Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до договору № CSXRFS13252827 від 03.02.2011 року [PERSON] 03.02.2011 року отримала кредит у розмірі 1516,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею та Банком Кредитний договір, про що свідчить підпис Відповідачки у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 19.05.2014 року має заборгованість 11 676,33 грн., яка складається з наступного: - 1211,96грн. - заборгованість за кредитом; - 0,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 254,72 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 9176,85 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5. Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 532,21грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задоволити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, однак скерувала до суду заяву проти позову та просили застосувати строк позовної давності. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до договору № CSXRFS13252827 від 03.02.2011 року [PERSON] 03.02.2011 року отримала кредит у розмірі 1516,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею та Банком Кредитний договір, про що свідчить підпис Відповідачки у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Позивач зобов'язання виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Договору. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачка станом на 19.05.2014 має заборгованість 11 676,33 грн. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (Відповідач) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від Відповідача виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 1 статті 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається в письмовій формі. Згідно з пунктом 1.7.31 договору № CSXRFS13252827 від 03.02.2011 року сторони встановлюють строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, винагороди та процентів за користування кредитом, неустойки тривалістю у 50 (п'ятдесят) років. Таким чином, сторони в письмовій формі домовились про збільшення строку позовної давності по кредитному договору до 50 років, що дозволено статтею 259 ЦК України. Однак, при винесенні рішення суд враховує вимоги ч. 1 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та вважає за необхідне, з урахуванням принципів розумності та справедливості, зменшити розмір неустойки (пені), яка підлягає до стягнення з відповідача до 5000 грн. Враховуючи той факт, що [PERSON] у порушення зазначених норм закону та умов договору зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, до стягнення з відповідачки на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором № CSXRFS13252827 від 03.02.2011 року у розмірі 7499,48 грн., яка складається з наступного: 1211,96 грн. - заборгованість за кредитом; 0,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 254,72 грн. - заборгованість по комісії, 5000 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 532,21 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення на його користь заборгованості за кредитним договором та судових витрат по справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial