Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказуючи, що вони та відповідачка 12.08.2008 року уклали кредитний договір. Згідно до договору відповідачка отримала кредит у розмірі 7 000.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користуванням кредиту у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно договору ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 7 000 гривень, а відповідачка зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати умови договору. Відповідно до п.9.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач вказує, що вони свої зобовязання за договором та угодою виконали в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 7 000 гривень. В порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка свої зобовязання не виконала. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідачка станом на 31.08.2013 року має заборгованість 25087 грн. 03 коп., яка складається з наступного: - 6995 грн. 43 коп. заборгованість за кредитом; - 13581 грн. 14 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2839 грн. 65 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом. а також штрафи відповідно до договору: - 500 грн. штраф (фіксована частина). - 1 170 грн. 81 коп. штраф (процентна складова). Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. А тому просять суд стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість у розмірі 25087 грн. 03 коп., за кредитним договором та судові витрати: судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 250 грн. 87 коп. Представник позивача за довіреністю, в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні визнала заборгованість перед банком, але просила застосувати позовну давність та подала відповідну заяву. Вислухавши сторони та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит. Крім того, відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено в судовому засіданні, 12.08.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір. Згідно до договору відповідачка отримала кредит у розмірі 7 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користуванням кредиту у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки В заяві від 12 серпня 2008 року міститься посилання на те, що [PERSON] засвідчує той факт, що вона отримала повну інформацію про умови кредитування у Приватбанку, була ознайомлена і згодна із Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами банку, які складають укладений між сторонами договір про надання банківських послуг, тобто фактично відповідачка висловила свою згоду на укладення договору приєднання, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому і друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як було достовірно встановлено, що кредитні кошти відповідачка отримала, а свої зобовязання щодо повернення кредиту не виконала, порушивши умови своїх зобовязань. В порушення вимог ст.60 ЦПК України, яка зобов»язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, з боку [PERSON] на адресу суду не було надано будь-яких об»єктивних доказів, які б спростовували наявність такої заборгованості або її конкретний розмір. Як вбачається із пунктів 9.3. та 9.5. Умов та Правил надання банківських послуг картковий рахунок відкритий на невизначений термін та може бути закритий на підставі заяви держателя картки. Відповідно до пункту 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг, які є невід»ємною частиною кредитного договору, сторони прийшли до згоди, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же строк. Згідно вимог ч.5 ст.261 ЦК України за зобов»язаннями із визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Таким чином, на підставі умов договору, строк дії карки та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії картки. Згідно матеріалів справи вбачається, що з моменту укладення кредитного договору 12.08.2008 року, ніхто із сторін до цього часу не заявляв про намір припинення договору, Відповідачка в судовому засіданні підтвердила, що не надавала банку будь-якої письмової заяви про закриття карткового рахунку. Відповідно до статей 251 та 256 ЦК України позовна давність застосовується до договору, з яким пов'язано його початок та закінчення, а не до термінів отримання чергових траншів кредиту. Кредитний договір між сторонами по даній справі необмежений часом, або ж є безстроковим. Жодна із сторін договору не вчинила визначених в договорі чи законі дій, направлених на розірвання чи припинення дії кредитного договору. За таких обставин строк дії картки, у тому числі і строк дії кредитного договору пролонгувався автоматично з кожним роком, тому відсутні підстави для застосування до даних правовідносин строків позовної давності. Статтею 526 ЦК України передбачає, що зобовязання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору. Так, станом на 31.08.2013 року відповідач має заборгованість в розмірі 25087 грн. 03 коп., яка складається з наступного: - 6995 грн. 43 коп. заборгованість за кредитом; - 13581 грн. 14 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2839 грн. 65 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до договору: - 500 грн. штраф (фіксована частина),- 1 170 грн. 81 коп. штраф (процентна складова). Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення даного позову. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України до стягнення підлягає з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 250 грн. 87 коп. На підставі ст. ст.251,256,261,526,625,1054 ЦК України,

Outcome: approved