Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 20 січня 2014 року від [PERSON] надійшла заява про виплату матеріального збитку, у зв'язку з тим, що 08 листопада 2013 року [PERSON] керуючи в стані алкогольного сп'яніння автомобілем марки «ВАЗ» державний номерний знак [NUMBER] по вул. Незалежності, 34 в с. Рокитне Новоселицького району Чернівецької області, в порушення вимог п.п. 2.9 (а), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечну швидкість руху та не впоравшись з керуванням, допустив зіткнення із автомобілем марки «Chevrolet», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням громадянина [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Про факт даного ДТП був складений протокол про адміністративне правопорушення, на основі чого Новоселийцьким районним судом було винесено постанову від 18 листопада 2013 року, відповідно до якої [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 130 ч.1, 124 КУпАП. Згідно звіту № 42-695 від 10 лютого 2014 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобілем марки «Chevrolet», державний номерний знак [NUMBER], в результаті його пошкодження в ДТП склала 37460 гривень 09 копійок. Згідно умов договору, на підставі страхового акту № 00134940 від 13 березня 2014 року позивач здійснив виплату [PERSON] страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб в сумі 35000 гривень. Оскільки, відповідач не повернув суму боргу, просив стягнути з відповідача на користь позивача в порядку регресу понесені матеріальні збитки та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, направивши на адресу суду заяву, в якій просив задовольнити позовні вимоги та розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 18 листопада 2013 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 130 ч.1, 124 КУпАП, а саме в тому, що 08 листопада 2013 року він керуючи в стані алкогольного сп'яніння автомобілем марки «ВАЗ» державний номер знак [NUMBER] по вул. Незалежності, 34 в с. Рокитне Новоселицького району Чернівецької області, в порушення вимог п.п. 2.9 (а), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечну швидкість руху та не впоравшись з керуванням, допустив зіткнення із автомобілем марки «Chevrolet», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням громадянина [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 26 листопада 2012 року між позивачем та відповідачем укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/0592866, згідно якого позивач взяв на себе зобов'язання компенсувати заподіяну шкоду третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю транспортного засобу «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER], і в наслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. З заяви на виплату матеріального збитку від 20 січня 2014 року вбачається, що [PERSON] звернувся до позивача з вимогою про відшкодування матеріальної шкоди, яка була заподіяна у результаті ДТП згідно полісу страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів. 13 березня 2014 року позивачем [PERSON] було виплачено суму страхового відшкодування в розмір 35000 гривень, що підтверджується страховим актом № 00134940. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України та ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернувся до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, а згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. У відповідності до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно підпункту «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Приймаючи до уваги, що позивач має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача про відшкодування понесених матеріальних збитків на страхову виплату [PERSON] в сумі 35000 гривень, у зв'язку із тим, що останній в момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору. На підставі ст.ст. 993, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

Outcome: approved