ. А2-1, веранди літ. А-1, погріб з шійкою літ Б/п, літньої кухні літ. Б-1, сараю літ В-1 гаражу Г-1 , сараю Д-1, сараю Е-1, вбиральні Ж-1, огорожі №1, воріт №2, колитки №3 , огорожі №4, огорожі № 5, замощення 1. На теперішній час позивач звертався до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі того, що спадкова справа після смерті [PERSON] за № 143/1988 була закінчена провадженням Першотравневою державною нотаріальною конторою. Усі спадкові справи що закінчені за період 1943-2000 роки були передані для зберігання до Донецького обласного нотаріального архіву, а враховуючи що обласний нотаріальний архів знаходиться на території, яка непідконтрольна Україні, доступ до архіву відсутній. Позивач також зазначає, що з 1964 року по сьогоднішній день (і на момент смерті спадкодавця 1988 рік) він постійно проживає в [INFO] (Щорса) у с. Бердянське Мангушського району Донецької області, та безперервно, відкрито і добросовісно проживав в будинку, оплачував усі комунальні платежі, та несе інші витрати для забезпечення нормального існування та схоронності вказаного будинку. На підставі вищевикладеного позивач просить суд встановити факт набуття права власності на домоволодіння № 11 з належними до нього надвірними побудовами та спорудами по вул. Щастя (Щорса) у с. Бердянське Мангушського району Донецької області за набувальною давністю та визнати за ним право власності на зазначений житловий будинок за набувальною давністю. Позивач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача\~[PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнають у повному обсязі. Допитані у якості свідка [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що вони є сусідами і проживають неподалік від будинку №11 вул. Щастя у с. Бердянське, в якому протягом багатьох років проживає позивач. До смерті батька [PERSON] і після його смерті позивач проживав разом із ним. Вислухавши позивача, представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Позивач по справі [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується його свідоцтвом про народження серії ІV-НО №356436 від 20.01.1981 року(а.с.29). \~ \~ \~ \~Батько позивача [PERSON] помер 23.02.1988 року, про свідчить свідоцтво про смерть видане [PERSON] сільською радою Першотравневого району Донецькій області від 24.02.1988 року(а.с.5). \~ \~ \~ \~Як вбачається зі свідоцтва №4 про право особистої власності на будівлю від 15.03.1988 року, [PERSON] належить житловий будинок №19 по вул.. Щорса в с. Бердянське(а.с.31). \~ \~ \~ \~Відповіддю КП Мангушського БТІ від 20.06.2017 року також підтверджено, що станом на 31.12.2012 року право власності на домоволодіння №11(старий номер будинку 19) по вул.. Щастя (стара назва вул.. Щорса) в с. Бердянське Мангушського району Донецької області зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності №4 від 15.03.1988 року(а.с.30). \~ \~ \~ \~Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №88604721 від 01.06.2017 року, відомості щодо права власності на домоволодіння №11 по вул.. Щастя в с. Бердянське Мангушського району Донецької області, у реєстрі відсутні (а.с.33). Постановою нотаріуса Першотравневої державної нотаріальної контори №341/02-31 від 21.06.2017 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого [PERSON], з підстав того, що спадкова справа після смерті [PERSON] за № 143/1988 була закінчена провадженням Першотравневою державною нотаріальною конторою. Усі спадкові справи, що закінчені за період 1943-2000 роки були передані для зберігання до Донецького обласного нотаріального архіву, а враховуючи що обласний нотаріальний архів знаходиться на території, яка непідконтрольна Україні, доступ до архіву відсутній. З-за відсутності спадкової справи неможливо визначити за заявою кого саме зі спадкоємців було заведено спадкову справу, не вдається встановити коло усіх спадкоємців, які були чи мають бути закликаними до спадкування (а.с.32). \~ \~ \~ \~З довідок виконавчого комітету [PERSON] сільської ради № 838 та 839 від 24.05.2017 року та №534 від 22.06.2017 року, встановлено що домоволодіння, яке належить померлому [PERSON] у сільській раді обліковується за номером 11 по вул.. Щастя (Щорса) у с. Бердянське Мангушського району Донецької області, померлий до дня смерті проживав за цією адресою і разом з ним проживали: [PERSON] його дружина; [PERSON] його син та [PERSON] - невістка. Житловий будинок має характеристики: загальна площа - 84,7 кв.м., житлова - 56,9 кв.м. (а.с.7, 25-26). Копії особового рахунку з погосподарских книг за 1958-1960 роки, 1961-1963 роки, 1964-1966 роки, 1968-1969 роки, 1971-1973 роки, 1974-1976 роки, 1977-1979 роки, 1980-1982 роки, 1983-1985 роки, 1986-1990 роки, 1991-1995 роки, 1996-2000 роки, 2001-2005 роки, 2006-2010 роки, 2011-2015 роки, 2016-2020 роки, також підтверджують що позивач проживав із батьком [PERSON] за адресою: вул. Щастя (Щорса), б. 11 в с. Бердянське Мангушського району Донецької області до дня його смерті(а.с.8-23). Мати позивача [PERSON] померла 19.03.2018 року, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії ІІ-НО №026817 видане Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 19.03.2018 року(а.с.77). Відповідно до ч.ч.1, 4\~ст.344 ЦК України, \~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно п.9 абз.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» - при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя\~статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга\~статті 344 ЦК). Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею та незалежно від волі колишнього власника. При цьому добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно. При цьому слід враховувати, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. У такому випадку при вирішенні питання щодо визнання права власності на майно в порядку набувальної давності слід виходити з того, що задоволення таких вимог можливе лише за наявності необхідних умов, а саме: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння. Крім того, за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем, і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Позивач мешкає у спірному житловому будинку більше десяти років, безперервно, відкрито, тобто очевидно для всіх інших осіб, відносився до майна як до своєї власності, сплачуючи комунальні послуги на його утримання. \~отже визнання права власності за позивачем на домоволодіння № 11 з належними до нього надвірними побудовами та спорудами по вул. Щастя (Щорса) у с. Бердянське Мангушського району Донецької області, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved