Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є власником квартири [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстровано місце проживання відповідачки по справі - [PERSON] . Окільки, відповідачка з 2019 року не проживає за адресою реєстрації місця проживання, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, тому, позивачем і подано до суду позов про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання, не з`явився, проте, його представник адвокат Чередніченко О.М., подав до суду заяву в, якій поданий позов вони підтримують, просять задовольнити, розгляд справи проводити без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву в якій позовні вимоги визнала, розгляд справи просила проводити без її участі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК член сім`ї (в тому числі колишній член сім`ї) власника будинку втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Судом встановлено, згідно копій договору купівлі-продажу квартири від 23 січня 2014 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23 січня 2014 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 7-10) . Згідно копій паспорта та реєстраційної картки форми А в квартирі [ADDRESS] зареєстровано місце проживання відповідачки по справі - [PERSON] (а.с. 26-27). Згідно Акту про не проживання, який складено ОСББ «Житлове товариство» від 11 лютого 2021 року, встановлено, що [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але не проживає (а.с. 6). Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.89 ЦПК України). За таких обставин, оскільки судом встановлено, що відповідачка по справі [PERSON] з 2019 року за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] не проживає, що об`єктивно свідчить про зміну її місця проживання, поважних причин відсутності за місцем реєстрації судом не встановлено, тому, позовні вимоги про визнання відповідачки такою, що втратила право користування даним приміщення підлягають задоволенню, що в свою чергу захистить права позивача, як власника даного житла.

Outcome: approved