Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди та упущеної вигоди, посилаючись на те, що 09 червня 2015 року [PERSON], керуючи автобусом марки «ФАВ», державний реєстраційний номер [NUMBER], по вул. Гагаріна в м. Одесі поза перехрестям, де трамвайна колія перетинає смугу руху нерельсових транспортних засобів, не надав перевагу в русі трамваю «Т-3», б/н 7061, під керуванням [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 09.07.2015 року відповідач був визнаний винним у вчиненні ДТП. В результаті вказаного ДТП сталася затримка руху міського електротранспорту - трамваїв, а саме маршрутів № 17, 18 з 17 год. 00 хв. до 18 год. 20 хв. Внаслідок затримки руху, підприємству КП «Одесміськелектротранс» була нанесена шкода у вигляді недоотриманих доходів на загальну суму 2980,96 грн. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду на загальну суму 14512,64 грн.та сплачений, при зверненні до суду, судовий збір у сумі 1378,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але в позовній заяві просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнала частково. Також, просила суд про розгляд справи в її відсутність. В запереченнях на позов відповідач зазначив, що розрахунок суми збитків (упущеної вигоди) не відповідає Методичним рекомендаціям, позивачем зазначено у розрахунку витрати щодо виплати простою кондуктора та водія, податок на додану вартість, що не передбачено Методичними рекомендаціями, так як не є збитками в розумінні вимог ст. 22 ЦК України та позивачем не доведено жодними належними та допустимими доказами, що саме таку суму він отримав би у разі відсутності простою трамваю. Представник залученої судом третьої особи Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Галицька» про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак до суду не з'явився, клопотання про розгляд справи за його відсутності не подавав, про причини неявки суд не повідомляв. У зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають з цивільного законодавства, тому при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним кодексом України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 09 червня 2015 року [PERSON], керуючи автобусом марки «ФАВ», державний реєстраційний номер [NUMBER], по вул. Гагаріна в м. Одесі поза перехрестям, де трамвайна колія перетинає смугу руху нерельсових транспортних засобів, не надав перевагу в русі трамваю «Т-3», б/н 7061, під керуванням [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а. с. 9). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, зазначена норма закону встановлює преюдиційні обставини, від доказування яких звільняються сторони та інші особи, які беруть участь у справі. Суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшов свого підтвердження той факт, що шкода, завдана позивачу саме з вини відповідача. Як вбачається з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з матеріальними збитками від 09.06.2015 року, довідки внаслідок ДТП трамвай «Т-3» отримав механічні пошкодження (а. с. 10-11, 12). Позивачем надано суду перелік тродовитрат на відновлення вагону № 7061 після ДТП 09.06.2015 року (а. с. 16). Згідно довідки КП «Одесміськелектротранс» № 024/106-334 від 10.06.2015 року в період часу з 17 год. 00 хв. по 18 год. 20 хв. дійсно сталася затримка трамвайних маршрутів № 17, 18 (а. с. 13). У зв'язку із затримкою руху трамваїв КП «Одесміськелектротранс» було спричинено шкоду у вигляді упущеної вигоди, розмір якої складає 14512,64 грн., що підтверджується відповідними розрахунками (а. с. 14, 17, 18). КП «Одесміськелектротранс» 14.01.2016 року, 30.03.2016 року направляло на адресу відповідача претензію (вихідний номер 019/2-46, 019/2-504) про відшкодування упущеної вигоди (а. с. 5, 6), однак [PERSON] в добровільному порядку вимогу не виконав, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд першої інстанції при вирішенні справи виносить рішення на підставі належних та допустимих доказів, досліджених в судовому засіданні відповідно до глави 5 ЦПК України. Стаття 81 ЦПК України зобов'язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами згідно ст. 76 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Докази мають відповідати вимогам, зазначеним у статтях 78-80 ЦПК України. Згідно зі ст. 22 Цивільного Кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До складу шкоди також включаються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про міський електротранспорт» перевізник має право вимагати відшкодування витрат за тимчасове закриття або перешкоджання рухові електротранспорту. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). З аналізу досліджених судом доказів встановлено, що з вини відповідача 09.06.2015 рокупо вул. Гагаріна в м. Одесі був зупинений рух трамваїв маршрутів № 17, 18 у період з 17 год. 00 хв. до 18 год. 20 хв., у зв'язку з чим позивач має право на відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди. Однак, позивачем до розрахунку витрат від тимчасової затримки руху включені, також затрати, у тому числі на оплату простою водія та кондуктора, нарахування на заробітну плату, накладні витрати, податок на добавлену вартість, нарахування яких не передбачено Методичними рекомендаціями, та які не є збитками в розумінні вимог ст. 22 ЦК України, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди за оплату простою водія та кондуктора, нарахування на заробітну плату, накладні витрати, податок на добавлену вартість не підлягають задоволенню. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову КП «Одесміськелектротранс» і на його користь підлягають стягненню 8469,66 грн.в якості відшкодування матеріальної шкоди та упущеної вигоди. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 804,20 грн. На підставі ст. ст. 22, 1166, 1187 ЦК України, ст. 13 Закону України «Про міський електротранспорт»,

Outcome: partial