Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі\~21893,77 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те,\~що 25.01.2015 об 11 год. 50 хв. в м. Харків по вул. Шевченка, 317 відбулась ДТП за участю транспортного засобу «Toyota Yaris», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Daewoo Matiz», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Toyota Yaris», державний реєстраційний номер [NUMBER], який був застрахований у ПрАТ «СК «Українська страхова группа». 26.01.2015 страхувальник потерпілого в ДТП транспортного засобу «Toyota Yaris», державний реєстраційний номер [NUMBER], звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування та надав всі необхідні документи. 12.02.2015 позивачем на підставі рахунку-фактури №1-00000484 від 03.02.2015 та звіту № 09/02/15 від 05.02.2015 було складено страховий акт та розрахунок до нього. На підставі вказаних документів ПрАТ «СК «УСГ» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 21893 грн 77 коп. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 03 березня 2015 року винним у дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 25.01.2015 визнано [PERSON], у звязку з чим позивач вважає, що з [PERSON] підлягає стягненню сума страхового відшкодування. Представником позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, 08.12.2017 подано до суду\~ заяву\~ про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча відповідно до ч. 3 ст. 74 ЦПК України повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідача повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки. У звязку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що ПрАТ «СК «Українська страхова група» застраховано цивільно-правову відповідальність водія [PERSON] при експлуатації транспортного засобу «Toyota Yaris», державний номер [NUMBER], що підтверджується Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2107-13-000-41 від 11.02.2013 (а.с. 6). [PERSON], керуючи автомобілем «ДЕО», держ. № [NUMBER], по вул. Шевченка у м. Харкові, перед зміною напрямку руху не впевнився, що це буде безпечно та не створить перешкоди іншим учасникам руху, у результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Тойота», держ. № [NUMBER], під керуванням [PERSON], чим порушив п. 10.1 ПДР України. Автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 03 березня 2015 року у справі\~\~ № 639/33404/15-п, вина [PERSON] у скоєнні\~ вказаної вище ДТП встановлена у судовому порядку (а.с. 20). Відповідно до ч. 4\~ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином вищевказані обставини доказуванню не підлягають, вина відповідача у скоєнні ДТП встановлена. У відповідності до пункту 1.3\~статті 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 22 вересня 2005 року N 2902-ІУ, потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Згідно\~ст. 4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~в редакції Закону України від 05.07.2012 р. N 5090-УІ, суб'єктами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі. Відповідно до статті 5 цього Закону, об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно статті 6 цього Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Потерпіла особа своєчасно звернулась до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, що підтверджується Довідкою про ДТП № 55805335 (а.с. 8) та заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 9). У відповідності до\~ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до цього\~Закону\~потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну. Згідно зі\~ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рахунку-фактури № 1-00000484 від 03.02.2015 (а.с. 13) та звіту № 09/02/15 про оцінку колісного транспортного засобу від 05.02.2015 (а.с. 14-18) позивачем складено страховий акт № ПССКА-4467 та розрахунок до нього (а.с. 19). Відповідно до п. 36.2\~ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Узгоджену із потерпілою особою суму страхового відшкодування в розмірі 21893,77 грн виплачено страховиком платіжним дорученням № 2884 від 12.02.2015 (а.с. 2), на підставі заяви потерпілої особи (а.с. 9) та складеного страхового акту (а.с. 19). Згідно\~ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана\~майну\~фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.\~ Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Виходячи з номри ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на вищевказане суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення обгрунтованого позову. \~ Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 1600,00 грн , який підлягає стягненню з відповідача на користь ПрАТ «СК «Українська страхова група», на підставі ст. 88 ЦПК України, оскільки, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved