Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначив, що є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. У вказаному житлі до придбання його позивачем у СТОВ «Лан» був зареєстрований відповідач, проте в будинку не проживав. Позивачу відповідач взагалі не відомий, як і місце його знаходження, але з реєстрації за вказаною адресою не знятий. Посилаючись на те, що відповідач не проживає в будинку, що йому належить, позивач просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення з відміткою, що відповідач за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання відсутній, тому він відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з'явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, показання свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що відповідач більше десяти років не проживає в будинку позивача, дослідивши наявні у справі матеріали (довідку виконавчого комітету Баштанської міської ради №722 від 07.08.2018 року; акт депутата № 65 від 31.07.2018 року про встановлення факту непроживання відповідача в будинку позивача; копію технічного паспорта на житловий будинок; копію договору купівлі-продажу від 02.08.2008 року; копію витягу з державного реєстру право чинів; копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про необхідність задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що позивачу з 08.08.2008 року на праві власності належить будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], який позивач прибав у СТОВ «Лан» на підставі договору купівлі-продажу від 02.08.2008 року. Відповідач [PERSON] не є родичем позивача та позивачем для проживання в належному йому будинку не вселявся, відповідач був зареєстрований в даному будинку ще до його придбання позивачем. Вказані обставини обмежують право позивача володіти, користуватись та розпоряджатись належною йому нерухомістю. Між сторонами відсутні будь-які договірні правовідносини з приводу володіння та користування відповідача житловим будинком позивача, оскільки в судовому засіданні не добуто належних та допустимих доказів укладення між позивачем та відповідачем договорів найму належного позивачу житла (який відповідно до ст. 811 ЦК України має укладатись в письмовій формі) та такі факти позивачем заперечуються і відсутні будь-які дані про досягнення між сторонами домовленостей по всім істотним умовам договору найму житла (предмет, строк, плата). Згідно з ч. 1 ст. 311 та ст. 391 ЦК України житло фізичної особи є недоторканним, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, який не є членом сім'ї його власника, зареєстрований в будинку [ADDRESS] та більше десяти років відповідач не реалізовує своє право користування вказаним житлом і будь-яких правочинів стосовно володіння та користування будинком позивача відповідач не укладав, тому реєстрація відповідача у будинку позивача неправомірно обмежує його правомочності по користуванню та розпорядженню належним йому майном. У зв'язку з наведеним відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Внаслідок задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. 150 Житлового кодексу України, ст. 311, 391 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved