Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати припиненим договір іпотеки від 01.11.2005 року, укладений між позивачем та відповідачем, зняти заборону щодо відчуження нерухомого майна та внести до реєстрів відомості про виключення записів щодо нерухомого майна, належного позивачу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.11.2015 року між банком та ТОВ «Максим» було укладено кредитний договір №277/05/00-KL, за умовами якого позивачу було надано кредитні кошти у формі кредитної лінії для поповнення обігових коштів з максимальним лімітом заборгованості в сумі 1300000,00 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем 01.11.2005 року було укладено договір іпотеки, за умовами якого позивач передав в іпотеку квартиру [ADDRESS]. У зв'язку з укладенням договору іпотеки 01.11.2005 року приватним нотаріусом КМНО Колєсник С.А. накладено заборону на відчуження вищевказаної квартири до припинення договору іпотеки. Посилаючись на те, що боржника за кредитним договором ТОВ «Максим» було визнано банкрутом та основне зобов'язання за було припинено у зв'язку із такою ліквідацією, вважає свої вимоги правомірними тому просить їх задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позові та просив їх задовольнити. Вказував на те, що позивач не звертався до суду із позовом про стягнення боргу як з позивача так і третьої особи ТОВ «Максим». Виконавчий напис який було вчинено 18.09.2009 року приватним нотаріусом КМНО Шепелюк О.Г. про звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог банку, судом було визнано таким, що не підлягає виконанню. Рішення суду на момент розгляду справи, набрало законної сили. Тому, у зв'язку із припиненням основного зобов'язання, його позовні вимоги про припинення договору іпотеки є правомірними. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що факт ліквідації боржника (ТОВ «Максим») за кредитним договором з внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником. Представник третьої особи ТОВ «Максим» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся. Представник третьої особи Державна реєстраційна служба України в особі Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві надійшли до суду пояснення, в яких він просив розглядати справу за його відсутності, при ухваленні рішення поклався на розсуд суду та просив ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Заслухавши представника позивача та представника відповідача, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01.11.2015 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ТОВ «Максим» було укладено кредитний договір №277/05/00-KL, за умовами якого позичальник отримав від банку кредитні кошти в сумі 1 300 000,00 грн., та зобов'язався повернути їх до 31.10.2006 року, сплативши відсотки за користування кредитом в розмірі 22% річних. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та [PERSON] 01.11.2005 року було укладено договір іпотеки, за умовами якого позивач передав банку в іпотеку квартиру [ADDRESS]. У зв'язку із невиконанням ні ТОВ «Максим» ні позивачем зобов'язань за кредитним договором, приватним нотаріусом КМНО Шепелюк О.Г. 18.09.2009 року, за зверненням банку було вчинено виконавчий запис про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.07.2017 року ТОВ «Максим» як юридичну особу у зв'язку із банкрутством було ліквідовано. 21.07.2017 року до Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, було внесено запис про припинення ТОВ «Максим». Відповідно до ч. 1 ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. У зв'язку з ліквідацією ТОВ «Максим» грошове зобов'язання товариства перед банком було припинено, тому, враховуючи те, що зобов'язання позичальника за кредитним договором припинено у зв'язку з його ліквідацією, позивач вважає, що і похідне зобов'язання позивача є припиненим, у зв'язку із припиненням основного зобов'язання за кредитним договором. Представник відповідача вказував на те, що сам факт ліквідації позичальника за кредитним договором за наявності заборгованості за цим договором, не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником. Окрім цього зазначав, що за наявності вчиненого виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, банк реалізував своє право на задоволення своїх правомірних грошових вимог. З таким твердженням суд повністю погодитися не може виходячи із наступного. Як убачається із матеріалів справи та не заперечувалося учасниками, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22.06.2017 року, яке ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.09.2017 року було залишено без змін, позовні вимоги [PERSON] до приватного нотаріуса КМНО Шепелюк О.Г., ПАТ «Банк Форум» треті особи: ТОВ «Максим», Головне управління юстиції у м. Києві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню було задоволено, визнано виконавчий напис приватного нотаріуса КМНО Шепелюк О.Г. від 18.09.2009 року про звернення стягнення на майно позивача який зареєстрований в реєстрі за №1544 таким, що не підлягає виконанню. На момент розгляду справи, вказане рішення суду набрало законної сили. Отже, на момент розгляду справи відповідач фактично не реалізував у встановленому законом порядку свого права, на стягнення з ТОВ «Максим» та позивача коштів, оскільки рішення суду, дійсного виконавчого напису нотаріуса або договору про задоволення вимог іпотекодержателя немає. За приписами положень ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Іпотека припиняється, окрім іншого у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Основне зобов'язання - зобов'язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов'язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою (ст. 1 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. За таких обставин, враховуючи встановлення судом факту припинення основного зобов'язання боржника ТОВ «Максим» у зв'язку із його ліквідацією, відсутності рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині припинення договору іпотеки підлягає задоволенню, так само як і підлягає задоволенню вимога про зняття заборони на відчуження предмету іпотеки, оскільки іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому законом. Оскільки наслідком визнання припиненим договору іпотеки є виключенням відомостей про обтяження предмету іпотеки, то вимога позивача щодо внесення до державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про виключення з реєстру запису про обтяження предмету іпотеки, яке належить позивачу є передчасною, оскільки уповноважений на такі дії орган, не розглядав таку вимогу та, відповідно не міг порушити права позивача, які можуть бути захищені у порядку встановленому законом. За таких обставин, така вимога позивача задоволенню не підлягає. Інші докази, які містяться в матеріалах справи не впливають на висновки суду і їх не спростовують, тому до уваги не беруться. Судові витрати підлягають розподілу у порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial