Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], просив суд стягнути з відповідача заборгованість за [PERSON] договором № ICKGMCUI.11548.006 від 05.09.2012 року в розмірі 8 828,01 грн . В обґрунтування позову зазначив, що 05.09.2012 року між банком та відповідачем був укладений [PERSON] договір № ICKGMCUI.11548.006, за умовами якого банк зобов'язався протягом 60 днів з моменту укладення договору встановити кредитний ліміт у розмірі 6 600,00 гр. на рахунок № [NUMBER], який був відкритий на підставі приєднання відповідача, як позичальника, до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами договору банк нараховує проценти в розмірі 36%, крім пільгового періоду, яке здійснюється щоденно. Кредит відповідачу був наданий на підставі Анкети-Договору позичальника з лімітом, зазначеним у п.2.2., на споживчі цілі. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі Відповідач свої м за умовами договору не виконує. Відповідно до п.5.2 [PERSON] договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. В зв»язку з неналежним виконанням відповідачем умов [PERSON] договору станом на 11.02.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 8 828,01 гр., яка складається з: 4 164,79 грн. - поточна заборгованості по кредиту; 1 730,60 грн. - прострочена заборгованості по тілу кредиту; 205,71 грн. поточна заборгованість за процентами; 1 720,71 грн - прострочена заборгованість за процентами; 1 006,20 грн. - пеня. Виходячи з того, що відповідач не виконує умови кредитного договору, позивач був Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, 05.09.2012 року між банком та відповідачем був укладений [PERSON] договір № ICKGMCUI.11548.006, за умовами якого банк зобов'язався протягом 60 днів з моменту укладення договору встановити кредитний ліміт у розмірі 6 600,00 гр. на рахунок № [NUMBER], який був відкритий на підставі приєднання відповідача, як позичальника, до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами договору банк нараховує проценти в розмірі 36%, крім пільгового періоду, яке здійснюється щоденно. Кредит відповідачу був наданий на підставі Анкети-Договору позичальника з лімітом, зазначеним у п.2.2., на споживчі цілі. Банк свої зобов»язання за умовами договору виконав, встановивши 05.09.2012 року кредитний ліміт у розмірі 6 600,00 гр. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. п. 4.2.2. [PERSON] договору позичальник зобовязується погашати заборгованість в порядку і строки, зазначені в кредитному договорі. Пунктом 4.4.3 передбачено нарахування відсотків за користуванням кредитом, а у випадку виникнення заборгованості його п. 5 передбачена відповідальність. Згідно п. 5.1 за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує позичальнику відсотки в розмірі подвоєної процентної ставки. Відповідно до п.5.2 [PERSON] договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 536 ЦК України встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому. Частиною 1 ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В зв»язку з неналежним виконанням відповідачем умов [PERSON] договору станом на 11.02.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 8 828,01 гр., яка складається з: 4 164,79 грн. - поточна заборгованості по кредиту; 1 730,60 грн. - прострочена заборгованості по тілу кредиту; 205,71 грн. поточна заборгованість за процентами; 1 720,71 грн - прострочена заборгованість за процентами; 1 006,20 грн. - пеня Виходячи з того, що відповідач не виконує умови укладеного з позивачем [PERSON] договору, вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ч.ч.1 та 3 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до постанови Правління Національного банку України №743 від 27.11.2014 року Публічне акціонерне товариства» Всеукраїнський банк розвитку» віднесено до категорії неплатоспроможних та введено тимчасову адміністрацію. Згідно з п.22 ст.5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, звільняється від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом. За таких обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача 243, 60 гр. судового збору на користь держави.

Outcome: approved