Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зобов»язання знести двоповерхову прибудову в літ.»А1» до житлового будинку [ADDRESS], і підвал (приміщення (2-1) під прибудовою до житлового будинку [ADDRESS] та привести об»єкт у відповідність до первісного стану. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач є співвласником даного будинку. Позивач посилається на те, що [PERSON] допускає порушення його прав, шляхом здійснення будівництва двоповерхової прибудови до будинку і підвалу з грубими порушення будівельних норм і правил, а також з відхиленням від проектної документації, В грудні 2014 р. позивач виявив деформацію підлоги та появу тріщин на стінах, які виникли внаслідок здійснення [PERSON] будівництва. Зазначеними діями, як зазначає позивач, відповідач порушує його право на безпечну експлуатацію будинку, а також значно збільшує свою частку у спільному майні. Також позивач зазначає, що внаслідок дій [PERSON] щодо здійснення самочинного будівництва, він позбавлений можливості реалізувати своє право на поділ об»єкта нерухомості в натурі, в зв»язку з існуванням самочинного будівництва. В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги і обгрунтування позову в повному обсязі та просив їх задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що відповідач, своїми діями щодо здійснення самочинного будівництва в порушення будівельних норм і правил порушує права позивача на безпечну експлуатацію жилого приміщення, на виділ своєї частки в натурі, а також створив умови для збільшення своєї частки у спільному майні. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивач ні при зверненні до суду, ні в ході судового розгляду не довів своє право на звернення до суду з вимогами про знесення самочинно збудованого приміщення. Представник Державної архітектурно-будівельної інспекції України просила прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства, підтвердила факт здійснення інспекцією перевірки щодо здійснення [PERSON] самочинного будівництва, однак зазначила, що на час розгляду справи інспекція позбавлена можливості вжиття будь-яких заходів, оскільки функції з контролю за дотримання містобудівного законодавства передані Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Третя особа [PERSON], та представник третьої особи [PERSON] підтримали заявлений позов та просили його задовольнити. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 20.02.2008 року [PERSON] є власником 17/50 частин житлового будинку [ADDRESS], який складається з житлового будинку (на плані під літ «А»), житловою площею 96,20 кв.м. нежитловою площею 160 кв.м., а також сараїв (на плані під літ. «В», «Г», «Д»), погріба (на плані «під В»), вбиральня (на плані під літ.»Ж»), спорудження ( на плані №№1-7, І-V). Договір дарування зареєстрований у визначеному законом порядку Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна за реєстровим номером №12554 від 06.03.08р. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.10.2003 року власниками 20/50 у рівних долях житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] Відповідач, [PERSON] є власником 8\\30 частини будинку [ADDRESS] Відповідно до розпорядження представника Президента України №78/1 від 17.02.93р. [PERSON] надано дозвіл на будівництво прибудови до житлового будинку [ADDRESS] розміром 6,5м*11м, та проведення переобладнання у 8/30 частині будинку згідно з розробленим проектом, погодженим з відповідними службами з умовою, що буде знесений сарай літерою «Б». Судом встановлено, що [PERSON] здійснюється самочинне будівництво та перепланування буд.[ADDRESS]. Згідно технічного паспорту на домоволодіння, виданим КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна» станом на 29.03.2008 р. підвал «А-1» та навіс під літ.»З» зазначені як самочинне будівництво, приміщення 2-1 - 2-3, 2-7 - 2-9 у експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку відмічені як нездані в експлуатацію, також виконані роботи реконструкції між приміщеннями 2-3 і 2-5 відновлено виконаний проріз у приміщенні, під приміщенням 2-9 влаштовано нове приміщення в два поверхи (підвал та перший поверх). Двоповерхова прибудова в літ.»А1» до житлового будинку № [ADDRESS] і підвал (приміщення 2-1) під прибудовою до житлового будинку визнані самочинним будівництвом відповідно до рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 20.08.2015 р., а тому зазначені обставини в силу положень ч.3 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають.. Також судом встановлено, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві було проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, будівельних норм, державним стандартів і правил, за результатами якої був складений акт від 11.09.12р., відповідно до якого, в ході позапланової перевірки дотримання законодавства у сфері містобудівельної діяльності, будівельних норм, державним стандартів і правил було встановлено наявність незакінченого будівництва двоповерхової прибудови до житлового будинку [ADDRESS]. Постанови №65 про накладення штрафу у справі про адміністративне правопорушення від 03.02.2009 р. [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за самовільно збудований навіс до приватного житлового будинку та самовільні будівельні роботи у підвалі. Крім цього, судом встановлено, що згідно з приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідють законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та нормативно-правовим актам б/н від 05.02.2014р. встановлено, що [PERSON] розпочато будівництво прибудови літ. «А1» до будинку літ. «А» над підвалом та двоповерхової прибудови біля приміщення підвалу, а також розпочате будівництво навісу літ. «З». Також, при здійснені зазначеного будівництва встановлено порушення ч.1 ст.34 Закону України « Про регулюванні містобудівної діяльності». Відповідно до вказаного припису головний державний інспектор Інспекційного відділу №2 Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві вимагає з 05.02.2014 р. зупинити виконання будівельних робіт до усунення порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності та усунути порушення містобудівного законодавства відповідно до вимог чинного законодавства. Станом на 30.01.2015 р. зазначений припис виконаний відповідачем не був. Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч.4 ст.376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану (ч.7 ст.376 ЦК України.). Тобто, закон чітко визначає перелік суб»єктів, які можуть звернутись до суду з позовом про знесення самочинно збудоване приміщення та підстави такого звернення. Згідно пп. 3, 4 ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та припинення дії, яка порушує право, та відновлення становища, яке існувало до порушення Відповідно до ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В обґрунтування своїх позовних вимог, [PERSON] посилалась на те, що через здійснення відповідачем самочинного будівництва порушується його право на безпечну експлуатацію нерухомого майна, що належить на праві власності позивачу. Позивач в якості доказу на підтвердження зазначених обставин надав суду звіт про результати візуального обстеження одноповерхового житлового приватного будинку з мансардою по [ADDRESS], складений Державним науково-дослідним та проектно-вишукувальним інститутом «НДІПРОЕКТПЕКОНСТРУКЦІЯ» від 08.04.2014 р., відповідно до якого в ході візуального обстеження було встановлено, що двоповерхова прибудова здійснена з відхиленням від проектної документації, в прибудові виконано підвал, який не передбачений проектом, частину навісної стіни прибудови виконано по металевих консольних балках з опиранням на стіну існуючого одноповерхового будинку, де і спостерігаються значні тріщини у місці опирання балки прибудови, по факту прибудова з підвалом збільшена,що не відповідає виконаним проектним рішенням, дах прибудови не закінчено,характер виявлених існуючих тріщин на одноповерховому будинку вказує на те, що будівельні роботи по несучим конструкціям прибудови виконані з відхиленням від будівельних норм та правил. Питання щодо технічного стану будівлі під час даного візуального обстеження не вирішувалось. Відповідно до Звіту про проведення технічного обстеження приватного будинку за адресою: м.Київ, [ADDRESS], складеного України Державним науково-дослідним та проектним інститутом «УКРНДІПРОЕКТРЕСТАВРАЦІЯ» загальний стан конструкцій цегляних стін головного та дворового фасадів незадовільний та потребує ремонтно-рестравраційних робіт. Доказів щодо наявності загроз під час експлуатації частини житлового будинку [ADDRESS] в зв»язку із здійсненням [PERSON] самочинного будівництва матеріали справи не містять, а отже доводи позивача в цій частині є недоведеними. Наявність тріщин в будинку не може бути підставою для знесення самочинно збудованих приміщень, оскільки це є крайньою мірою реагування у разі наявності порушень прав громадян або суспільних інтересів, якщо дані порушення не можуть бути усунуті шляхом здійснення перебудови. Крім того, позивач при зверненні до суду як на підставу своїх вимог, посилається на те, що наявність самочинної прибудови, здійсненої відповідачем перешкоджає йому реалізувати своє право власності і виділити свою частку у спільній частковій власності в натурі. Однак, матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження даних обставин. Позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що він звертався до суду з вимогою про виділ частки із спільної часткової власності в натурі, однак йому було відмовлено з підстав наявності самочинно збудованих [PERSON] споруд. В ході судового розгляду представник позивача посилався на те, що у позивач мав намір приватизувати земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок, однак вчинення таких дій є не можливим в зв»язку з існуванням самочинно збудованих приміщень, не введених в експлуатацію. Будь-яких доказів на підтвердження зазначених обставини суду надано не було. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачем ні при зверненні до суду, ні в ході судового розгляду не доведено суду наявність порушення його права, суд не вбачає підстав для задоволення позову в зв»язку з його недоведеністю. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст..88 ЦПК України і в зв»язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed