Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення вартості матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 98,82 грн. та витрат зі сплати судового збору. Представник позивача в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлена у встановленому законом порядку, про причин неявки суд не повідомила. Зі згоди представника позивача, суд постановляє заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов наступного. [PERSON] 29.03.2005 року звернулася до Харківського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, де була зареєстрована як така, що шукає роботу з відкриттям персональної картки № 200501105032900003. За особистою заявою відповідача від 05.04.2005 року, [PERSON] було надано статус безробітної, з призначенням допомоги по безробіттю та відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Порядку надання допомоги по безробіттю у том числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» призначена виплата допомоги по безробіттю у розмірі встановленому законодавством. У звязку з набранням чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців за заявницьким принципом» від 13.05.2014 року за №1258-VII, Харківським міським центром зайнятості опрацьовано інформацію, яка надійшла з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно фізичних осіб-підприємців, які припинили підприємницьку діяльність, які свідчать, що [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець 02.08.2005. Запис щодо проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності внесено 19.06.2017 року. Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого\~наказом Міністерства праці та соціальної політики № 60/62 від 13.02.2009 року\~(далі Порядок № 60/62),\~розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час реєстрації та протягом перебування на обліку як безробітного. На підставі виявленого факту складений акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 02.08.2017 року № 125-ФОП. Розслідуванням встановлено, що в період перебування на обліку відповідач з 02.08.2005 був зареєстрований як ФОП. У звязку з цим, позивач 03.08.2017 року видав наказ №978 «Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ПІБ [PERSON]» за період з 02.08.2005 року по 29.08.2005 року у сумі 98 грн. 82 коп. На виконання п.7 Порядку, Відповідачу були направлені листи-претензії разом з наказом про повернення коштів та актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення з пропозицією повернути кошти протягом 15 календарних днів з дня отримання претензії у добровільному порядку. Згідно з п. 2 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення»\~в редакції від 05.07.2012 року безробітним визнається особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до п.3 ст.3 ЗУ «Про зайнятість населення» - зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом. За таких обставин, [PERSON] в період перебування на обліку в центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю відносилася до категорії зайнятого населення, відповідно до норм\~ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення». Згідно з ч. 3\~ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», передбачено стягнення суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до\~ст. 39 вказаного Закону, спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача вартості матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 98 грн. 82 коп. є законними, обґрунтованими, підтверджуються наявними в справі доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved