Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 31.12.2011 року відповідач уклала з публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» договір про надання споживчого кредиту № 1000886062. Відповідно до умов договору позичальникові було надано кредит у сумі 12480,08 гривень для придбання товару. Строк повернення кредиту - 31.12.2013 року. 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за договором № 1000886062, укладеним з [PERSON] Оскільки умови договору кредиту відповідач не виконує, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 25615 гривні 38 копійки та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, згідно заяви просив справу розглянути у його відсутність, підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» №43 від 04.03.2017 року. Причину своєї неявки не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що заявлений позов є обґрунтованим та законним, у зв'язку з чим підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) - ст. 610 ЦК України. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 31.12.2011 року відповідач уклала з публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» договір про надання споживчого кредиту № 1000886062 для придбання товару в сумі 12480,08 гривень на строк до 31.12.2013 року. 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за договором № 1000886062, укладеним з [PERSON] На теперішній час відповідач умов договору не виконує належним чином. Згідно розрахунку борг [PERSON] за кредитним договором №1000886062 станом на 21.11.2016 року становить 25615 гривень 38 копійок, з яких: залишок заборгованості за кредитом - 24000 гривень 71 копійку; відсотки за користування кредитом - 1614 гривень 67копійки. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» підлягають стягненню судові витрати, пов'язані з оголошенням в газеті «Урядовий кур'єр» в розмірі 420,00 грн. та судовий збір у розмірі 1 378, 00 грн., а всього 1 798, 00 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за кредитним договором № №1000886062 від 31.12.2011 року станом на 21.11.2016 року становить 25615 гривень 38 копійок та 1 798 гривень 00 копійок в рахунок відшкодування судових витрат. Підстав для відмови у задоволенні позову у суду немає.

Outcome: approved