Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 серпня 2006 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 635. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину, сина [PERSON], 2008 р.н. В період подружнього життя між сторонами почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Такі відносини у родині призвели до того, що сторони віддалилися один від одного. На даний час вони проживають окремо, припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Відновлювати розірвані відносини позивач не має наміру. За таких обставин подальше подружнє життя з відповідачкою і збереження сім'ї вважає неможливим, тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач належним чином оповіщений про час та місце судового розгляду, до суду не з'явився, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Відповідачка належним чином оповіщена про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню виходячи з наступного. По справі встановлено, що 19 серпня 2006 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області між сторонами у справі був зареєстрований шлюб, актовий запис № 635 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 19.08.2006 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області). Від шлюбу подружжя має малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження, видане 01 жовтня 2008 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області). Сторони проживають окремо, припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Подальше збереження сім'ї вважають неможливим. Відповідачка позов визнала у повному обсязі. Відповідно до ст.37 СК України шлюб є правозгідним. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюбні стосунки сторін фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер. Примирення між сторонами неможливе. Збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини, що має істотне значення. У відповідності до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору понесені позивачем, згідно квитанції № N15WN55117 від 06.11.2014 року, в розмірі 243,60 грн., слід стягнути з відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved