Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], про визнання права власності, посилаючись на те, що [PERSON], є співвласником квартири [ADDRESS]. Розмір частки становить 1/3. Вказане право власності підтверджується свідоцтвом про право власності виданого 22.04.2002р. відділом приватизації житла навчально-дослідного господарства «Ювілейний» Полтавської державної аграрної академії та зареєстроване в КП «Бюро технічної інвентаризації» та містобудування Полтавського району, в реєстрову книгу №50 за номером 19, реєстраційний номер 33944318. Оскільки згідно зазначеного свідоцтва було зазначено, що спірна квартира знаходиться в спільній сумісній власності то співвласниками було укладено договір про поділ (визначення розміру) часток квартири, що є спільною сумісною власністю від 14.07.2011р. посвідченого державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори [PERSON] Згідно зазначеного договору частки співвласників квартири [ADDRESS] складають по 1/3 частині за кожним співвласником. Згідно п. 5 Договору зазначено, що договір про визначення часток у квартирі, що є сумісною власністю є невідємною частиною свідоцтва про право власності, реквізити якого містяться в п.2 цього договору. Згідно витягу про державну реєстрацію прав від 08.08.2011р. було проведено державну реєстрацію права власності по 1/3 частині за кожним співвласником. Оскільки спірною квартирою володіла наша сімя батько, мати і я то всі документи зберігались у них і в мене фактично відсутні оригінали правовстановлюючих документів. В подальшому, згідно договору дарування № 2-1409 від 31.08.2011р. [PERSON] і [PERSON] подарували належних їм 2/3 частин квартири [PERSON], який і на даний час є власником відповідної частки. Вказана обставина підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ……від 25.10.2017р. На даний час позивач вирішив розпорядитись належною йому 1/3 частиною спірної квартири. Однак жодних правовстановлюючих документів не збереглось. У звязку із зазначеним [PERSON] отримав копію договору про поділ (визначення розміру) часток квартири, що є спільною сумісною власністю від 14.07.2011р. Інших документів в тому числі і свідоцтва про право власності на житло від 22.04.2002р. позивачу не надано. В подальшому [PERSON] звертався по питанню проведення державної реєстрації права власності на 1/3 частину спірної квартири до державного реєстратора прав на нерухоме майно Полтавської філії державного підприємства «СЕТАМ» Полтавської області [PERSON] Згідно рішення державного реєстратора від 01.09.2017р. спочатку було зупинено розгляд заяви позивача у звязку із неподанням оригіналу свідоцтва про право власності на житло від 22.04.2002р. та неподанням оригіналу договору про поділ (визначення розміру) часток квартири, що є спільною сумісною власністю від 14.07.2011р. В подальшому, згідно рішення державного реєстратора від 15.09.2017р. позивачу взагалі було відмовлено у державній реєстрації права власності на 1/3 частину квартири. Захисник позивача, адвокат [PERSON] звертався із адвокатськими запитами до Полтавської районної державної нотаріальної контори, Полтавської державної аграрної академії та ТОВ «Агрофірма «Петрівське», як правонаступник навчально-дослідного господарства «Ювілейний» та органу БТІ з приводу отримання документів, що посвідчують право на спірну квартиру. Однак із отриманих листів неможливо отримати примірники правовстановлюючих документів на спірну квартиру та для проведення державної реєстрації права власності. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки оригінали правовстановлюючих документів на квартиру не збереглись, численні намагання їх відновити не принесли бажаного результату я змушений звертатись до суду для захисту свого порушеного права шляхом подання заяви про визнання права власності на спірну квартиру. Згідно звіту визначення оціночної вартості квартири від 02.11.2017р. вартість 1/3 частини становить 86256 грн. В судове засідання позивач та його представник не зявились, попередньо надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали та прохали задовольнити. Від відповідача на адресу суду надійшла телефонограма, в якій [PERSON] прохав перенести судове засідання на іншу дату у зв»язку з тим, що його захисник перебуває на лікарняному. Оскільки дане клопотання подано відповідачем вдруге і він не надав до суду угоду про надання йому юридичних послуг суд вважає про можливе проведення розгялду справи в заочному порядку оскільки відповідачем не надано доказів поважності перечення судових засідань. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України. Суд,\~ дослідивши\~ докази, якими\~ обґрунтовується\~ позов, вважає,\~ що\~ позов\~ підлягає\~ до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON], є співвласником квартири [ADDRESS]. Розмір частки становить 1/3. Вказане право власності підтверджується свідоцтвом про право власності виданого 22.04.2002р. відділом приватизації житла навчально-дослідного господарства «Ювілейний» Полтавської державної аграрної академії та зареєстроване в КП «Бюро технічної інвентаризації» та містобудування Полтавського району, в реєстрову книгу №50 за номером 19, реєстраційний номер 33944318. Оскільки згідно зазначеного свідоцтва було зазначено, що спірна квартира знаходиться в спільній сумісній власності то співвласниками було укладено договір про поділ (визначення розміру) часток квартири, що є спільною сумісною власністю від 14.07.2011р. посвідченого державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори [PERSON] Згідно зазначеного договору частки співвласників квартири [ADDRESS] складають по 1/3 частині за кожним співвласником. Згідно п. 5 Договору зазначено, що договір про визначення часток у квартирі, що є сумісною власністю є невідємною частиною свідоцтва про право власності, реквізити якого містяться в п.2 цього договору. Згідно витягу про державну реєстрацію прав від 08.08.2011р. було проведено державну реєстрацію права власності по 1/3 частині за кожним співвласником. Оскільки спірною квартирою володіла наша сімя батько, мати і я то всі документи зберігались у них і в мене фактично відсутні оригінали правовстановлюючих документів. В подальшому, згідно договору дарування № 2-1409 від 31.08.2011р. [PERSON] і [PERSON] подарували належних їм 2/3 частин квартири [PERSON], який і на даний час є власником відповідної частки. Вказана обставина підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ……від 25.10.2017р. На даний час позивач вирішив розпорядитись належною йому 1/3 частиною спірної квартири. Однак жодних правовстановлюючих документів не збереглось. У звязку із зазначеним [PERSON] отримав копію договору про поділ (визначення розміру) часток квартири, що є спільною сумісною власністю від 14.07.2011р. Інших документів в тому числі і свідоцтва про право власності на житло від 22.04.2002р. позивачу не надано. В подальшому [PERSON] звертався по питанню проведення державної реєстрації права власності на 1/3 частину спірної квартири до державного реєстратора прав на нерухоме майно Полтавської філії державного підприємства «СЕТАМ» Полтавської області [PERSON] Згідно рішення державного реєстратора від 01.09.2017р. спочатку було зупинено розгляд заяви позивача у звязку із неподанням оригіналу свідоцтва про право власності на житло від 22.04.2002р. та неподанням оригіналу договору про поділ (визначення розміру) часток квартири, що є спільною сумісною власністю від 14.07.2011р. В подальшому, згідно рішення державного реєстратора від 15.09.2017р. позивачу взагалі було відмовлено у державній реєстрації права власності на 1/3 частину квартири. Захисник позивача, адвокат [PERSON] звертався із адвокатськими запитами до Полтавської районної державної нотаріальної контори, Полтавської державної аграрної академії та ТОВ «Агрофірма «Петрівське», як правонаступник навчально-дослідного господарства «Ювілейний» та органу БТІ з приводу отримання документів, що посвідчують право на спірну квартиру. Однак із отриманих листів неможливо отримати примірники правовстановлюючих документів на спірну квартиру та для проведення державної реєстрації права власності. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки оригінали правовстановлюючих документів на квартиру не збереглись, численні намагання їх відновити не принесли бажаного результату я змушений звертатись до суду для захисту свого порушеного права шляхом подання заяви про визнання права власності на спірну квартиру. Згідно звіту визначення оціночної вартості квартири від 02.11.2017р. вартість 1/3 частини становить 86256 грн. Згідно до ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою стороною, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 331 ЦК України передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом . Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними в судовому засіданні \~\~та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved