Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якому посилається на те, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 01.12.2014 року з Позивача було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Судовим наказом Ірпінського міського суду Київської області від 08.07.2020 року з позивача стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 15.10.2020 року з позивача стягнуто аліменти на особисте утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною трирічного віку. Стверджує, що на сьогоднішній день більшу частину заробітньої плати витрачає на сплату аліментів, та у зв`язку з чим його матеріальне становище значно погіршилось, як і умови проживання, а тому, сплачувати аліменти в такому розмірі не має можливості. Вказує також, що звернувся до Деснянського районного суду м. Києва про зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання старшого сина. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі судового наказу Ірпінського міського суду Київської області від 08.07.2020 року на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , щомісячно, з 1/4 частини на 1/6 частину з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься заява від позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду подала заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити у її відсутність. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 01.12.2014 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21.01.2015 року рішення суду залишено без змін. Судовим наказом Ірпінського міського суду Київської області від 08.07.2020 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 15.10.2020 року з [PERSON] стягнуто аліменти на особисте утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Згідно з вимогами статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі, на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилається позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України. Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі №372/2393/17. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Позивач посилається на погіршення свого матеріального стану через сплату аліментів на утримання малолітніх дітей та особисте утримання відповідача як на підставу для задоволення позову, а також звертає увагу на той факт, що орендує квартиру та надає копію договору оренди житлового приміщення. Інших доказів щодо зміни, в тому числі, погіршення майнового стану, розміру заробітної плати позивачем не надано, а тому, враховуючи викладене, діючи в інтересах малолітніх дітей, суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. 84, 180-182, 192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: dismissed