Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 18.04.2008 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області зареєстрував шлюб з відповідачем, про що був вчинений актовий запис № 159. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] [INFO] . Сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сімейні відносини з відповідачем позивач не бажає, що спонукало його звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, про день час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, належним чином, надав суду письмову заяву в якій просить справу розглядати без його участі . Позов підтримує в повному обсязі, на примирення не погоджується. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, належним чином, надала суду письмову заяву в якій просить справу розглядати без її участі . Позов визнала повністю, на примирення не погоджується. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Суд вважає, що усправі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін , тому справу можливо розглянути по суті у відсутності сторін та винести очне рішення по справі. Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : Судом встановлено, що 18.04.2008 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області сторони зареєстрували шлюб, про що був вчинений актовий запис № 159 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 18.04.2008 Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] видане 19.04.2010 Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області). У зв'язку з різними характерами та поглядами на сімейне життя взаємовідносини між сторонами не склалися, разом не проживають більше двох років, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сімейні відносини сторони не бажають, а тому надання строку на примирення вважають недоцільним. Вказані обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. З'ясувавши фактичні взаємостосунки між сторонами і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також , враховуючи ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України, у якій вказано, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а документальне існування шлюбу між сторонами по справі не відповідає поняттю «сім'ї», як соціального інституту сучасного суспільства. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до вимог ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін, тому позов слід задовольнити . Відповідно до п.9 ст. 7 Сімейного кодексу, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 243 гривні 60 копійок. З огляду на зазначене,

Outcome: approved