Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 24 лютого 2016 року сторони зареєстрували шлюб. В період шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї послужило відсутність взаєморозуміння, постійні сварки, різні погляди на сімейне життя. Позивач не приймала участі у судовому засіданні, однак надала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без її участі, зазначила про залишення їй прізвища « [PERSON] ». Відповідач також не приймав участь у судовому засіданні, представник позивача надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглядати без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 24 лютого 2016 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції складено актовий запис №163 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). В період шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] ( копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] ). Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сім`ю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання про розірвання шлюбу суд вважає за необхідне з`ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивач в заяві, наданій суду, зазначила про залишення їй прізвища « [PERSON] ». Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. При поданні позовної заяви до суду позивачкою [PERSON] згідно квитанції №0.0.1504459605.1 від 24.10.2019 р. було сплачено судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. Оскільки позовну заяву про розірвання шлюбу задоволено, з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved