Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті матері позивача, залишилось спадкове майно, яке з поміж всього іншого складається з цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Радомишльський р-н, с. Меделівка, вул. Колгоспна, № 53, інших спадкоємців, які б мали право та претендували на зазначене майно немає, а тому просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно. В судовому засіданні позивач не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без\~ його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити. \~ \~ \~ \~\~\~\~Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~ Виходячи зі змісту ст.4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~\~ \~ \~Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~\~ У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], народився 22.03.1974 року у м. Кунград, на даний час зареєстрований та проживає в [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження позивача серії І-ГП № 405716, що видане Кунградським рай відділом ЗАГС ККАССР від 28.10.1974 року, його матірю є [PERSON], українка. 03 березня 2016 року померла мати позивача, [PERSON] у віці 69 років в с. Меделівка, Радомишльського району Житомирської області, що також підтверджує свідоцтво про смерть серії І-ТП № 276437 від 09.03.2016 року, видане виконавчим комітетом Мірчанської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. У відповідності до ст. 1261 ЦК України позивач, як єдиний спадкоємець 1-ї черги, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, де на підставі цього, приватним нотаріусом [PERSON] було заведено спадкову справу під № 85/2016, що також підтверджує витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 44393114 від 08.07.2016 року. До складу спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON], увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Меделівка, Радомишльського району Житомирської області по вул. Колгоспна, № 53, що підтверджується довідкою № 273 від 19.05.2017 року з виконавчого комітету Мірчанської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Згідно п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Однак, приватним нотаріусом [PERSON] не може бути видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом (в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України), згідно якого останній стане спадкоємцем вищевказаного житлового будинку оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нього, адже згідно довідки № 449 від 27.06.2017 року, виданою КП «Житомирське обласне міжміське БТІ», право власності на житловий будинок № 53 по вул. Колгоспна в с. Меделівка, Радомишльського району, Житомирської області не зареєстровано. А у відповідності до п.4.12 та п.4.18 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012 року: «Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі відповідного свідоцтва документів, нотаріус розяснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку». Згідно ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація права була проведена відповідно до законодавства, що діяло в момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. А відповідно до ст.ст. 100 та 101 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, які діяли на той момент, не передбачалося та не повязували набуття права власності на будинок з реєстрацією його в органах БТІ чи інших установах. Однак, починаючи з дня побудови будинку (1965 рік) і до дня своєї смерті мати позивачки, увесь цей час проживала в даному будинку та була головою двору, а відповідно, постійно, відкрито і безперервно володіла та користувалася цим домоволодінням як власним, що також підтверджує довідка № 276, № 274 та № 275 від 19.05.2017 року з виконкому Мірчанської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. У відповідності до ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Також, згідно до вимог «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», від 07 лютого 2002 року № 7/5, зареєстрованого в Мінюсті України 18 лютого 2002 року за № 157/16445, з наступними змінами, а також листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності якого не була проведена, і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Загальна інвентаризаційна вартість цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 29 477,00 гривень, що підтверджує технічний паспорт на житловий будинок від 29.06.2017 року. У відповідності до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відмерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Outcome: approved