Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок № 73-а по вул.Калініна в с. Калинівка Солонянського району Дніпропетровської області, а в будинку з 2005 року зареєстрований відповідач на його прохання. Після реєстрації відповідач ніколи не проживав в будинку позивача, не сплачував комунальні платежі, не отримував кореспонденцію, особистих його речей в будинку немає. Оскільки комунальні платежі нараховуються згідно чисельності зареєстрованих осіб, то позивач змушений нести витрати самостійно, а відповідач не сплачує такі платежі, добровільно визначив собі інше місце проживання і жилим приміщенням не користується більше 10 років, що підтверджується актом обстеження. Оскільки реєстрація відповідача значно порушує права позивача як власника будинку у користуванні та розпорядженні вказаним нерухомим майном, тому він \~змушений звернутися до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням в належному йому на праві власності будинку. В судове засідання позивач [PERSON], який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.23,29), не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі договору про надання юридичних послуг від 03.06.2015 року (а.с.16), в судове засідання 09 липня 2015 року не зявився, надав суду заяву, згідно якої просив здійснювати розгляд справи без його участі, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи в разі неявки відповідача (а.с.38). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи як за адресою, яка зазначена позивачем в позовній заяві по вул.Компанійця, буд.9 в с.Калинівка Солонянського району Дніпропетровської області (а.с.30-32), так і за зареєстрованим місцем свого проживання [INFO] (а.с.33-35), про що свідчать направлені рекомендованою кореспонденцією на його адресу повістки-виклики до суду, які повернулися без вручення з відміткою «адресат не проживає» (а.с30-35). У звязку з зазначеним, суд вважає можливим здійснити розгляд справи за відсутності відповідача, оскільки відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Представник третьої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.27), в судове засідання не з'явився, згідно заяви (а.с.36) просили розглядати справу без участі представника сектору. У звязку з неявкою у судове засідання відповідача, який бере участь у справі, суд у відповідності зі ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та за згодою позивача у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові\~\~докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню\~\~з наступних підстав. Згідно ст.150 Житлового кодексу України\~громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання\~\~і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. В силу\~ст.386 ЦК України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню, а відповідно\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року» та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що передбачено і положеннями ст.ст. 316, 317, 319, 321\~ЦК України, а обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. В судовому засіданні встановлено, що позивачеві на підстав свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння належить жилий будинок з надвірними спорудами по вул.Калініна, № 73-а в с. Калинівка Солонянського району Дніпропетровської області, яке зареєстроване ТОВ «Абріс» 21 грудня 1999 року за реєстровим №156/162 (а.с.8, 9-12). Відповідно до довідки Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 25 травня 2015 року №337/03-19 в зазначеному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO], але не проживає (а.с.6). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов помешкання громадянина [PERSON] по вул.Калініна, № 73-а в с. Калинівка Солонянського району Дніпропетровської області від 25 травня 2015 року громадянин [PERSON] на момент проведення обстежень в даному будинку не проживає і з моменту реєстрації в 2005 році не проживав (а.с.7). Відповідно до\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї понад шість місяців у випадках, зазначених у пунктах 1-7 ч.3 цієї статті. Згідно\~ст.72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що з 2005 року, тобто більше шести місяців, відповідач відсутній за місцем своєї реєстрації в житловому будинку №73-а по вул. Калініна в с.Калинівка Солонянського району Дніпропетровської області без поважних причин, не зявляється в ньому тривалий час та не користується ним більше шести місяців, при цьому не несе ніяких витрат по утриманню даного будинку. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що\~\~підлягають задоволенню, оскільки відповідач без поважних причин в житловому будинку позивача не проживає більше шести місяців, і з 2005 року не здійснює спроб повернутися проживати у ньому, внаслідок чого відповідно до вимог ст.ст.71,72 ЖК України\~у судовому порядку підлягає визнанню таким, що втратив право на користування жилим приміщенням в житловому будинку №73-а по вул. Калініна в с. Калинівка Солонянського району Дніпропетровської області, так як позивач як власник будинку має право розпоряджатися, користуватися та володіти ним на власний розсуд.\~\~\~\~ Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що\~\~вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщення, є обґрунтованими і такими, що\~\~підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved