Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на транспортний засіб, посилаючись на наступні обставини. З 12.05.2015 року позивача прийняли на роботу до відповідача у м. Бердянську на посаду бухгалтера. В вересні 2016 року позивачем відповідачу було надано заяву про звільнення за власним бажанням. Керівництвом відповідача заява позивача була розглянута, прийнято рішення задовольнити його прохання та звільнити його з посади з 05.09.2016 року. Позивач вказав, що заробітну плату при розрахунку йому не було сплачено за період з червня 2016 року по день звільнення. Відповідач не сплачує позивачу заробітної плати посилаючись на відсутність грошових коштів. Позивач вказав, що відповідач окрім заборгованості по заробітній платі не чесно поступив з ним в частині оформлення на нього права власності на належний йому транспортний засіб, яким він користувався під час виконання своїх службових обов' язків та за який він сплатив відповідачу обумовлену з ним плату. Позивач зазначив, що в травні 2016 року між ним та відповідачем відбувся договір купівлі - продажу транспортного засобу марки ВАЗ модель - 21099 ЗНГ, 1995 року випуску, шасі (кузов, рами) №ХТА210990S1740446, тип - легковий седан, реєстраційний №АР8273ВМ, відповідно до якого він передав відповідачу 1 200 доларів США, що на час укладення договору було еквівалентно 30 000 грн., а відповідач передав позивачу у власність автомобіль, технічну документацію, довіреність і видав розписку про отримання вказаної суми. [PERSON] вказав, що коштів на переоформлення автомобіля на той час у нього не вистачало, домовившись про ціну та інші істотні умови усного договору купівлі - продажу, він сплатив відповідачу повну вартість автомобіля, та щоб підтвердити цей правочин, автомобіль був переданий позивачу за довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом, за якою відповідач надав позивачу право розпорядження та користування вищезазначеним автомобілем. Після отримання довіреності позивач перегнав автомобіль до місця свого проживання і вважав його своєю власністю, встановив магнітолу, сигналізацію, робив ремонт. В даний час відповідач відмовляється належним чином оформити угоду купівлі-продажу даного автомобіля. Позивач зазначив, що фактично договір купівлі-продажу, за яким продавець зобов'язується передати річ у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти цей товар і сплатити за нього певну ціну, був виконаний. Позивач вважає себе власником автомобіля оскільки він заплатив відповідачу повну вартість автомобіля, хоча і не оформили нотаріально договір купівлі - продажу автомобіля. На підставі довіреності позивач не має права укладати правочин купівлі - продажу автомобіля на своє ім' я, крім того строк дії довіреності спливає. Позивач в судове засідання не з'явився, надав судові заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог у повному обсязі, і що не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача в судове засідання.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач у судове засідання не з'явився, надав судові заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позовних вимог у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що в травні 2016 року між сторонами відбувся договір купівлі - продажу транспортного засобу марки - ВАЗ модель- 21099 ЗНГ, 1995 року випуску, шасі (кузов, рами) №ХТА210990S1740446, тип легковий седан, реєстраційний №АР8273ВМ, відповідно до якого він передав відповідачу 1 200 доларів США, що на час укладення договору було еквівалентно 30 000 грн., а відповідач передав позивачу у власність автомобіль, технічну документацію, довіреність і видав розписку про отримання вказаної суми. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не мав коштів на переоформлення автомобіля, домовившись про ціну та інші істотні умови усного договору купівлі - продажу, він сплатив відповідачу повну вартість автомобіля Згідно довіреності від 26.10.2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] за реєстровим номером № 1584, [PERSON] за попередньою домовленістю уповноважив [PERSON] продати за ціну та на умовах за його розсудом, належний йому на праві власності легковий автомобіль марки ВАЗ модель 21099 ЗНГ, 1995 року випуску, шасі (кузов, рами) №ХТА210990S1740446, тип - легковий седан, реєстраційний №АР8273ВМ, а також надав йому право розпорядження та користування вищезазначеним автомобілем. Встановлено, що після отримання довіреності позивач перегнав автомобіль до місця свого проживання і вважав його своєю власністю, встановив магнітолу, сигналізацію, робив ремонт. Судом встановлено, що на момент звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав, відповідач відмовлявся належним чином оформити угоду купівлі-продажу даного автомобіля. Згідно з ч.1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~ст. 655 ЦК України\~за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Тобто, наявність письмових документів, а саме розписки від 31.05.2016 року, свідчить про волю сторін на відчуження автомобіля та укладення сторонами у письмовій формі правочину щодо спірного транспортного засобу, тобто договору купівлі-продажу транспортного засобу. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 1\~ст. 334 ЦК України\~право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передавання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Проте, [PERSON], ігноруючи неодноразові звернення позивача відмовлявся перереєструвати транспортний засіб у встановленому законом порядку на позивача. Згідно зі\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Разом з тим, до суду надійшло письмове клопотання від відповідача про визнання позову. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд оцінивши усі докази в їх сукупності, вважає позов законним та обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 328, 334, 392 391, 392, 655 ЦК України та

Outcome: approved