Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 7000 гривень та 3% річних від простроченої суми платежу в розмірі 382,90 гривень, а всього 7382,90 гривень Зазначив в позові, що 07.11.2011 року між ним та [PERSON] укладено договір № 30 про надання адвокатських послуг. На підставі договору позивачем виконано своє зобов»язання в повному обсязі, про що свідчить розписка відповідача про виконання позивачем умов договору повністю та зобов»язання відповідача сплатити за надані послуги 7000 грн. до 15.03.2012 року. Однак, гроші не повернуто відповідачем. Позивач в судовому засідання 24.03.2014 просив позов задовольнити повністю. Зазначив, що відповідач не розрахувався з ним. Відповідач ніде не працює. Чекав 2 роки, щоб останній з ним розрахувався. Пропонував укласти відповідачу мирову угоду з розстрочкою сплати, але відповідач не бажає укласти її та позов не визнає. Представляв інтереси відповідача в Житомирському районному суді Житомирської області та винесено було вирок, по якому останньому дали іспитовий строк, але в подальшому апеляційним судом Житомирської області відповідачу дали реальний строк. Відповідач в судовому засіданні 11.03.2014 року позов не визнав повністю. Вказав, що він є пенсіонером, розписка від 16.01.2012 року написана ним. Півтора року відбував покарання по рішенню апеляційного суду Житомирської області. Підпис в договорі про надання адвокатських послуг № 30 від 07.11.2011 року не його. Від клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи щодо доведення того, що підпис з зазначеному договорі № 30 йому не належить відмовився, посилаючись на відсутність коштів для її проведення. Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, повно, всебічно і об»єктивно з»ясувавши обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено обставини, викладені вище, що підтверджуються письмовими доказами. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом також встановлено, що від призначення судової почеркознавчої експертизи щодо встановлення належності відповідачу підпису в договорі № 30 від 07.11.2011 року позивач відмовився, посилаючись на те, що ним вже і так сплачено судовий збір і інших витрат він не бажає. Оскільки відповідач визнав те, що ним написано розписку від 16.01.2012 року, згідно якої він зобов»язався сплатити 7000 гривень за послуги адвоката до 15.03.2012 року та не виконав домовленість, то суд прийшов до висновку, що ця сума підлягає стягненню з відповідача. В свою чергу 3 % річних за період з 16.03.2012 року по 12.01.2014 року також підлягають стягненню з відповідача у сумі 38290 грн. в межах заявлених позовних вимог (відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, хоча в дійсності ця сума складає 383, 75 грн. ( 7 000 * 3 % річних * 667 днів : 365:100 = 383, 75 грн.). Окрім цього суд звертає увагу відповідача на те, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, письмових доказів, висновків експертів. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. В свою чергу, відповідач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження того факту, що в договорі від 07.11.2011 року не його підпис. Разом з тим, інші доводи відповідача по справі для відмови в позові, суд вважає безпідставними та не доведеними допустимими доказами . На підставі вище викладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позову повністю. Разом з тим, згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача стягненню підлягає судовий збір у сумі 243, 60 грн.

Outcome: approved