Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням домоволодінням №9 по вул. Тагільській у м. Дніпропетровську. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що йому на підставі договору дарування від 07 червня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, реєстровий №3026, на праві власності належить 27/96 частин домоволодіння №9 по вулиці Тагільській у м. Дніпропетровську. Також на підставі Договору дарування земельної ділянки від 07 червня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, реєстровий №3023, позивачу належить земельна ділянка площею 0,0456 га., що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вулиця Тагільська, 9. У спірному домоволодінні за даною адресою продовжує бути зареєстрованою донька позивача [PERSON], яка була зареєстрована у вказаному домоволодінні як член родини. На теперішній час вона не проживає в будинку з червня 2014 року, її особисті речі відсутні, проживає за іншою, невідомою позивачу, адресою. Починаючи з червня 2014 року [PERSON] в будинку не проживає, не сплачує за комунальні послуги, тому позивач просив суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - домоволодінням №9 по вулиці Тагільській у м. Дніпропетровську. Позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив справу слухати у його відсутність, про що надав письмову заяву, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про день слухання справи сповіщалась належним чином через оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» №84 від 22.10.2015 року. За даних обставин та зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Треті особи у судове засідання не зявилися, про слухання справи повідомлялись належним чином, причин неявки суду не повідомили. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відповідно до договору дарування від 07 червня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, реєстровий №3026, належить 27/96 частин домоволодіння №9 по вулиці Тагільській у м. Дніпропетровську. Також на підставі Договору дарування земельної ділянки від 07 червня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, реєстровий №3023, позивачу належить земельна ділянка площею 0,0456 га., що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вулиця Тагільська, 9. У спірному домоволодінні за даною адресою продовжує бути зареєстрованою донька позивача [PERSON], яка була зареєстрована у вказаному домоволодінні як член родини з дозволу позивача. Як встановлено судом та підтверджується письмовими показаннями сусідів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від 10.08.2015 року відповідачка не проживає у домоволодінні №9 по вулиці Тагільській у м. Дніпропетровську з червня 2014 року та її особисті речі відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідачка не проживає в будинку більше одного року, її реєстрація за вказаною адресою не дозволяє позивачу розпорядитися своєю власністю, крім того, він змушений нести витрати по оплаті поточних платежів з урахуванням кількості зареєстрованих осіб, тому суд вважає визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - домоволодінням №9 по вулиці Тагільській у м. Дніпропетровську. Також суд вважає стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 243,60 грн. витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved