Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів та зміну розміру аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 25.06.2008 року у справі № 2-357 з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи стягнення з 31.01.2008 року до досягнення дітьми повноліття. Вже тривалий час, його старша донька [PERSON], [INFO], проживає з ним та знаходиться на його повному утриманні. Незважаючи на це, він продовжує сплачувати аліменти на користь відповідача, заборгованість по сплаті аліментів у нього відсутня. Враховуючи, що одна із дітей, на яку позивач сплачує аліменти за рішенням суду, знаходиться на його повному утриманні та проживає разом з ним, вважає що є всі законні підстави для звільнення його від сплати аліментів на утримання [PERSON], [INFO]. Також у позивача змінився сімейний та матеріальний стан, він перебуває у цивільному шлюбі, від якого має малолітню дитину [PERSON], [INFO], що є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не з'явився, у поданій через канцелярію суду письмовій заяві позивач просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що відповідає вимогам ст. 74 ЦПК України, письмових заперечень на позов не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заочним рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 25.06.2008 року у справі № 2-357, з позивача [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи стягнення з 31.01.2008 року до досягнення дітьми повноліття. Вказаним рішення суду встановлено, що діти мешкали разом з [PERSON] та знаходилися на ї утриманні. На виконання вказаного судового рішення Токмацьким районним судом Запорізької області було видано виконавчий лист №2-357 від 25.06.2008 року. Відповідно до листа ВДВС Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізкій області №1372/03 від 05.02.2016 року у [PERSON] відсутня заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.02.2016 року за виконавчим провадженням №30671871(634)/3 з виконання виконавчого листа №2-357 від 25.06.2008 року. Згідно довідки Таврійської сільської ради №83 від 25.01.2016 року [PERSON], [INFO], проживає без реєстрації на території Таврійської сільської ради понад 12 років за адресою: Токмацький район, с Новогорівка, вул. Янишева, 21, разом з дочкою [PERSON], [INFO]. З 10.02.2016 року дитина [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно ч. 1 ст. 10 СК України, якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Згідно зі ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. \~\~\~\~\~ \~В ч. 4 ст. 233 ЦПК України встановлено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. \~\~\~\~ Враховуючи те, що після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], остання свідомо обрала місце проживання разом з батьком, який фактично утримує дитину, а відповідач утримання дитини тривалий час не здійснює, суд вважає, що відсутні підстави для подальшого стягнення з нього аліментів на дитину, тому позивача слід звільнити від сплати аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO]. Звертаючись до суду з позовом, позивач також посилався на зміну сімейного та матеріального стану та просив змінити спосіб стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], визначеного за рішенням суду у частці до заробітку (доходу), на розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 143 цс 13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положенням ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження /зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку /доходу/ матері, батька дитини на розмір аліментів у твердій грошовій сумі та навпаки/. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182 - 184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). На підтвердження зміни сімейного стану позивач надав: копію свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO], серії І-ЖС №279286 від 21.04.2015 року, відповідно до якого позивач [PERSON] є батьком дитини. За вказаних обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу виконання позивачем обов'язку по утриманню дитини [PERSON], [INFO], шляхом стягнення з останнього на користь відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 436,50 грн., що відповідає 30 відсоткам прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік».

Outcome: approved