overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], зареєстрованого на Маріупольській універсальній товарній біржі 21.08.1998 р. - дійсним, з тих підстав, що позивач придбав вищевказану трикімнатну квартиру, сплативши відповідачу обумовлену суму грошей, а відповідач передав йому вказану квартиру, в якій він проживає до теперішнього часу. Зазначений договір не було зареєстровано в нотаріальній конторі, тому необхідно визнати угоду дійсною. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, надали заяви в яких наполягають на задоволенні позовних вимог на підставах, зазначених у позові, також просили розглянути справу за їх відсутністю. Не заперечували проти прийняття заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вважає, що причини неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, не є поважними, в зв'язку з чим, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 21.08.1998 р. між [PERSON] та [PERSON] на Маріупольській універсальній товарній біржі укладено біржовий контракт № 22530, відповідно до якого відповідач продав позивачу належну їй трикімнатну квартиру [ADDRESS] за 13 500,00 грн. Відповідач одержав гроші, звільнивши квартиру, а позивач засилився в спірну квартиру та зареєстрован в ній по теперішній час. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. У відповідності до ст.220 ЦК України угода, що підлягає нотаріальному посвідченню може бути визнана судом дійсною, якщо фактично виконана сторонами. Оскільки усі суттєві умови за договором купівлі-продажу сторонами були повністю виконані, тому суд вважає, що договір купівлі-продажу може бути визнаний дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.12.1999 року позивач, придбав у відповідача квартиру [ADDRESS]. Вказану угоду сторони здійснили у представництві Одеської товарної біржі в м. Южне за №233/Ю. 09.12.1999 року вказаний договір був зареєстрований Южненським бюро технічної інвентаризації за №4 пр., реєстр 14, стор. 86. Умови договору купівлі-продажу сторони виконали в повному обсязі, претензій не мають. На день укладення вказаного договору товарні біржі в Україні реєстрували подібні договори, але в даний час їм заборонено подібні операції та нотаріуси не визнають договори купівлі-продажу, зареєстровані товарними Біржами дійсними, в наслдок чого позивачі не можуть повноцінно розпоряджатися належним їм майном. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої просить справу слухати в його відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої просить справу слухати в його відсутність, заявлені вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 09 грудня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна за №233/Ю у представництві Одеської товарної біржі в м. Южне, згідно якого [PERSON] придбала у відповідача квартиру [ADDRESS], що протидіє ст.657 ЦК України, яка передбачає обов'язкове нотаріальне посвідчення даного типу угод. Не виконання даної вимоги робить угоду недійсною. 09.12.1999 року вказаний договір був зареєстрований Южненським бюро технічної інвентаризації за №4 пр., реєстр 14, стор. 86. 09.02.2006 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені (а.с.9). 16.11.2007 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.10). Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст.220 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоди, визнати угоду дійсною. В такому випадку наступне нотаріальне посвідчення угоди не потрібно. В даному випадку позивач купив у відповідача квартиру, оформлення даної угоди здійснили в представництві Одеської Товарної Біржі, чим не виконали вимоги ст.657 ЦК України. Однак сторони претензій не мають, угода фактично виконана, тому суд вважає можливим визнати вищевказану угоду дійсною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. При цьому посилаються на те, що 31 травня 2000 року відповідач, батько позивача, продав йому 492/1000 квартири за адресою: [ADDRESS] (далі за текстом - квартира), шляхом укладення Договору купівлі-продажу нерухомого майна, який зареєстрований на Одеській універсальній біржі «Витязь» за [NUMBER] від 31 травня 2000 р. Внаслідок невизнання Договору купівлі-продажу нотаріальною конторою покупець не може розпорядитися належною йому квартирою, що порушує надане йому як власнику статтею 317 Цивільного кодексу України право розпорядження своїм майном. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки у судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою позивача, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України з винесенням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 травня 2000 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу 492/1000 квартири [ADDRESS]. Гроші відповідачу були передані. Дотепер договір у суді не оскаржений, договір зареєстрований в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації на ім'я позивача. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу квартири складається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, у випадку недотримання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір у відповідності з ч.1 ст. 220 ЦК України є нікчемним. Обов'язковість нотаріального посвідчення даної угоди була також передбачена ст. 227 ЦК України (1963 року), який діяв на момент укладення договору. Разом з тим, у відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно з ч.2 ст. 47 ЦК УРСР (1963 р.), діючого на момент укладення сторонами договору, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право за вимогою виконавшої договір сторони визнати угоду дійсною. У цьому випадку подальше нотаріальне оформлення угоди не вимагається. На підставі викладеного, суд вважає, що вищевказаний договір купівлі-продажу 492/1000 квартири [ADDRESS], укладений на Одеській універсальній біржі «Витязь», слід визнати дійсним у відповідності ст. 220 ЦК України. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі - продажу таким, що відбувся та визнання права власності на автомобіль, обґрунтовуючи вимоги, тим, що 24.08.2013р. року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір купівлі-продажу автомобіля BMW-5231, шассі [NUMBER] . чорного кольору, 1998 року випуску, об'ємом двигуна 2,5 (бензин), без документів , як запасні частини, але при транспортуванні автомобіля до місця проживання позивача, ТЗ було затримано працівниками міліції через відсутність правовстановлюючих документів, що і стало підставою для звернення до суду. В судове засідання позивач не з'явився попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився попередньо надавши заяву до суду про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.08.2013р. року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір купівлі-продажу автомобіля BMW -5231, шассі [NUMBER] . чорного кольору, 1998 року випуску, об'ємом двигуна 2,5 (бензин), без документів , як запасні частини (а.с. 4-5). За умовами договору позивач сплатив відповідачу грошові кошти в сумі 16 тис. грн.., а натомість відповідач передав покупцеві автомобіль, але при транспортуванні автомобіля до місця проживання покупця [PERSON] , його було затримано працівниками міліції. Судом встановлено факт того, що договір купівлі-продажу запасних частин, укладений 24.08.2013 р. між позивачем, [PERSON], та відповідачем [PERSON], є дійсним, так, як: договір купівлі-продажу підписаний обома сторонами і не оспорюється ними - отже, сторони домовилися щодо всіх істотних умов; продавець за договором купівлі-продажу отримав усі грошові кошти, а позивач, як покупець за договором, отримав у власність на запчастини автомобіль BMW - 5231, шассі [NUMBER] чорного кольору, 1998 року випуску, об'ємом двигуна 2,5 (бензин), без документів - отже, відбулося повне виконання договору. Статтею 220 Цивільного кодексу України передбачено, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В зв'язку з повним визнанням позову відповідачами та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору недійсним. Він послався на те, що 01.06.2017 року між Суворовською районною адміністрацією Одеської міської ради та відповідачем укладено договір № 443 «Про надання послуг управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] ». Та позивачеві почали нараховувати квартирну плату, хоча раніше мешканцям аварійних будинків її не нараховували. Вважає що вказаними діями порушено його права як мешканця будинку. Тому він просить суд визнати вказаний договір недійсним. Позивач позов підтримав, наполягав на його задоволенні, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити в подальшому надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи Суворовської районної адміністрації Одеськоїміської ради в судове засідання не з`явився. Представник третьої особи КП «ЖКС «Пересипський» позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити, в подальшому в судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач оспорює договір № 443 «Про надання послуг управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] » укладений 01.06.2017 року між Суворовською районною адміністрацією Одеської міської ради та відповідачем, на той підставі що позивачу почали нараховувати квартирну плату. Суд не вбачає причинно-наслідкового зв`язку між укладенням вказаного договору та нарахуванням позивачеві квартирної плати. Інших підстав скасування вказаного договору позивачем не зазначено. Оскільки укладення вказаного договору не впливає на права позивача як мешканця спірного будинку, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог, та про те, що в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. Позивач в судове засідання подав заяву в якій просить справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. З позовної заяви вбачається, що позивач пропустив встановлений законом строк звернення про прийняття спадщини за померлою 11 вересня 2006 року бабцею [PERSON]. Дідусь позивачки [PERSON] помер 14.07.2005 року. 29 липня 2005 року бабцею позивачки був складений заповіт посвідчений Коростовичівською сільською радою, яким все своє майно бабця, заповіла позивачці [PERSON], заповіт не змінювався і не відмінявся, позивачка являється єдиним спадкоємцем за заповітом. Бажає оформити свої права на спадкове майно, після смерті бабці, однак перешкодою в цьому є пропуск строку подачі заяви про прийняття спадщини, який пропустила в звязку з тим, що вчасно не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Причина в тому, що після смерті бабці і дідуся, стан здоровя позивача різко погіршився, що вимагало періодичного обстеження і лікування. Просить позов задовольнити та поновити строк прийняття спадщини за померлою. Відповідач не заперечує, щодо задоволення позову, просить справу розглядати в відсутності представника, подавши в судове засідання письмову заяву. Суд заслухавши позовну заяву, дослідивши та перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до повного задоволення. Судом встановлено, що позивач пропустив встановлений законом строк звернення про прийняття спадщини за померлою 11 вересня 2006 року бабцею [PERSON]. Дідусь позивачки [PERSON] помер 14.07.2005 року. 29 липня 2005 року бабцею позивачки був складений заповіт посвідчений Коростовичівською сільською радою, яким все своє майно бабця, заповіла позивачці [PERSON], заповіт не змінювався і не відмінявся, позивачка являється єдиним спадкоємцем за заповітом. Це підтверджено копіями документів: паспорта серії СС 112295 від 03.09.1996 року виданий Галицьким РВ УМВС в Івано-Франківській області; свідоцтво про смерть серія 1-НМ №030591 від 11.09.2006 року; свідоцтво про смерть серія 1-НМ №010181 від 14.07.2005 року; свідоцтво про право власності на жиловий будинок №27 від 08.08.2000 року; заповіт №16 від 29.07.2005 року засвідченого виконавчим комітетом Коростовичівської сільської ради; довідки №№ 157,158 від 18.06.2015 року видана виконавчим комітетом Коростовичівської сільської ради; постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 23.06.2015 року. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підставний, позивачу слід продовжити термін для подачі заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного ст. ст. 1233, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання подав заяву в якій просить справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. З позовної заяви вбачається, що позивач пропустив встановлений законом строк звернення про прийняття спадщини за померлою [INFO] року мамою - [PERSON], яка ще за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла своєму синові [PERSON] позивачу по справі. Окрім позивача інших спадкоємців немає. Бажає оформити свої права на спадкове майно, після смерті матері, однак перешкодою в цьому є пропуск строку подачі заяви про прийняття спадщини, який пропустила в зв'язку з тим, що вчасно не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Причина в тому, що позивачка тривалий час хворів. Просить позов задовольнити та поновити строк прийняття спадщини за померлою. Відповідач не заперечує, щодо задоволення позову, просить справу розглядати в відсутності представника, подавши в судове засідання письмову заяву. Суд заслухавши позовну заяву, дослідивши та перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до повного задоволення. Судом встановлено, що позивач пропустив встановлений законом строк звернення про прийняття спадщини за померлою [INFO] року мамою - [PERSON], яка ще за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла своєму синові [PERSON] позивачу по справі. Окрім позивача інших спадкоємців немає. Бажає оформити свої права на спадкове майно, після смерті матері, однак перешкодою в цьому є пропуск строку подачі заяви про прийняття спадщини, який пропустила в зв'язку з тим, що вчасно не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Це підтверджено копіями документів: паспорта серії [NUMBER] від 27.05.1997 року виданого Івано-Франківським МВ УМВС; довідка видана Озерянською сільською радою від 29.01.2016 року №83; свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 02.07.2001 року; постанова про відмову у вчинення нотаріальних дій №14/02-31 від 05 лютого 2016 року; витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі №42862029 від 05.02.2016 року. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підставний, позивачу слід продовжити термін для подачі заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного ст. ст. 1233, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання додаткового строку для прийняття спадщини, вказавши в ньому, що [INFO] року в с.Дрепкауци. Бричанського району Республіки Молдова померла громадянка України [PERSON]. після смерті мої відкрилась спадщина на земельні ділянки призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розміщене на території Несвоянської сільської ради, Новоселицького району, Чернівецької області. Під час свого жити [PERSON], а саме 08 грудня 2009 року оформила заповіт, яким заповіла позивачу - [PERSON] ділянки призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В позові також зазначається, що спадкодавець [PERSON] проживала в с. Несвоя Новоселицького району Чернівецької області - сама, а тому, на час її смерті, ніхто спадщину у встановлений законом термін не прийняв. Після смерті спадкодавця позивач своєчасно не звернувся до Державної нотаріальної контори з питання прийняття ним спадщини померлої [PERSON] оскільки йому не було відомо про наявність складеного заповіту на його ім'я. Просить визнати позивачу - [PERSON]. додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті спадкодавця - громадянки України [PERSON] яка померла [INFO] року в с.Дрепкауци, Бричанського району Республіки Молдова. Позивач - [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача - Сільської ради с. Несвоя, Новоселицького району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, однак до початку судового засідання надав заяву, згідно якої вимоги позову визнають в повному обсязі, не заперечують щодо їх задоволення та просять розглядати справу за їх відсутності. Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] року в с.Дрепкауци, Бричанського району Республіки Молдова померла громадянка України [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Крім того, на момент смерті [PERSON] в її господарстві ніхто не проживав та спадщину після п смерті ніхто не прийняв, що підтверджується довідками Сільської ради с. Несвоя, Новоселицького району Чернівецької області № 577від 04.04.2011 року та №612 від 11.04.2011 року. Судом також встановлено, що 08 грудня 2009 року [PERSON] оформила заповіт, яким заповіла позивачу - [PERSON] земельні ділянки призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В судовому засіданні встановлено, що позивач в установлений законом строк спадщину не прийняв, оскільки йому не було відомо про оформлення померлою [PERSON] заповіту на його ім'я. Згідно ст. 1272 ч. З ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення в повному об'ємі.

Outcome: approved