Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS], в якому зазначив, що він є власником вищезазначеної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.12.1997 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.11.2003 року. У квартирі були зареєстровані та мешкали він, його дружина [PERSON] та їхній син [PERSON], [INFO]. В жовтні 2010 року дружина забрала свої речі, сина та виїхала з квартири. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 25.01.2011 року шлюб між ними розірвано, а рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 14.07.2010 року [PERSON] визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Проте їхній малолітній син залишився зареєстрованим у належній йому квартирі до теперішнього часу, хоча не мешкає в ній з жовтня 2010 року. Син мешкає разом з матір'ю за невідомою йому адресою. Кожного місяця він сплачує аліменти на його утримання електронним переводом на відділення зв'язку №28 без зазначення адреси. На теперішній час він вирішив розпорядитися належною йому на праві власності квартирою, проте не в змозі це зробити, оскільки в ній дотепер зареєстрований його малолітній син, хоча вже 4 роки у квартирі не мешкає, тим самим порушуються його права власника даного житлового приміщення. Позивач у судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради в судове засідання не з'явився, надіслали до суду заяву з проханням розглянути справу за їхньої відсутності, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідачки на підставі ст.224 ЦПК України, заочно. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №5032/п від 29.12.1997 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.11.2003 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2159742 від 02.12.2003 року, виданим Маріупольським бюро технічної інвентаризації. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 25.01.2011 року, яке набрало законної сили 04.02.2011 року, шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 14.07.2010 року, яке набрало законної сили 25.07.2011 року, [PERSON] визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Згідно особового рахунку №3082, довідки від 29.08.2011 року, виданої ЖКП «Домовик-4», та акту ЖКП «Домовик-4» від 05.05.2011 року неповнолітній [PERSON], [INFO], з лютого 2006 року зареєстрований у квартирі [ADDRESS], проте за зазначеною адресою не проживає з жовтня 2010 року. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що [PERSON], [INFO], втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS], оскільки понад один рік він не проживає за зазначеною адресою без поважних причин. На підставі викладеного,

Outcome: approved