Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду в порядку регресу в сумі 12 682,08 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 29.12.2016 року о 21 год. 35 хв. на Гаванському мосту у м. Києві за участю автомобілів «Opel», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Вина відповідача у вчиненні даної ДТП підтверджується постановою Подільського районного суду м. Києва від 10.02.2017 року по справі № 758/953/17. Згідно страхового акту №ОЦ/123/701/17/9301 від 04 квітня 2017 року та страхового акту №ОЦ/123/701/17/9505 від 03 травня 2017 року вартість відновлювального ремонту, з урахуванням фізичного зносу складників КТЗ склала 12 682,08 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На час скоєння даної ДТП, водій [PERSON] мав Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0504797 від 26.10.2016 року, укладений з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія». 29.12.2016 року потерпілий звернувся до свого страховика - ПрАТ «СК «ВУСО» з заявою про отримання страхового відшкодування, який в свою чергу звернувся до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою № 857 від 31.01.2017 року про виплату страхового відшкодування за вказаною ДТП. Згідно платіжного доручення № 379 від 05.04.2017 року та № 502 від 04.05.2017 року ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» здійснила виплату страхового відшкодування потерпілій особі в розмірі 12 682,08 грн. Проте, в порушення вимог ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортний засобів», відповідач мав невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу, чого зроблено не було. 16.03.2020 року між ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ФОП [PERSON] було укладено Договір №13/03/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ФОП [PERSON] отримав право вимоги про відшкодування у порядку регресу збитків, завданий Первісному кредитору, тобто ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», в тому числі до Відповідача. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 12 682,08 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 2 500 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи судом повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно постанови Подільського районного суду м. Києва від 10.02.2017 року по справі № 758/953/17, [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП. Відповідно до зазначеної постанови 29.12.2016 року о 21 год. 35 хв. на Гаванському мосту у м. Києві, [PERSON] керуючи автомобілем «Opel», д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідно до ст. 82 ч.6 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язкова для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . Згідно страхового акту №ОЦ/123/701/17/9301 від 04 квітня 2017 року та страхового акту №ОЦ/123/701/17/9505 від 03 травня 2017 року вартість відновлювального ремонту, з урахуванням фізичного зносу складників КТЗ склала 12 682,08 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На час скоєння даної ДТП, водій [PERSON] мав Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0504797 від 26.10.2016 року, укладений з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія». 29.12.2016 року потерпілий звернувся до свого страховика - ПрАТ «СК «ВУСО» з заявою про отримання страхового відшкодування, який в свою чергу звернувся до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою № 857 від 31.01.2017 року про виплату страхового відшкодування за вказаною ДТП. Згідно платіжного доручення № 379 від 05.04.2017 року та № 502 від 04.05.2017 року ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» здійснила виплату страхового відшкодування потерпілій особі в розмірі 12 682,08 грн. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Відповідачем таку заяву подано не було. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов у разі, якщо якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 1166 ЦК України передбачає обов`язок особи, винної у заподіянні шкоди, відшкодувати її в повному обсязі. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як вбачається зі змісту ст.1191 ЦК України, регресний позов до особи, яка завдала шкоду може бути пред`явлений у розмірі виплаченого відшкодування. 16.03.2020 року між ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ФОП [PERSON] було укладено Договір №13/03/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ФОП [PERSON] отримав право вимоги про відшкодування у порядку регресу збитків, завданий Первісному кредитору, тобто ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», в тому числі до Відповідача. Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування. Як зазначалось вище, виплачене відшкодування дорівнює 12 682,08 грн. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 840,80 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 2 500 грн. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280, 281 ЦПК України, суд -

Outcome: approved