Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Андрієвицької сільської ради Ємільчинського району про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: с. Андрієвичі, вул. Західна, 10, Ємільчинського району, Житомирської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки [PERSON]. Вимоги мотивує тим, що 09.04.2012 року помер його дядько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: с. Андрієвичі, вул. Західна, 10, Ємільчинського району, Житомирської області, яку прийняла його дружина [PERSON], однак не оформила своїх спадкових прав на вказаний будинок. [PERSON] померла 09.11.2015 року. За життя нею було складено заповіт на імя позивача. Після смерті [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Ємільчинського районного нотаріального округу, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 130 ч. 4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). [PERSON] померла 09.11.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №270518 від 10.11.2015 року. Відповідно до заповіту від 31.12.2013 року [PERSON] заповіла все своє майно, з чого б воно не складалось і де б не знаходилось, та все те, що буде належати їй на день смерті, [PERSON] З довідки КП «Новоград-Волинського МБТІ» №135 слідує, що право власності на житловий будинок №10 по вул. Західна, в с. Андрієвичі, Ємільчинського району Житомирської області за [PERSON] не зареєстровано. Згідно ст.1235 ч.1 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Визнання представником відповідача пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлений позов про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями слід задовольнити, визнавши [PERSON] в порядку спадкування за заповітом власником житлового будинку з господарськими будівлями, які знаходяться за адресою: с. Андрієвичі, вул. Західна, 10, Ємільчинського району, Житомирської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved