Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики, а саме просить стягнути з [PERSON] на користь позивача: заборгованість за кредитним договором у розмірі 3 600 доларів США, що становить 94 699,80 грн. (згідно офіційного курсу Національного банку України, станом на 07.05.2018 року курс 1 дол. США 26,3055 грн.); 3 % річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 2 964,23 грн.; та 10 % щомісячно від простроченої суми - 107 519,03 грн.; судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2051,83 грн. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 08.04.2016 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики, на підтвердження якого відповідачем була складена розписка, відповідно до якої відповідач взяв у борг в позивача грошові кошти в розмірі 3 000 дол. США. 02.07.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено ще один договір позики, у відповідності до якого [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв грошову позику в розмірі 600 дол. США зі строком повернення до 03.08.2016 року, тобто на 1 місяць. Факт укладення договору позики підтверджується розпискою від 02.07.2016 року. Оскільки, відповідач не повертав гроші, надані в позику, у лютому 2017 року позивач звернулася до відповідача, а останній зобов'язався повернути кошти та склав ще одну загальну розписку від 24.02.2017 року на загальну суму 3 600 доларів США, тобто на теперішній час загальна сума боргу за договором позики відповідача перед позивачем складає 3600 дол. США. + 3% річних від простроченої суми заборгованості та 10 % щомісячно від простроченої суми. Представник позивача [PERSON] надав до суду письмову заяву, згідно якої просить справу розглядати без участі позивача та його представника, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причина неявки суду не відома. У відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 08 квітня 2016 року, між громадянкою України [PERSON], [INFO], (РНОКПП [NUMBER], паспорт серії [NUMBER], виданий Біляївським РВ УМВС України в Одеській області від 25.01.2002 року) та громадянином України [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER], паспорт серії [NUMBER], виданий Арцизським РВ МВС України в Одеській області, місце реєстрації: [ADDRESS]) було укладено договір позики, у відповідності до якого [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв грошову позику в розмірі 3 000 доларів США, зі строком повернення до вересня 2016 року. Факт укладення договору позики підтверджується розпискою від 08.04.2016 року, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України (а.с. 4). 02 липня 2016 року, між позивачем та відповідачем було укладено ще один договір позики, у відповідності до якого [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв грошову позику в розмірі 600 доларів США, зі строком повернення до 03.08.2016 року, тобто на 1 місяць. Факт укладення договору позики підтверджується розпискою від 02.07.2016 року, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 1047 ЦК України (а.с. 5). 24.02.2017 року відповідач склав ще одну розписку на загальну суму заборгованості в розмірі 3 600 доларів США. В якій зазначив, що 3000 дол.США він взяв в борг під 10 % за користування в місяць. До теперішнього часу відповідач не повернув суму боргу, визначену рішенням суду. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідач в спростування доводів позивача щодо не повернення боргу за договорами позики жодного належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу не надав. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Крім того, згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Частиною першої статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст. 192 ЦК України - законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку встановлених законом (відповідно до законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, водночас також дозволений обіг іноземної валюти, але з дотриманням вимог спеціального законодавства України). Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватись належним чином. Відповідно до ч.1, 3 ст. 533 ЦК України - грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Станом на 07 травня 2018 року, сума боргу складає: позика відповідача перед [PERSON] складає 3 600 доларів США, згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 07.05.2018 року (курс 1 дол. США 26,3055 грн.) становить 94 699,80 (дев'яносто чотири тисячі шістсот дев'яносто дев'ять) грн. 80 коп.; 3% річних від простроченої суми 3 000 доларів США по розписці з 08.04.2016 р. по 24.02.2017 (322 днів)- 2 088,58 грн.; 10 % щомісячно від простроченої суми 3 000 доларів США по розписці з 24.02.2017 р. по 07.05.2018 р. (437 днів) 114 955,04 грн.; 3 % річних від простроченої суми 600 доларів США по розписці з 02.07.2016 р. по 07.05.2018 р. ( 675 днів) - 875,65 грн. Загальна сума боргу = 212 619,07 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасником справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на викладені норми цивільного законодавства, суд приходить до висновку про обгрунтованість заявлених позовних вимог [PERSON]. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи на підставі наявних матеріалів, оцінивши докази, які є у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2051,83 грн.

Outcome: approved