Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. У поданому позові зазначає, що 19.07.2020 приблизно о 16 год. 30 хв. в [ADDRESS] , [PERSON] , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON] , на грунті раптово виниклого конфлікту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно наніс [PERSON] два удари по обличчю останнього, внаслідок чого завдав потерпілому тілесні ушкодження у вигляді перфорації барабанної перетинки, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. В межах кримінального провадження [PERSON] було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України. Згідно вироку Пустомитівського районного суду Львівської області в справі №450/2742/20 від 25.02.2021 р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та засуджено до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт. Вказаний вирок не оскаржувався та набрав законної сили. Після отриманих пошкоджень позивачем було витрачено кошти на лікування в загальній сумі 1570 гривень, що підтверджується відповідними фіскальними чеками, копії яких долучені до матеріалів позовної заяви. Протиправною поведінкою відповідача позивачеві було завдано моральної шкоди, яка виразилась у значних душевних стражданнях та нервовому напруженні через збирання доказів, складання документів, звертання до правоохоронних органів та суду. У позивача після завданих тілесних ушкоджень значно погіршився слух, що негативно вплинуло на його навики комунікації та призводить до поглиблення стресів та переживань. Таку моральну шкоду позивач оцінює в 15000 грн. Просить стягнути з відповідача на свою користь 1570, 00 грн. матеріальної шкоди та 15000 грн моральної шкоди, всього на загальну суму 16570 грн. Позивач у судове засідання не з`явився, подав клопотання в якому просить розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від відповідача не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з`ясувавши думку позивача висловлену у письмовій заяві, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст.\~280\~ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно до ст. 282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяви та\~клопотання сторін,\~процесуальні дії\~та рішення\~у справі: 16.06.2021р. запит відомостей про реєстрацію; 15.07.2021р. відповідь на запит; 16.07.2021 року ухвала суду про відкриття провадження у справі; 06.09.2021р. заява позивача про розгляд справи без його участі, долучення документів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст.\~3\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вироку Пустомитівського районного суду Львівської області в справі №450/2742/20 від 25.02.2021 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2\~ст. 125 КК України. В ході розгляду матеріалів кримінального провадження було встановлено, що\~19.07.2020 приблизно о 16 год. 30 хв. в [ADDRESS] , [PERSON] , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON] , на грунті раптово виниклого конфлікту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно наніс [PERSON] два удари по обличчю останнього, а саме долонею правої руки завдав удар в ліву сторону обличчя у ліву вухо та один удар у праву сторону обличчя по щоці, внаслідок чого завдав потерпілому тілесні ушкодження у вигляді перфорації барабанної перетинки, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. В судовому засіданні [PERSON] вину в скоєному\~\~визнав повністю, підтвердив суду вищенаведені обставини. Отже, факт протиправних дій [PERSON] підтверджений рішенням суду і не підлягає доведенню. В силу ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. За ч. 7 ст.\~128\~КПК особа, яка не пред`явила цивільного позову у кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] щодо відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню. Щодо розміру відшкодування то, суд вважає, що вони повинні бути задоволені частково, оскільки такі підтверджені долученими доказами зокрема: фіскальний чек № 257364 на суму 105,00 грн; фіскальний чек № 183487 на суму 173, 00 грн; фіскальний чек №144617 на суму 112, 00 грн; фіскальний чек №25592 на суму 194, 15 грн; фіскальний чек №262967 на суму 45, 00 грн; фіскальний чек № 260515 на суму 159, 60 грн; фіскальний чек №249292 на суму 409, 03 грн; фіскальний чек №177659 на суму 47, 24 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід стягнути з [PERSON] на користь позивача 1245\~грн.\~02\~коп.\~ відшкодування майнової шкоди, завданої злочином. Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначено у статті 23 ЦК України. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до статті 1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Зокрема моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. У пункті 5 постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~31.03.1995\~№ 4\~«Про судову\~практику в\~справах про\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди» роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 №4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, ураховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих відносинах, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При визначенні розміру моральної шкоди суд бере до уваги той факт, що отримані тілесні ушкодження [PERSON] отримав внаслідок вчиненого відносно нього кримінального правопорушення [PERSON] , перенесення ним лікування, у зв`язку з неправомірними діями відповідача перебував у стресовому стані, нервозності, тощо, внаслідок чого він зазнав душевних хвилювань. Суд вважає, що внаслідок дій, які сталися внаслідок неправомірних дій відповідача, позивачу завдано моральних страждань. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує вимоги розумності та справедливості. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача 6000 грн. відшкодування моральної шкоди, що, на думку суду, є співмірною понесеним стражданням. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь держави слід також стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial