Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] , посилаючись на те, що у вказаній квартирі, яка належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрований відповідач, колишній чоловік позивача. Як зазначає позивач, відповідач у квартирі ніколи не проживав, був зареєстрований для отримання роботи в м. Києві, участі в утриманні квартири не бере, перешкод у користуванні квартирою йому ніхто не чинив. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою за адресою [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25.04.2001 року, укладеного між МПП «Творча майстерня «ВІСАК» та [PERSON] (позивач) та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Руденком В.О. (а.с. 17-18). Як убачається з матеріалів справи, сторонами було укладено шлюб 14.03.2008, який зареєстровано у Палаці укладення шлюбів №4 Управління ЗАГС Москви, про що складено актовий запис №845. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] . Від зареєстрованого шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . З копії паспорта відповідача убачається, що він зареєстрований за адресою [ADDRESS] , з 24.03.2014 (а.с.13). Крім того, факт не проживання відповідача у спірній квартирі підтверджується актом про не проживання, складеним 20.08.2019 мешканцями будинку [ADDRESS] : [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. У відповідності ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач в квартирі не проживає без поважних причин понад один рік, позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved