Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.08.2014 року між ТОВ «Формулла» та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу №СН 0408, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, а відповідач зобов'язалась прийняти цей комплекс та сплатити за нього визначену договором грошову суму. Зазначив, що ТОВ «Формулла» виконала свої зобов'язання за вказаним договором. Загальна вартість комплексу по догляду складає 14125,00 грн. та сплачується відповідачем відповідно до п.п. 5.2.2 договору наступним чином: при оплаті через споживчий кредит [PERSON] вносить перший платіж (завдаток) позивачу в розмірі 7920,00 грн., залишок вартості комплексу в розмірі 6205,00 грн. покупець сплачує банку. При цьому, в додатковій угод №1 сторони обумовили, що перший платіж в розмірі 7920,00 грн. буде сплачуватись клієнтом рівними частинами у розмірі 792,00 грн. Оплата здійснюється не пізніше 18 числа кожного місяця. Покупець повністю розраховується за перший платіж не пізніше 18.06.2015 року. Однак, відповідач свої зобов'язання за договором не виконала. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу №СН 0408 від 15.08.2014 року, виникла заборгованість в сумі 10744,30 грн., з яких: основний борг - 7920,00 грн., пеня - 1037,30 грн., 3% річних - 69,14 грн., інфляційні втрати - 1717,86 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явилась, свого представника до суду не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Судом встановлено, що 15.08.2014 року між ТОВ «Формулла» та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу №СН 0408, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, а відповідач зобов'язалась прийняти цей комплекс та сплатити за нього визначену договором грошову суму. Відповідно до п.п. 2.2 договору, при передачі комплексу по догляду сторони складають акт та підписують акт приймання-передачі згідно переліку №1 (специфікації). При цьому, п.п. 2.4 договору, зобов'язання ТОВ «Формулла» по передачі комплексу по догляду вважаються виконаними в момент його передачі в розпорядження клієнта згідно акту приймання-передачі та підписанні даного договору. Позивач свої зобов'язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав в повному обсязі, що вбачається із акту приймання-передачі від 15.08.2014 року. Відповідач отримала комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, претензій щодо ораного комплексу по догляду та щодо виконання продавцем своїх обов'язків за договором відповідач не мала, що свідчить підпис останньої. Відповідно до умов договору, загальна вартість комплексу по догляду складає 14125,00 грн. а сплачується клієнтом відповідно до п.п. 5.2.2 договору наступним чином: при оплаті через споживчий кредит [PERSON] вносить перший платіж (завдаток) ТОВ «Формулла» в розмірі 7920,00 грн., залишок вартості комплексу у розмірі 6205,00 грн., відповідач сплачує банку. При цьому, в додатковій угоді №1 сторони обумовили, що перший платіж в розмірі 7920,00 грн. буде сплачуватись клієнтом рівними частинами у розмірі 792,00 грн. Оплата здійснюється не пізніше 18 числа кожного місяця. Покупець повністю розраховується за перший платіж не пізніше 18.06.2015 року. Однак, незважаючи на належне виконання позивачем своїх зобов'язань, відповідач [PERSON] не здійснює жодних дій щодо повернення кошів, на що слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Встановлено, що станом на 15.05.2015 року сума основного боргу відповідача становить 7920,00 грн. З матеріалів справи вбачається, що позивачем з метою попередження порушення умов договору та повернення існуючої заборгованості, 26.02.2015 року відповідачу направлено претензію про погашення заборгованості за договором купівлі-продажу №СН 0408 від 15.08.2014 року. Проте, вказана претензія була залишена відповідачем без уваги. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ст. 536 ЦК України). Враховуючи відсутність у договорі розміру процентів, а також положення ст. 8 ЦК України, а саме якщо цивільні відносини не врегульовані цим кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону) застосуванню підлягає норма ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, беручи до уваги п.п. 5.2.2 договору та положення ст.530 ЦК України заборгованість відповідача виникла починаючи з 19.09.2014 року, відповідно штрафні санкції складають: Пеня - подвійна облікова ставка НБУ - 1037,30 грн. 3% річних - 69,14 грн. Інфляційні втрати - 1717,86 грн. Загальна сума боргу становить 10744,30 грн. Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 15.08.2014 року між ТОВ «Формулла» та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу №СН 0408, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даного договору. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушила умови договору №СН 0408 від 15.08.2014 року, а тому з неї слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 10744,30 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved