Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених сум пенсійних виплат. В обґрунтування вимог позивач вказує, що [PERSON] перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком. Рішенням про відмову у призначенні пенсії № 6394 від 01.08.2019 Відповідачу відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки до пільгового стажу не зараховано період роботи з 28.01.1985 по 04.01.1990 в шахті імені М. Горького, у зв`язку з порушенням п.20 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України, що затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (зі змінами) підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній,який встановлений Постановою Кабінету міністрів України №637 від 12.08.1993,а саме - відсутня уточнююча довідка про особливий характер роботи. У зв`язку з відсутністю права на пенсію згідно ст.114 Закону України № «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виникла переплата пенсії за період з 01.01.2019-30.04.2019 в сумі 8495,21 грн Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2021 року провадження по справі відкрито. 03 вересня 2021 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідного до наданого відзиву відповідач позов не визнає та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. У судове засідання призначене на 13 жовтня 2021 року з`явився представник позивача Підкова В.Й. та представник відповідача [PERSON] . Представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача наполягав на відмові в задоволенні позовних вимог. Заслухавши думки сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком. Рішенням про відмову у призначенні пенсії № 6394 від 01.08.2019 Відповідачу відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки до пільгового стажу не зараховано період роботи з 28.01.1985 по 04.01.1990 в шахті імені М. Горького. Рішенням про відмову у призначенні пенсії № 6394 від 01.08.2019 Відповідачу відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки до пільгового стажу не зараховано період роботи з 28.01.1985 по 04.01.1990 в шахті імені М. Горького, у зв`язку з порушенням п.20 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України, що затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (зі змінами) підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, який встановлений Постановою Кабінету міністрів України №637 від 12.08.1993,а саме - відсутня уточнююча довідка про особливий характер роботи. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/4647/19 від 31.01.2020 вирішено адміністративний позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості задоволено частково та визнано протиправним та скасувано розпорядження Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 27 травня 2019 року про припинення виплати пенсії [PERSON] з 01.06.2019 року та зобов`язаноГоловне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити виплату пенсії [PERSON] з 01.06.2019 року: визнано протиправними та скасувано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 6394 від 1 серпня 2019 року про відмову у призначенні пенсії [PERSON] в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України. Згідно ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому, правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмується, отже, зазначене у ст.1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів (правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 487/3380/16-а та від 11 лютого 2020 року у справі № 761/41107/16-а.). Безпідставно набуті кошти, що належать до виплат особі, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. В ст. 50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4, визначається механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями. Відповідно до п.3 цього Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, мав достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 травня 2019 року у справі №489/205/16-а та від 03 жовтня 2019 року у справі №487/3380/16-а. Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Зміст ст. 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, законом саме на позивача (його представника) покладено процесуальний обов`язок доведення наявності вказаних вище порушень зі сторони пенсіонера та його вини у надмірній виплаті пенсії. Проте, незважаючи на вказані вимоги ч.1 ст.81 ЦПК України, позивачем не подано жодного доказу на підтвердження вини [PERSON] у тому, що йому, ніби то, надміру виплачувалась пенсія та/чи існування зі сторони відповідача будь-яких зловживань, фактів подання недостовірної інформації чи неподання відповідної інформації. Як встановлено судом, недобросовісності з боку набувача пенсії [PERSON] позивачем не доведено, доказів на підтвердження такої не надано. Крім того, пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011 року встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справах «Пінкова проти Чеської Республіки», «Гаші проти Хорватії», «Трґо проти Хорватії». Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed