Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, обгрунтовуючи позовні вимоги, тим, що після смерті спадкодавця, спадкоємиць за законом звернувся до нотконтори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину в зв»язку з відсутністю реєстрації права власності за спадкодавцем на нерухоме майно. В судове засідання позивач не з»явився попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] сільської ради Полтавського району до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, зазначивши, що вони не заперечують з приводу задоволення заявлених позовних вимог. При вирішенні справи по суті покладаються на розсуд суду. Від третіх осіб до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, зазначивши, що при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 29 квітня 2010 року помер спадкодавець [PERSON], про що 29.04.2010 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області складено відповідний актовий запис за №1197, та видано свідоцтво про смерть серія І КЕ №159169 (Додаток 1). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на приватизовану земельну ділянку площею 0,12 га., що знаходиться в с. Бершацьке, Полтавського району, та житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул.. Ставковій, 5, в с. Бершацьке, Полтавського району. Як встановлено, за життя заповіт померлий не залишив, в звязку з чим згідно ч. 2. ст. 1223 ЦК України право на спадкування за законом одержують особи, визначені в ст. ст. 1261 1265 ЦК України. Згідно зі ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 Цивільного кодексу України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та онук [PERSON]. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Онук померлого [PERSON], який є спадкоємцем по праву представлення на частку, яка за життя належала б померлій 19.04.2004 року матері [PERSON] (до шлюбу Зеновій) [PERSON], в установлений ст. 1270 ЦК України відмовився від прийняття спадщини на майно померлого 29.04.2010 року діда [PERSON], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №244/02-31, виданої 01.03.2016 року нотаріусом Четвертої полтавської держнотконтори. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Отже, в звязку з відмовою [PERSON] від прийняття спадщини на майно померлого 29.04.2010 року [PERSON], позивач [PERSON] являється єдиною його спадкоємицею. В установлений ст. 1270 Цивільного кодексу України строк [PERSON] подала до Четвертої полтавської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини на майно померлого [PERSON]. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №244/02-31, виданої 01.03.2016 року нотаріусом Четвертої полтавської держнотконтори, до майна померлого 29.04.2010 року [PERSON] заведена спадкова справа №214/2010 за заявою про прийняття спадщини від дружини померлого [PERSON]. Також встановлено, що спадкоємиця [PERSON] звернулась до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на приватизовану земельну ділянку площею 0,12 га. та житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул. Степовій, 5, в с. Бершацьке, Полтавського району. Як встановлено, 29.07.2011 року нотаріусом Четвертої полтавської ДНК, спадкоємиці видано свідоцтво про право на спадщину за законом на приватизовану земельну ділянку площею 0.12 га., передану для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що знаходиться в с. Бершацьке, Полтавського району. Згідно постанови №244/02-31, виданої нотаріусом Четвертої полтавської ДНК від 01.03.2016 року, встановлено, що у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями постановою [PERSON] відмовлено, так як відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на будинковолодіння. Відповідно до п. 4. ст. 25, п. 1 ст. 346 ЦК України, нотаріусом було роз»яснино спадкоємцю, що цивільна правоздатність [PERSON] припинилась в звязку з його смертю, що унеможливлює оформити за ним право власності на домогосподарство, і як наслідок позбавляє спадкоємця за законом можливості прийняти спадщину в установленому законом порядку. Згідно довідки №44, виданої 02.03.2016 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради, померлому 29.04.2010 року гр. [PERSON] згідно запису в по господарській книзі №7, особового рахунку №262-3, належить житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по вул. Ставковій, 5, в с. Бершацьке, Полтавського району (Додаток 6). Спадковий будинок розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0.1200 га., яка належить позивачу на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №102852, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.07.2011 року нотаріусом Четвертої полтавської ДНК, зареєстрованого в реєстрі за №2-947. Отже, суд вважає, що відсутність правовстановлюючого документу, що засвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок з господарськими будівлями позбавляє спадкоємця за законом можливості відповідно до вимог чинного законодавства оформити свої спадкові права на нього та одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Згідно частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно технічного паспорта виготовленого станом на 15.03.2015 року КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» на земельній ділянці в с. Бершацьке по вул. Ставковій, 5, розташований житловий будинок літ. А-1,а (загальною площею 24.9 м2, житловою площею 9.4 м2), сарай літ. Б, погріб літ. б, вбиральня літ. б1, хвіртка літ. №1, огорожа літ. №2, колодязь літ. №3. Згідно архітектурно будівельного висновку про технічний стан житлового будинку та господарських будівель на вул. Ставковій, 5, в с. Бершацьке, Полтавського району, виготовленого комунальним підприємством „Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району 15.03.2016 року, встановлено, що будівлі розташовані на ділянці без порушення Державних будівельних норм України ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». Технічний стан основних конструктивних елементів будівлі задовільний. Отже, житловий будинок (літ. А-1,а) та господарські будівлі є придатним для подальшої експлуатації за призначенням. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13, роз»яснено, що за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання за нею як за спадкоємцем за законом права власності на спадкове нерухоме майно після померлого [PERSON]. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 376, 392, 1216, 1218, 1225 1223, 1278, 1296 ЦК України,

Outcome: approved