Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з майна, посилаючись на те, що арешт на дане майно було накладено державним виконавцем при виконанні виконавчого документа про стягнення боргу. Виконавче провадження було знищене, однак арешт з майна не знятий. Позивач звернувсь до державного виконавця відділу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції з заявою про зняття арешту, який накладено на підставі постанови державного виконавця від 26.02.2008 року, в чому йому було відмовлено з-підстав знищення виконавчого провадження. Посилаючись на те, що позивач не має можливості оформити свої спадкові права на майно спадкодавця [PERSON], у зв'язку із неправомірними діями відповідача, просить суд звільнити з-під арешту та скасувати заборону на відчуження квартири [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, звернувсь до суд з заявою про розгляд справи за його відсутності, підтримавши заявлені вимоги та не заперечивши проти розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Просив проводити розгляд справи за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції було винесено 26.02.2008 року постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження на підставі виконання виконавчого документа № 2-2600 виданого 17.12.2007 року про стягнення з [PERSON] боргу. На звернення позивача [PERSON] до відділу ДВС Коростенського МРУЮ в Житомирській області отримано відповідь про те, що оскільки термін зберігання по виконавчому провадженню № 2-2600 закінчився, тому зазначене провадження було знищено. [PERSON] є спадкоємцем після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO] Через накладений арешт та заборону на відчуження квартири [ADDRESS], як спадкового майна, позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права. Згідно ч.1,2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності із ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оцінивши в сукупності всі зібрані по справі докази, враховуючи те, що арешт майна був заходом виконання рішення суду, а виконавче провадження на даний час знищено, однак державним виконавцем не вчинено дій щодо скасування даних заходів, що обмежує права позивача як спадкоємця вказаного вище майна, суд вважає правильним здійснити захист прав позивача шляхом звільнення квартири [ADDRESS] з-під арешту. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved