Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позовна заява мотивована тим, що відповідно до свідоцтва на право власності на житло від 18.01.2002 року квартира, загальною площею 47,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належала на праві спільної часткової власності: [PERSON] (матері) в розмірі 1/3, [PERSON] (батьку) в розмірі 1/3 та [PERSON] в розмірі 1/3. 30.12.2004 року відповідно до договору дарування частки квартири, яка посвідчена [PERSON], приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за №4583 [PERSON] та [PERSON] передали безоплатно у власність [PERSON] свої частки в розмірі 2/3 і останній став одноособовим власником квартири, про що 31.12.2004 року Комунальним підприємством «Вінницьке обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» записано в реєстр, книгу №523 реєстр. №1714/47373. В 2005 році батьки розлучились, у звязку з чим батько не проживає в квартирі з моменту розлучення з матірю, тобто з 2005 року. Мати [PERSON] самостійно сплачує всі витрати за утримання квартири. З підстав, зазначених вище, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. В судовому засіданні позивач та його представник не зявились, однак від останнього надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти розгляду справи за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся судом у встановленому законом порядку, про причину своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачі не заперечували проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно відповідно до свідоцтва на право власності на житло від 18.01.2002 року квартира №49, яка знаходиться в будинку № 78, що по вул. Тарногродського в м. Вінниці, належить на праві приватної, спільної часткової власності [PERSON] в розмірі 1/3, [PERSON] в розмірі 1/3 та [PERSON] в розмірі 1/3 (а.с. 4). Право власності [PERSON] на 2/3 частки зазначеної квартири набуте ним на підставі договору дарування частки квартири, яка посвідчена [PERSON], приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за №4583 [PERSON] та [PERSON] передали безоплатно у власність [PERSON] свої частки в розмірі 2/3 і останній став одноособовим власником квартири № 49, яка знаходиться в будинку № 78, що по вул. Тарногродського в м. Вінниці, про що Комунальним підприємством «Вінницьке обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» записано 07.02.2002 року в реєстр, книгу №523 реєстр. №1714/47373 (а.с. 5). Згідно з довідкою ЖЕК № 15 від 05.04.2015 року за № 292 у квартирі № 49, яка знаходиться в будинку № 78, що по вул. Тарногродського в м. Вінниці зареєстровані [PERSON], як квартиронаймач, а також [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). У відповідності до акту № 010415/567 від 01.04.2015 року, складеного комісією з представників ЖЕК № 15, встановлено, що на момент обстеження у квартирі № 49, яка знаходиться в будинку № 78, що по вул. Тарногродського в м. Вінниці відсутній зареєстрований у даній квартирі відповідач [PERSON] (а.с. 6). Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється, зокрема, у разі відчуження власником свого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У п. 34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації. В судовому засіданні встановлено, що 30.12.2004 року припинено право власності відповідача [PERSON] на належну йому частку у праві спільної власності на спірну квартиру, що має наслідком і припинення його права на користування цією квартирою. Крім того, враховуючи, що відповідач є членом сім'ї позивачів, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 405 ЦК України, відповідно до якої члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Однак у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, такий член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом. В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі понад один рік, а тому суд приходить до висновку, що вимоги позовної заяви про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою № 49 по вул. Тарногродського, 78 в м. Вінниці, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved