Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 18.02.2006 року, посилаючись на те, що шлюбне життя у них з відповідачем не склалось, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання сторонами припинено, позивач не бачить сенсу підтримувати сімейні відносини. Від шлюбу сторони мають двоє дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Спору між подружжям про поділ майна та про визначення місця проживання неповнолітньої дитини на даний час не існує. Позивач у судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій одночасно зазначив про те, що позов підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов визнає повністю. На підставі статей 158, 169 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18.02.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Миропільської селищної ради Романівського району Житомирської області від 18.02.2006 року (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Миропільської селищної ради Романівського району Житомирської області від 19.10.2010 року, та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Миропільської селищної ради Романівського району Житомирської області від 09.08.2006 року (а.с. 10, 11). Судом встановлено, що спору між подружжям про поділ майна та про визначення місця проживання неповнолітньої дитини на даний час не існує. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, а також враховуючи повне визнання позовних вимог відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судові витрати суд розподіляє відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved