Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, посилаючись на наступне. На підставі наказу № 608/ос від 22.03.2011 р. позивач був прийнятий на роботу у відповідача на посаду Другого пілота повітряного судна « Боїнг-737». Як вказує позивач, наказом № 837-ос від 11.03.2013р. позивача звільнено з посади Другого пілота повітряного судна « Боїнг-737» з 11.03.2013 р. у зв'язку зі скороченням штату працівників (п. 1 провідногост. 40 КЗпП України) та нарахував заробітну плату за період з грудня 2012року по березень 2013р. включно в розмірі 129 599,53грн. та компенсацію за відрядження з вересня 2012р. по лютий 2013р в сумі 9 420,01грн. Однак, у порушення вимог законодавства, відповідач на момент звільнення не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі, всього заборгованість склала 139 019,54 грн. Спору про розмір заборгованості не існує. Неможливість розрахуватись адміністрація відповідача мотивує фінансовими труднощами. До судового засідання представник позивача надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався, в зв'язку з чим, на підставі ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе провести справи. Суд заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії трудової книжки позивач на підставі наказу № 608/ос від 22.03.2011 р. позивач був прийнятий на роботу у відповідача на посаду Другого пілота повітряного судна « Боїнг-737»( а. с. 8). Наказом № 837-ос від 11.03.2013р. позивача звільнено з посади Другого пілота повітряного судна « Боїнг-737» з 11.03.2013 р. у зв'язку зі скороченням штату працівників (п. 1 провідногост. 40 КЗпП України) та нарахував заробітну плату за період з грудня 2012року по березень 2013р. включно в розмірі 129 599,53грн. та компенсацію за відрядження з вересня 2012р. по лютий 2013р в сумі 9 420,01грн.( а. с. 8,10-11). Як встановлено судом і зазначені обставини не були спростовані відповідачем в ході розгляду справи, дані виплати проведені не були. Відповідно до ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При звільненні позивача, остаточний розрахунок з ним відповідач не провів, не виплатив борг по заробітній платі в розмірі 129 599,53 грн. Зазначене підтверджується довідкою про заробітну плату № 1537 від 14.03.2013 року( а.с.10). При звільненні позивача, остаточний розрахунок з ним відповідач не провів, не виплатив компенсацію за відрядження з вересня 2012р. по лютий 2013р в сумі 9 420,01грн. Зазначене підтверджується довідкою про доходи № 137 від 26.02.2013 року( а.с.11). Відповідно до ст..2 Закону України « Про індексацію грошових доходів населення» оплата праці( грошове забезпечення) підлягає індексації, яка обчислюється відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженої Постановою КМУ № 159 від 21.02.2001 року, таким чином сума компенсації, яка підлягає відшкодуванню позивача у зв'язку з інфляцією, становить 26 135,67грн. Враховуючи викладене, оцінюючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що на час розгляду справи суду не надано доказів про проведення повного розрахунку з позивачем, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved