Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розподіл спільно нажитого майна подружжя, мотивуючи позов тим, що за час перебування у шлюбі з відповідачем в січні 2014 року ними за їх спільні кошти було придбано за 15000 доларів США, що на той час в еквіваленті становило 120000 грн., автомобіль марки Mitsubishi pagero sport червоного кольору, 2004 року випуску, кузов № [NUMBER] на підставі договору купівлі-продажу. Вказаний автомобіль було зареєстровано на імя відповідача. Після розірвання шлюбу в липні 2014 року відповідач без його згоди продала вказаний автомобіль, а отримані кошти залишила собі, тобто їх не було використано в інтересах сімї. Так-як на даний час автомобіль проданий, то він вважає, що має право на грошову компенсацію ? частини вкладених спільних коштів на купівлю автомобіля. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі і до викладеного в позовній заяві додала письмове пояснення, в якому виклала позицію сторони позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково і вважає, що позивач має право тільки на ? частину від вартості автомобіля та допитана в якості свідка відповідно до вимог ст. 62 ЦПК України дала наступні показання. Перебуваючи в шлюбі з позивачем вона народила двох дітей. Потрібно було добиратись на роботу, позивач не міг забезпечити сімю і вони вирішили придбати автомобіль. Вона з позивачем на базарі в м. Київ вибрали підходяще авто, а її батько приїхав і оплатив купівлю вибраного ними автомобіля. Вона весь час даним автомобілем користувалась. Позивач ніде не працював за весь час їхнього шлюбу, а тільки будував будинок на гроші її батька. Після розірвання шлюбу жодним чином дітям не допомагає. Тільки сплачує аліменти на утримання двох дітей 600 грн. на місяць і то з затримкою, але цих коштів зовсім не достатньо на утримання двох дітей. Їй весь час потрібні гроші на дитсадок, проживання, харчування та лікування дітей. Позивач взагалі ніякої допомоги не надає. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково і також вважає, що позивач має право на ? частину від вартості автомобіля. Позивач жодної допомоги крім аліментів в сумі 600 грн. на місяць на двох дітей не надає. Аліменти тривалий час не сплачував, а вже сплатив коли справа розглядалась в суді. Заслухавши пояснення сторін, показання свідка та дослідивши зібрані по справі докази ,суд суд приходить до наступних висновків. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав показання, що він є рідним батьком відповідача, та бувшим тестем позивача. Дочка собі підібрала автомобіль, він привіз свої кошти в сумі 120000 грн. і за ці кошти було придбано авто, яке було оформлено на його дочку. Позивач за весь час шлюбу з його дочкою ніде не працював, а будував будинок за кошти, що він йому надавав. Продуктами допомагали батьки позивача. Він знає, що дочка гроші від продажу автомобіля витрачала на дітей, оплату житла, садочок. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно рішення Козелецького районного суду по справі № 734/1440/14 від 04.06.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Прізвище [PERSON] змінити на її дошлюбне прізвище «Тіліпайло» /а.с. 7/. Згідно довідки в.о. начальника ТСЦ 7441 вих. № 31/2517-1758 від. 12.07.2016 року - 24.07.2014 року автомобіль марки Mitsubishi pagero кузов № [NUMBER] знятий з обліку для реалізації. Власником автомобіля вказана [PERSON] /.а.с 38/. Згідно довідки начальника центру № 5142 м. Одеси від 22.09.2016 року - вартість автомобіля Mitsubishi pagero червонного кольору кузов № [NUMBER] згідно довідки рахунку становить сто тридцять тисяч гривень /а.с. 69/. Згідно ч.1 ст. 60 СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч. 1 ст. 61 СК України - об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ч. 1 ст. 68 СК України - розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ч.3 ст. 70 СК України - за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Згідно п.30 ППВС України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя - Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК ( 2947-14 ). У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Суд критично відноситься до показань свідка [PERSON] в частині, що автомобіль було придбано виключно за його кошти, так-як відповідач [PERSON] є його рідною дочкою і суду зрозуміло його намагання покращити її процесуальне становище. Також суд критично відноситься до показань в якості свідка відповідача [PERSON] в частині, що кошти на придбання автомобіля, їй повністю надав її батько, інших доказів в підтвердження цього зі сторони відповідача надано не було. До показань свідка [PERSON] суд віднісся критично з підстав наведених вище. Також надані стороною відповідача докази, що свідок [PERSON] працював і мав певні кошти, щоб придбати автомобіль в 2014 році відповідачу, не можуть бути достатніми доказами, що саме він своїми коштами розрахувався за придбаний автомобіль. Як було встановлено під час розгляду справи сторонами за спільні кошти, під час перебування у шлюбі, було придбано автомобіль автомобіль марки Mitsubishi pagero sport червоного кольору, 2004 року випуску, кузов № [NUMBER]. Після розірвання шлюбу відповідачем без відома позивача було здійснено відчуження вказаного автомобіля згідно довідки рахунку за сто тридцять тисяч гривень. Також під час судового розгляду судом було встановлено, що з відповідачем проживають та перебувають на утриманні двоє спільних з позивачем малолітніх дітей, а саме дочка олександра [INFO] та син [PERSON] [INFO] Позивач сплачує аліменти на користь відповідача на утримання дітей 618 грн. щомісяця, що становить по 309 грн. на кожну дитину, що є значно нижчою сумою від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який згідно ЗУ «Про державний бюджет на 2017 рік» для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 01 січня\~2017 пo 30\~квітня -\~1689 грн., з 01\~травня пo 30\~листопада 1777 грн., з 01 грудня -\~1860 грн. і тому розмір аліментів є недостанім для утримання дітей відповідачем для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Зі сторони позивача не було надано суду жодного доказу, що крім зазначеної суми аліментів, які до того ж позивач сплачував нерегулярно, він допомагав відповідачу утримувати дітей. Аналізуючи в сукупності вище викладене, суд остаточно приходить до висновку, що позов з врахуванням всіх обставин справи, підлягає частковому задоволенню, так-як з відповідачем проживають малолітні діти та перебувають на її утриманні, а аліментів в сумі 618 грн. щомісяця, що позивач сплачує на користь відповідача на утримання двох дітей, а іншої допомоги не надає, недостатньо для утримання дітей відповідачем для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування, тому її частку у спільному майні подружжя необхідно збільшити до 2/3 частини і виділити [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/3 частини у спільно набутому майні подружжя (автомобіль марки Mitsubishi pagero sport червоного кольору, 2004 року випуску, кузов № [NUMBER]), що в грошовому еквіваленті становить 43333 грн. (сорок три тисячі триста тридцять три гривні). Судові витрати необхідно вирішити відповідно до ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: partial