Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 16 липня 2011 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Василівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис №02, в період якого у них народилась спільна неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя не склалося через різні погляди на побудову сімейних стосунків, відсутність взаєморозуміння. Відповідач не дбає про добробут сім'ї, ображає її та влаштовує сварки, що негативно впливає на виховання сина, внаслідок чого сімейно-шлюбні відносини між ними припинено з січня 2013 року, вони проживають окремо. Вважає, що подальше збереження сім'ї є неможливим, оскільки суперечить її інтересам та унеможливлює примирення з відповідачем. Питання стягнення аліментів на утримання сина вирішено за рішення суду. Позивач, який повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.21), у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву (а.с.25), за якою прохав розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та прохав її задовольнити, не заперечувала в разі неявки відповідача проти заочного розгляду справи. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.22), у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, як не надав і заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.2 ст.197. ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача (а.с.25) в порядку заочного провадження по наявних у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 16 липня 2011 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконавчим комітетом Василівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис №02 (а.с.6), в період якого у них народилась спільна неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO] (а.с.7), який згідно довідки Василівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.9,10). Спільне життя в сім'ї не склалося через різні погляди на побудову сімейних стосунків, відсутність взаєморозуміння. Відповідач не дбає про добробут сім'ї, ображає її та влаштовує сварки, що негативно впливає на виховання сина, внаслідок чого сімейно-шлюбні відносини між ними припинено з січня 2013 року, вони проживають окремо та не ведуть спільне господарство, що підтверджується довідкою Василівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області (а.с.9). На день розгляду справи судом сторони мір до збереження сім'ї не приймали і зберігати сім'ю не бажають, про що свідчить подана позивачкою до суду письмова заява щодо вирішення питання про розірвання шлюбу (а.с.25) та відсутність будь-яких заперечень відповідача проти розірвання шлюбу. Спору з приводу спільного майна та місця проживання спільної неповнолітньої дитини, яка проживає з позивачкою, на день розгляду справи судом між сторонами не має, а питання стягнення аліментів на утримання дитини вирішено за рішенням суду. За таких підстав суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивачки, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved