Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання за ним права власності на 1\\2 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO]. померла мати позивача - [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно - квартира [ADDRESS] Після смерті [PERSON] позивач та його брат - [PERSON] звернулись до Сімнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, однак не отримали Свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки між ними, як спадкоємцями, вирішувався спір в судовому порядку. Позивач посилається на те, що [INFO]. [PERSON] помер, однак за життя склав заповіт на ім.»я [PERSON], відповідно до якого заповідав їй все своє майно. 05.10.2015 р. Голосіївським районним судом м.Києва було ухвалено рішення, відповідно до якого за [PERSON] визнано право власності на 1\\2 частку квартири [ADDRESS]. Оскільки у інший спосіб позивач не може оформити своє право на спадкове майно, яке належить йому з моменту звернення з заявою про прийняття спадщини, що порушує його право, як спадкоємця за законом, він звертається до суду з даним позовом. В ході судового розгляду представник позивача підтримала заявлені вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просила суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що оскільки між спадкоємцями вирішувались спори в судовому порядку щодо права на спадкування після смерті [PERSON], а в подальшому і після смерті [PERSON], позивач у інший спосіб не зміг оформити своє право на спадкове майно, хоча звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відповідач в судове засідання не з»явилась, подавши заяву про визнання позову. Представник третьої особи - Головного управління юстиції у м.Києві в судове засідання не з»явився, подавши письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог. Представник третьої особи - Сімнадцятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, однак його неявка не перешкоджає розгляду справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO]. померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 28.07.2010 р. серії [NUMBER] та копією актового запису про смерть № 5509 від 22.03.2006 р. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу положень ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з ст..1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постіно із спадкодавцм, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст..1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що померла [PERSON] не складала за життя заповіт щодо розпорядження своїм майном, а тому, в даному випадку, спадкування відбувається за законом. Як вбачається з матеріалів справи спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її діти - [PERSON] та [PERSON]. Спадкоємці після смерті [PERSON], звернулись до Сімнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. До складу спадщини входила квартира [ADDRESS] Зазначена квартира належала спадкодавцеві на підставі договору купівлі-продаж від 09.07.1996 р. В силу положень ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім.»я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців (ст..1297 ЦК України). Згідно з ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов»язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Судом встановлено, що [PERSON]. постановою державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори від 17.12.2013 р. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, в зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу та його державної реєстрації. Згідно інформації Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна від 09.07.2014 р. квартира за адресою: [ADDRESS] належить і зареєстрована на праві власності за [PERSON] В ході судового розгляду також встановлено, що [PERSON] не отримавши Свідоцтво про право на спадщину за законом, помер [INFO]. Спадкоємицею після смерті [PERSON] є [PERSON], на ім»я якої [PERSON] був складений заповіт, відповідно до якого він заповідав їй все своє майно на випадок своєї смерті. Відповідно до рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 05.10.2015 р. за [PERSON] було визнано право власності на 1\\2 частку квартири [ADDRESS], однак при вирішенні даного спору не було вирішено питання щодо іншої частини зазначеної квартири. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на 1\\2 частку квартири [ADDRESS] є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.88 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] судові витрати у справі, які були сплачені ним при зверненні до суду.

Outcome: approved