Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогами повернення кредиту, отриманого відповідно укладеної кредитної угоди з ПАТ «Плптінум Банк» за №-14/5155SFPR7 від 29 листопада 2011 року на суму 4584,80 гривень, за котрим не повернуто: 4094,88 гривень - заборгованість по тілу кредиту, 165 гривень - борг по відсоткам за користування кредитом, 324,92 гривень - пеня за порушення графіку заборгованості та кредитної угоди №-143/4612АСLAPT від 24 січня 2012 року на суму 4599,25 гривень, за яким не повернуто: 4023,75 гривень - заборгованість по тілу кредиту, 220,92 гривень - борг по відсоткам за користування кредитом, 354,58 гривень - пеня за порушення графіку кредиту. Позивач вказує, що набув права вимагати від відповідача повернення кредиту на підставі укладеного між банком та ним договору факторингу від 17 жовтня 2012 року. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом, у якому вказує на незаконність дій позивача та просить стягнути моральну шкоду у розмірі 10000 гривень, а також зазначає на про визнання недійсним договору, вчиненого під впливом насильства та тяжкої обставини. У судове засідання представник позивача не прибув, але надіслав листа про розгляд справи у їх відсутність та наполягав на задоволені позову у повному обсязі. Відповідач позов не визнав та просив задовольнити його зустрічний позов. Представник відповідача акцентував увагу суду на те, що кредитні угоди були укладені без урахування думки дружини [PERSON], бо отримані кошти по кредиту становляться сумісною власністю подружжя, а також просив при ухваленні рішення врахувати те, що [PERSON] ці гроші не отримував, а угоди уклав під впливом насильства та тяжких обставин. Вислухавши відповідача та його представника, вивчив матеріали справи, суд встановив, що відповідач [PERSON] уклав два кредитних договори з ПАТ «Платінум Банк», за якими були отримані гроші. Відповідач не заперечує, що підписав усі документи, які надають право на отамання кредиту, але робив це під впливом інших осіб, які фактично і отримали гроші за цими угодами. [PERSON] не надав доказів тим обставинам, на які він посилається, тому у суду немає підстав погодитися з його позицією. Заборгованість за обома кредитними договорами повинна бути стягнута з нього у примусовому порядку. Суд вважає, що позивач пропустив строк позовної давності по стягненню суми пені, який відповідно ст.257 ЦК України складає шість місяців з дня закінчення строку кредитних угод, відповідно 03 липня та 26 червня 2012 року. Виходячи з цього, у цій частині позову слід відмовити. Розглядаючи зустрічний позов [PERSON], суд вважає, що він не довів те, що угоди ним були підписані під впливом насильства та тяжкої обставини, а також позов, заявлений ним не до ПАТ «Платінум Банк», а до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яка не відповідає за обставини при укладанні угод, а отримала лише право на отримання грошових коштів. Вивчаючи обставини укладання кредитних угод, суд зазначає, що Банк не витребував заяви про погодження чи відмову на укладання них від дружини [PERSON], що не відповідає вимогам сімейного законодавства. Таким чином, суд вважає задовольнити вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості по тілу кредиту та по відсоткам за користування ним, окрім стягнення пеня за порушення графіка погашення заборгованості на загальну суму 8504,05 гривень. Зустрічний позов [PERSON] суд вважає відхилити.

Outcome: partial