Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача заборгованості за опалення та підігрів води за період з квітня 2012 року по квітень 2013 року в сумі 4 694, 83 грн., суму інфляційних витрат - 5, 19 грн., 3% річних - 47, 3 грн., а усього 4747, 32 грн. 20 листопада 2013 року по справі було ухвалене заочне рішення, яке скасоване судом за заявою відповідача ухвалою від 03 червня 2014 року. 17 червня 2014 року судом прийнята до розгляду уточнена позовна заява та замінено неналежного відповідача належним - [PERSON]. В обґрунтування уточненого позову зазначено, що відповідачу [PERSON] на праві власності належать нежитлові приміщення в житловому будинку [ADDRESS], які оснащені центральною системою опалення, і теплопостачання у які здійснює КП «Харківській теплові мережі». Розрахунок спожитої теплової енергії здійснено відповідно до «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» КТМ 204 України 244-94 з урахуванням теплового навантаження. Факт постачання теплової енергії у нежитлові приміщення, належні відповідачу, підтверджується актами про підключення та відключення опалення, складеними представниками позивача та житлово-експлуатаційної організації. Згідно Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія є товарною продукцією, що призначена для купівлі-продажу. Представник позивача - Харіна Н.М., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважав за можливе ухвалити заочне рішення у справі. Суд, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до договору дарування нежитлових приміщень від 02 березня 2010 року відповідач [PERSON] є власником нежитлових приміщень підвальної частини № 13-16 в житловому будинку літ. «А-5», загальною площею 89,1 кв.м., що розташовані в житловому будинку [ADDRESS] (а.с. 70). Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість [PERSON] перед КП «Харківські теплові мережі» за період з квітня 2012 року по квітень 2013 року складає - 4 694, 83 грн., сума інфляційних витрат - 5, 19 грн., 3% річних - 47, 3 грн., а усього 4747, 32 грн. Відповідно до п. 33 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року з наступними змінами (далі - Правила), споживач зобов'язаний вчасно, у встановлений термін, оплачувати надані послуги. Тарифи по оплаті за послуги водопостачання встановлюються рішенням Харківської міської ради. Незгода відповідача з визначеними тарифами не є підставою для відмови у задоволенні позову. Розрахунок спожитої теплової енергії здійснено відповідно до «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» КТМ 204 України 244-94 з урахуванням теплового навантаження. Зазначена заборгованість утворилась внаслідок не оплати відповідачем послуг, надаваємих позивачем, що підтверджується розрахунками суми заборгованості, наданими КП «Харківські теплові мережі». Згідно п.8 Правил, послуги надаються відповідно до умов договору. Але це не означає, що під час відсутності такого договору, відповідач має право користуватися послугами, що фактично надаються і не оплачувати їх. Це випливає з положень ст. 11 ЦК України, відповідно до яких цивільні права і зобов'язання виникають не тільки з основ передбачених законодавством, а також з дії громадян. Такими діями відповідача є фактичне користування послугами, що надаються КП «Харківські теплові мережі». Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено обов'язок відповідача, як споживача послуг позивача своєчасно укласти договір на постачання теплової енергії з теплопостачальною організацією, а за статтею 25 вказаного Закону України у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку. Не підписання сторонами окремого договору не може бути підставою для відмови у задоволенні позову. Окрім того, КП «Харківські теплові мережі» подає опалення в усі приміщення будинку незалежно від того, уклав споживач договір із підприємством чи ні, оскільки подати тепло у приміщення тільки того споживача, який має з КП «Харківські теплові мережі» договірні відносини технічно неможливо. Факт постачання теплової енергії у нежитлові приміщення, належні відповідачу, підтверджується актами про підключення та відключення опалення, складеними представниками позивача та житлово-експлуатаційної організації (а.с. 89-93). Таким чином, відповідач, будучи власником нежитлового приміщення, зобов'язаний його утримувати, у тому числі сплачувати за послуги з централізованого опалення, у зв'язку із чим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі і стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з квітня 2012 року по квітень 2013 року, яка складається з наступного: заборгованість за надане теплопостачання - 4 694, 83 грн., сума інфляційних витрат - 5, 19 грн., 3% річних - 47, 3 грн., а усього 4747, 32 грн. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 11, 319, 322, 526 ЦК України, ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року з подальшими змінами,

Outcome: approved