Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловою площею у квартирі [ADDRESS], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що йому згідно свідоцтва про право власності на житло належить квартира №113 в будинку №23 розташована за адресою вул. Ювілейна в м. Краматорську. В даній квартирі зареєстровані його колишня дружина відповідачка [PERSON] та донька. Відповідачка не проживає у даному приміщенні з липня 2014 року по теперішній час, її речей там немає. Він не може сплачувати за ней комунальні послуги та скористатись своїм право власності. Просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін по справі, проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного Кодексу України (далі за текстом - ЦК України), власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до Конституції України, право приватної власності громадян є непорушним і ніхто не може бути протиправно його позбавлений. Відповідно до ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушувати права інших осіб, завдати шкоди культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоду іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна дотримуватися моральних засад суспільства. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.7 Закону України від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст.9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку передбаченим законом. Згідно ст.ст.71, 72 ЖК України, наймач і члени його родини можуть бути визнані судом таким, що втратили право користування житловим приміщенням, якщо вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. Згідно свідоцтва про право власності на житло, позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до акту про не проживання, відповідачка зареєстрована за адресою [INFO], але не проживає з липня 2014 року, її особистих речей у квартирі немає, комунальні послуги вона не сплачує. При таких обставинах, суд вважає доведеними доводи позивача про те, що відповідачка втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS].

Outcome: approved