Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 листопада 2002 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 124. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони фактично припинили шлюбні відносини з 2011 року. Подальше сумісне життя і примирення між ними позивач вважає неможливим. Спільне господарство ними не ведеться. Спір про поділ майна, що є сумісною власністю, відсутній. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву (а.с. 23), у якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надала суду заяву, у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] (а.с. 22). У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 02 листопада 2002 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 124, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Шлюбні відносини припинилися з 2011 року. Подальше сумісне життя та примирення між ними неможливе. Спір про поділ майна відсутній. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи той факт, що сторони вже тривалий час (більше 2 років) мешкають окремо без ведення спільного господарства та бюджету, суд приходить до висновку, що шлюб [PERSON] та [PERSON] не може бути збережений, оскільки зазначені факти свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі ст. 113 СК України [PERSON] слід залишити прізвище, набуте після реєстрації шлюбу. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved