Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору про надання споживчого кредиту №2003138133 від 22 березня 2013 року, укладеного з Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» недійсним. В обгрунтування позову зазначив, що в лютому 2014 року позивачу стало відомо, що між ним та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» укладено договір про надання споживчого кредиту №2003138133 на суму 16042,14 грн. на придбання товарів у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Севен Систем», гіпермаркет Вена, код 38090719, але він жодних письмових договорів з ПАТ «ОТП Банк», в тому числі і договору про надання споживчого кредиту №2003138133 від 22.03.2013 року не укладав, вважає, що вказану кредитну угоду на його ім'я було оформлено іншими особами шляхом підроблення його підпису. Споживчий кредит надавався на купівлю товарів у товаристві з обмеженою відповідальністю «Севен Систем» гіпермаркет Вена, але жодних товарів у ТОВ «Севен Систем» гіпермаркет Вена він не придбавав. 03 лютого 2014 року він звертався із заявою до ЧМВ УМВС України в Чернігівській області для проведення перевірки щодо шахрайського оформлення кредиту ПАТ «ОТП Банк» та 31 липня 2014 року до прокуратури м. Чернігова щодо внесення в єдиний реєстр досудового розслідування провадження щодо шахрайських дій представниками ПАТ «ОТП Банку». У зв'язку з чим вважає даний договір недійсним. Позивач в судове засідання не з'явився, до його початку надав суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 22.03.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №2003138133 на суму 16042,14 грн. на придбання товарів у товаристві з обмеженою відповідальністю «Севен Систем» гіпермаркет «Вена». 03.02.2014 року позивач звертався до ЧМВ УМВС України з заявою щодо можливого шахрайського оформлення кредиту на його ім'я в ПАТ «ОТП Банк». В ході перевірки по вказаному зверненню не було встановлено ознак кримінального правопорушення та висновком о/у СДСБЕЗ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області [PERSON] від 18.02.2014 року проведення перевірки завершено. Відповідно до ч. 3, 5 ст. 203 ЦК України правочин є чинним якщо волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 3 ст. 215 ЦК України встановлено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи те, що відповідачем не спростовані доводи позивача щодо недійсності договору про надання споживчого кредиту від 22.03.2013 року, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved