Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики вказуючи, що 08.08.2016 року між ним та відповідачем був укладений договір позики відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 10000 доларів США зі сплатою відсотків в розмірі 4% на місяць, та зі строком повернення до 08.02.2017 року. На підтвердження укладеного договору позики відповідач написав розписку. Однак, у встановлений строк [PERSON] борг не повернув і до цього часу від повернення коштів ухиляється, тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 10000 доларів США , що в еквіваленті за курсом НБУ становить 269\~100,00 грн. та 4% річних від простроченої суми, що становить 170\~361,82 грн., а всього 439461,82 грн. В ході розгляду справи позивач позовні вимоги збільшив та просив стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики в розмірі 485020,20 грн., (з яких сума позики 10000 доларів США та 6982,50 доларів США відсотки за користування коштами, а всього 16982,50 доларів США, що станом на 15.01.2018 року еквіавалентно 485020,20 грн.). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] збільшені позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Відповідача в судове засідання не зяавився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до п.3 розділу Х11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-У111 «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. У зв»язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов»язковим для виконання сторонами. В судовому засіданні встановлено, що згідно розписки від 08.08.2016 року, наданої позивачем до суду, [PERSON] отримав від [PERSON] у борг кошти в сумі 10 000 доларів США зі сплатою відсотків в розмірі 4% на місяць, які він зобовязався повернути до 08.02.2017 року. У зазначеній в розписці строки відповідач, отримані в якості позики кошти не повернув, чим порушив умови договору. Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому виконавцем визначеної грошової суми, або визначеної кількості речей. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім, оскільки після укладення цього договору всі обов»язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 485020,20 грн., (з яких сума позики 10000 доларів США та 6982,50 доларів США відсотки за користування коштами, а всього 16982,50 доларів США, що станом на 15.01.2018 року еквівалентно 485020,20 грн.). Із зазначеного вбачається, що такий розрахунок заборгованості відповідно до курсу НБУ позивачем був зроблений станом на 15.01.2018 року, який відповідно до облікової ставки НБУ становив 28,58 грн. за 1 долар США. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Враховуючи те, що відповідно до облікової ставки НБУ станом на день винесення рішення 1 долар США становив 26,69 грн., тому до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає борг за договором позики в сумі 10\~000 доларів США та 6982,50 доларів США відсотків за користування коштами, а всього 16982,50 доларів США, що еквівалентно 453\~262, 92 гривні. Позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову, оскільки являється інвалідом 2 групи, тому на підставі ст.141 ЦПК України до стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 4\~532,62 грн.

Outcome: approved