Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, вказуючи, що публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», яке наразі змінило свою назву на акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі за текстом - Банк; АТ КБ «ПриватБанк»), та [PERSON] 24 грудня 2012 року уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. В обґрунтування позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» зазначило, що відповідно до Генеральної угоди [PERSON] (далі за текстом - Відповідач) отримала кредит у розмірі 19642,61 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Генеральна угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/rules, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом [PERSON] у заяві. Позивач зазначив у позові, що свої зобов`язання перед [PERSON] Банк виконав, надавши їй кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Після отримання кредиту [PERSON] свої кредитні зобов`язання не виконала належним чином, в результаті чого у неї перед Банком станом на 20 травня 2019 року утворилася заборгованість у сумі 47267,61 грн., яку просять стягнути з відповідача на користь Банку, а також 1921 грн. судового збору. При подачі позову до суду представник Банку за довіреністю Савіхіна А.М. просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги банку підтримала у повному обсязі (а.с.4). Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про місце, дату і час судового розгляду справи, звернулися до суду з письмовими заявами, в яких просять дану цивільну справу розглядати без їх участі без застосування засобів технічної фіксації, у зв`язку з чим на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. При цьому представник позивача за довіреністю Гей О.Д. наполягає на задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк», просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі із зазначених у позові підстав. Відповідач [PERSON] і її представник адвокат Богдан В.М. у своїх заявах зазначили, що вони позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] не визнають у повному обсязі. Просили застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності, посилаючись на пропущений позивачем строк позовної давності, оскільки згідно розрахунку, наданого позивачем, останній платіж відповідачем було зроблено 25 квітня 2016 року. В свою чергу, банк звернувся із зазначеним позовом лише у червні 2019 року, тобто понад три роки після спливу встановленого законом трирічного строку позовної давності. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, заперечення проти задоволення позову з боку відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За змістом ст.ст.12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Згідно ст.ст.207, 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі і вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах, де відображена воля сторін. Встановлено, що 24 грудня 2012 між позивачем АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором №ZPPVSE00000569 від 14 липня 2006 року. Відповідач [PERSON] засвідчила підписом, що згодна з тим, що ця Генеральна угода разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком кредитний договір (а.с.10,54). [PERSON] не виконала своїх зобов`язань за Генеральною угодою без номеру від 24 грудня 2012 року, у зв`язку з чим станом на 20 травня 2019 року має заборгованість перед Банком у сумі 47267,61 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 12410,28 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 9232,82 грн., заборгованості за пенею та комісією 18367,17 грн. та штрафу 7257,34 грн. відповідно до п.2.2 Генеральної угоди (а.с.8). Пунктом 1.1.2 Генеральної угоди заборгованість по Договору 1 з дати підписання Генеральної угоди складає 21058,61 грн. Пунктом 1.1.3 встановлено дату кінцевого повернення кредиту 31 грудня 2017 року. Пунктом 1.2 Встановлено обов`язок позичальника мати на рахунку суму в розмірі 1416,00 грн. Відповідно до п.2.1 Генеральної угоди, Банком надано позичальнику кредит в сумі 19642,61 грн., на строк 60 місяців, з 12 грудня 2012 року до 31 грудня 2017 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі потреби в сумі 19642,61 грн., в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів в розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом у зазначені в заяві та Умовах і Правилах строки. Погашення заборгованості погоджено наступним шляхом: починаючи з «01» по «25» число кожного місяця позичальник надає Банку грошові кошти (щомісячній платіж) в сумі 501,47 грн. для погашення заборгованості за Кредитом, процентами та іншими витратами згідно з Умовами та правилами. Дата останнього погашення заборгованості має бути не пізніше 31 грудня 2017 року. Пунктом 2.2 зазначено, що при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених у Генеральній угоді, Умовах та правилах, більш як на 31 день, по зобов`язанням, строк яких не наступив, сторони погодили, що строком повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 32-го дня, вважається простроченою. Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 7257,34 грн. Згідно з п.2 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання. Згідно з ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, у разі порушення позичальником своїх зобов`язань, сторони,

Outcome: dismissed