Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, просить стягнути з відповідача суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 28 042,09 грн та судові витрати у розмірі 1 762,00 грн. Позов мотивує тим, що 08.05.2015 між ПАТ «Страхова компанія «Країна» та [PERSON] було укладено Договір №УА/102335 добровільного страхування наземного транспорту, предметом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, пов`язані із володінням та користуванням транспортним засобом, а саме автомобілем «Mercedes-Benz» ДНЗ [NUMBER] . 08.10.2015 року в 17:20 год в м. Києві на перехресті вул.Червоноармійської-Деміївської сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mitsubishi Lancer Comfort», ДНЗ [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mercedes-Benz» ДНЗ [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого зазначені транспортні засоби зазнали механічні ушкодження. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.12.2015 року особою винною у скоєні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] , крім того постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.11.2015 року винним у даній дорожньо-транспортній пригоді визнано і відповідача. [PERSON] звернувся до позивача з вимогою відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 05.11.2015 останньому виплачено страхове відшкодування в розмірі 156 084,18 грн. Згідно полісу №АІ/5584328 страхова сума визначена в розмірі 50 000,00 грн, франшиза - 0, 00 грн. Зважаючи на викладене, вважає, що відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди (з урахуванням вини 50%) - 78 041, 09 грн і страховим відшкодуванням, яке ПрАТ «СК «Країна» зобов`язана відшкодувати згідно з умовами полісу №АІ/5584328 - 50 000,00 грн, тобто 28 042,09 грн. Посилається на норми ст.ст. 993, 1166, 1194 Цивільного кодексу України та ст.27 Закону України «Про страхування» та просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Ухвалою судді від 08.05.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 12.07.2019 на адресу суду надійшла заява від відповідача про розгляд справи без його участі. В судове засідання повноважний представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву від 21.08.2019, в якій справу просить слухати у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не скерував, клопотання про відкладення не подавав. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 08.05.2015 між ПАТ «Страхова компанія «Країна» та [PERSON] було укладено Договір №УА/102335 добровільного страхування наземного транспорту, предметом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, пов`язані із володінням та користуванням транспортним засобом, а саме автомобілем «Mercedes-Benz» ДНЗ [NUMBER] (а.с.16-17). Згідно полісу №АІ/5584328 застраховано транспортний засіб «Mitsubishi Lancer Comfort», ДНЗ [NUMBER], страховик ПрАТ «СК Україна» (а.с.30). Судом встановлено, що 08.10.2015 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля марки «Mercedes-Benz» ДНЗ [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що стверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №75870642 (а.с. 12). Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 14.12.2015 (а.с.13) особою винною у скоєні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] , крім того постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.11.2015 винним у даній дорожньо-транспортній пригоді визнано і відповідача [PERSON] (а.с.14). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, як вбачається зі змісту вище наведених постанов обидва водії - [PERSON] та [PERSON] допустили порушення п.16.5. Правил дорожнього руху України, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до ч.1, 2 ст.22 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). [PERSON] , діючи на підставі довіреності виданої власником автомобіля «Mercedes-Benz» ДНЗ [NUMBER] - [PERSON] , звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Країна» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.26). Розмір матеріального збитку, завданого під час вище згаданого ДТП, було визначено згідно п.18.1 Договору №УА/102335 добровільного страхування наземного транспорту за яким відповідно до обраних умов страхувальником при укладені цього договору визначення розміру збитку та страхового відшкодування може здійснюватися страховиком на підставі рахунків СТО. Згідно протоколу огляду транспортного засобу (а.с.15-21), рахунку на оплату №СВ00000061 від 21.10.2015 (а.с.24), страхове відшкодування склало156 084,18 грн. Судом встановлено, що позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 156 084,18 грн. згідно заяви [PERSON] на рахунок ФОП [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням №12606 від 05.11.2015 (а.с.28) та №12708 від 06.11.2015 (а.с.29). Відповідно до ст.993 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник мав би до особи, яка завдала збитки. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (п.3 ч.1 ст.1188 ЦК України). Враховуючи вище наведе, суд прийшов до висновку, що позивач підставно звернувся з позовом про відшкодування [PERSON] різниці між фактичним розміром шкоди (з урахуванням вини останнього 50%) - 78 041, 09 грн і страховим відшкодуванням, яке ПрАТ «СК «Країна» зобов`язана відшкодувати згідно з умовами полісу №АІ/5584328 - 50 000,00 грн, тобто 28 042,09 грн. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1762 грн., сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с.3).

Outcome: approved