Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.10.2012 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10015/0365 філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 2000,00 грн. Відповідно до п. 1.1.4 Кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 24,0 % річних в порядку та строки, визначені договором. Відповідач взятих на себе за умовами договору зобов`язань не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 26.12.2018 року складає 15010,79 грн. та яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 22.03.2019 року відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Кодимського районного суду Одеської області клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Також, про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін відповідача, було повідомлено шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У встановлений судом строк, не скориставшись своїми процесуальними правами учасника справи, відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відповідач не подала, у зв`язку з чим згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані представником позивача документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 03.10.2012 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10015/0365 філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №5700/0997-PR, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 2000,00 грн. З розрахунку суми боргу по договору № 5700/0997-PR від 03.10.2012 року укладеного між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10015/0365 філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] вбачається, що заборгованість останнього станом на 26.12.2018 року становить 15010 грн. 79 коп., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом, із нарахованих відсотків за користування кредитом, з заборгованості за РКО, нарахованої пені за прострочений основний борг по кредиту, інфляційних втрат від прострочених сум за кредитом та за несвоєчасну сплату відсотків, 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу та за несвоєчасне погашення відсотків. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку встановленому договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Всупереч цих вимог, відповідач [PERSON] взятих на себе зобов`язань не виконав, що призвело до утворення заборгованості. Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з`явився та не надав суду доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved