Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист прав споживача та зобов'язання вчинити дії та просила суд зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Приват Банк», в особі Столичної філії Публічного акціонерного товариства «Приват Банк», зарахувати на ім'я [PERSON], [INFO], депозитний вклад [NUMBER] «Стандарт на 6 міс.» на суму в розмірі: 3123,00 (три тисячі сто двадцять три) долари США. Через канцелярію суду 16 березня 2015 року позивач подала уточнену позовну заяву з уточненими позовними вимогами і просила суд: визнати недійсними всі банківські операції Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк», в особі Столичної філії Публічного акціонерного товариства «Приват Банк», що були здійснені 29.07.2014 року з приводу незарахування на ім'я [PERSON], [INFO], депозитного вкладу [NUMBER] «Стандарт на 6 міс.» на суму в розмірі: 3123,00 (три тисячі сто двадцять три) долари США; зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Приват Банк», в особі Столичної філії Публічного акціонерного товариства «Приват Банк», зарахувати на ім'я [PERSON], [INFO], депозитний вклад [NUMBER] «Стандарт на 6 міс.» на суму в розмірі: 3123,00 (три тисячі сто двадцять три) долари США. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у 2011 році відповідачем по справі було оформлено картку на її ім'я та надано її у користування. 29 липня 2014 року позивач звернулася до відділення банківської установи ПриватБанку із проханням відкрити депозитний вклад «Стандарт на 6 міс.» та відповідно зарахувати (шляхом конвертації) з картки позивача на депозитний вклад [NUMBER] суму в розмірі: 3123,00 долари США. Підтвердження зарахування грошових коштів на депозитний вклад позивача у вигляді квитанції із зазначенням суми: 3123,00 долари США, дати здійснення операції, ПІБ працівника, який обслуговував позивача, адреси відділення банку були надані її працівником банківської установи одразу ж після здійснення даної операції. Перевіривши свій вклад у грудні 2014 року позивач дізналася про відсутність депозитного вкладу «Стандарт на 6 міс.» та відповідно зарахованої суми у розмірі: 3123,00 долари США від 29.07.2014 р. Щодо відсутності коштів відповідач повідомив наступне. Станом на 29.07.2014 року курс продажу долара становив 12,25. Від 29.07.2014 року на картку [NUMBER] позивача було виплачено грошові кошти в розмірі:37043,87 грн. з депозитного вкладу позивача [NUMBER]. Для переказу суми в розмірі: 3123,00 (три тисячі сто двадцять три) доларів США з картки [NUMBER], гривневий еквівалент повинен був становити 3123,00*12,25=38 256,75 грн. Станом на 29.07.2014 року на картці [NUMBER] залишок становив 37046,34 грн. Також на момент звернення позивача діяла постанова НБУ № 328 від 30.05.2014 року, яка дозволяла здійснювати операції з продажу готівкової іноземної валюти одній особі в один день операційний (робочий) день у сумі, яка не перевищує в еквіваленті 15000,00 грн. у межах однієї банківської установи. До співробітника [PERSON], яка не коректно надала інформацію позивачу, було застосовано відповідні дисциплінарні міри. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала та зазначила, що відповідач діяв згідно вимог законодавства, а до працівника, яка не коректно надала позивачу інформацію щодо банківських операцій, було застосовано відповідні дисциплінарні міри. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до квитанції від 29.07.2014 позивач здійснила конвертацію шляхом обміну валюти з гривні на долари США та внесла на користь відповідача грошові кошти у розмірі 3 123,00 доларів США (а.с.12). У судовому засіданні позивач зазначила, що вищевказані грошові кошти повинні були бути зараховані відповідачем на депозитний вклад «Стандарт на 6 міс.» з гривневої картки позивача на депозитний вклад [NUMBER] у доларах США. Проте у судовому засіданні представник відповідача повідомила, що на момент звернення позивача, а саме 29.07.2014 року курс продажу долара становив 12,25. Від 29.07.2014 року на картку позивача було виплачено грошові кошти в розмірі:37043,87 грн. з її депозитного вкладу [NUMBER]. Для переказу суми в розмірі: 3123,00 долари США з картки позивача, гривневий еквівалент повинен був становити 3123,00*12,25=38 256,75 грн. Станом на 29.07.2014 року на картці позивача залишок становив 37 046,34 грн. Також на момент звернення відповідача діяла постанова НБУ № 328 від 30.05.2014 року, яка дозволяла здійснювати операції з продажу готівкової іноземної валюти одній особі в один день операційний (робочий) день у сумі, яка не перевищує в еквіваленті 15000,00 грн. у межах однієї банківської установи. Відповідно кошти у розмірі 3 123,00 доларів США не були зараховані, а вищезазначена квитанція була видана працівником помилково. Тобто на депозитний вклад у валюті операція скасована, як помилкова, а грошові кошти у розмірі 37043,87 грн зараховані на рахунок позивача згідно виписки від 09.04.2015 (а.с.30) До того ж представник відповідача визнала, що працівник [PERSON] повинна була повідомити позивача про зазначені вище обставини і не була компетентна видавати позивачу квитанцію як підтвердження зарахування на депозитний вклад 3 123,00 доларів США з картки позивача. До співробітника [PERSON], яка не коректно надала позивачу інформацію, було застосовано відповідні дисциплінарні міри. Згідно п. 6 постанови НБУ від 30.05.2014 № 328 «Про врегулювання діяльності фінансових установ та проведення валютних операцій» постановляє дозволити здійснювати операції з продажу готівкової іноземної валюти одній особі в один операційний (робочий) день у сумі, що не перевищує в еквіваленті 15000 гривень у межах однієї банківської установи. Позовною вимогою позивача є визнати недійсними всі банківські операції Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк», в особі Столичної філії Публічного акціонерного товариства «Приват Банк», що були здійснені 29.07.2014 року з приводу незарахування на ім'я [PERSON], [INFO], депозитного вкладу [NUMBER] «Стандарт на 6 міс.» на суму в розмірі: 3123,00 (три тисячі сто двадцять три) долари США. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Враховуючи вищенаведене, суд не може задовольнити зазначену позовну вимогу, оскільки згідно законодавства України відповідач не мав права продавати готівкової іноземної валюти одній особі в один операційний (робочий) день у сумі, що перевищує в еквіваленті 15000 гривень, тому відповідно і не міг зарахувати на рахунок позивача грошові кошти в розмірі 3 123,00 (три тисячі сто двадцять три) долари США. До того ж правова природа банківської операції не містить ознак правочину і тому не може бути визнана недійсною. Інша позовна вимога, що передбачає зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Приват Банк», в особі Столичної філії Публічного акціонерного товариства «Приват Банк», зарахувати на ім'я [PERSON], [INFO], депозитний вклад [NUMBER] «Стандарт на 6 міс.» на суму в розмірі: 3123,00 (три тисячі сто двадцять три) долари США також не може бути задоволена у зв'язку з тим, що вона є похідною від позовної вимоги про визнання недійсними банківських операцій щодо незарахування на користь позивача грошових коштів в розмірі 3 123,00 доларів США. Однак суд вважає за можливе роз'яснити позивачу право звернутися до суду з позовними вимогами про стягнення шкоди з відповідача завданої діями банку. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 202, 212, 215, 216 ЦК України; Постанови НБУ від 30.05.2014 № 328 «Про врегулювання діяльності фінансових установ та проведення валютних операцій»;

Outcome: dismissed