Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначає, що відповідно до укладеного договору б/н від 15.09.2009 року відповідач отримав кредит у розмірі 9000,00 грн.\~у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.3.2, п.3.3 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ Приватбанк свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.07.2015 року має заборгованість 22691,40грн., яка складається з: 8752,77грн.- заборгованість за кредитом, 11194,59грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 1187,31грн.- заборгованість за пенею та комісією,\~ а також штрафи відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн.- штраф (фіксована частина), 1056,73 грн.- штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ Приватбанк. Просять стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованість у розмірі 22691,40грн. за кредитним договором б/н від 15.09.2009року, а також судові витрати 243,60грн. Представник позивача в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду заяву, в якій просять розглянути справу без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Він не оспорює суму заборгованості за кредитом, по процентам. Але вважає, що прострочка за договором виникла не з його вини. Прострочка виникла через ситуацію в країні. Він, як підприємець вимушений був закрити підприємницьку діяльність, залишився без доходу. Дружина його перебуває у відпустці по догляду за дитиною і отримує доход у вигляді державної допомоги при народженні дитини. Крім того м.Дружківка знаходиться в зоні антитерористичної операції, тому позивач не має право нараховувати йому неустойку за прострочку виконання договору. Просить зменшити заявлений розмір заборгованості до розміру боргу за тілом кредиту станом на травень 2014року. Суд дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд встановив, що ПАТ КБ Приватбанк є правонаступником\~всіх прав та обовязків ЗАТ КБ Приватбанк (а.с.21). Суд встановив, що між ЗАТ КБ Приватбанк та відповідачем був укладений кредитний договір б/н від 15.09.2009року, відповідно до умов якого, банк надав відповідачеві кредит на суму 9000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з базовою процентною ставкою 2,5 % на місяць на залишок заборгованості (а.с.6-9). Відповідач ознайомлений і погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, а також\~ тарифами банку. Погодився з тим, що заява разом з памяткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.9). Відповідно до п. 3.2 умов та правил надання банківських послугпісля отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну картку. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п. 5.3 умов та правил надання банківських послуг банк має право здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема в виписці по картрахунку згідно п. 4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта. Відповідно до п. 6.5 умов та правил надання банківських послуг клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цих договором\~. Суд встановив, що відповідач отримав суму кредитного ліміту у розмірі 9000,00 грн., а зобовязання щодо своєчасного погашення кредиту та процентів по ньому належним чином не виконував, у звязку з чим виникла заборгованість станом на 31.07.2015 року по кредиту в сумі 19947,36 грн., в тому числі 8752,77 грн.- заборгованість за кредитом, 11194,59 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. Розрахунок заборгованості зроблений відповідно до умов договору і наведений в таблиці (а.с. 6-8). Що стосується вимог позивача в частині стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 1187,31 грн. як заборгованості за пенею та комісією, то суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню. В заяві позичальника, яка є складовою кредитного договору, графа «щомісячна комісія» пуста, тобто розмір комісії даною заявою не встановлений. Умовами і правилами надання банківських послуг розмір комісії також не встановлений. Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» передбачена комісія за зняття готівки, комісія за моніторинг неактивної карти (у випадку, якщо на рахунку є кошти клієнта у вигляді позитивного залишку і протягом 3-х місяців поспіль операції по карті не здійснюються), комісія за отримання балансу на чек в банкоматах (крім чеку операції зняття готівки), а також комісія за безготівковий платіж в системі Internet-banking (Приват24). Зі змісту зазначених видів комісій вбачається, що дані види винагород сплачуються клієнтом одразу після здійснення банком окремих видів операцій, а саме за видачу готівки, моніторинг карти, видачу балансу на чек в банкоматах та здійснення клієнтом безготівкових платежів в системі Internet-banking, наслідком яких є зміна балансу коштів на рахунку. Із розрахунку заборгованості вбачається, що суму в розмірі 1187,30 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, як заборгованість за пенею та комісією, банк почав нараховувати з 01.08.2014 року. За період з 01.08.2014 по 31.07.2015 року баланс коштів на рахунку відповідача залишався незмінним - наявна заборгованість за кредитом в сумі 8752,77 грн., що свідчить про те, що відповідач не здійснював жодних операцій, за які довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» передбачена комісія. Оскільки комісія, яка передбачена довідкою про умови кредитування, сплачується клієнтом одразу після виконання банком операцій, перелік яких є вичерпним, то суд вважає, що дані види комісії не можуть накопичуватись у заборгованість, і відповідно розміри комісії, які визначені в довідці про умови кредитування, не можуть застосовуватися при розрахунку саме заборгованості з комісії, яку просить стягнути позивач. Тому суд вважає, що сума в розмірі 1187,30 грн. є пенею. Підстави для того, щоб вважати, що в дану суму включається заборгованість з комісії позивачем не доведені, через те, що розмір такої комісії кредитним договором не встановлений. Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» передбачена пеня за невчасне погашення заборгованості, яка розраховується по формулі: пеня= пеня (1)+ пеня (2), де пеня (1)= (базова процентна ставка по договору)/ 30- нараховується за кожний день прострочки кредиту, пеня (2)= 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочки по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму від 50 грн. і більше. Відповідач не виконував належним чином своїх зобовязань зі сплати кредиту та процентів за ним, тому у позивача виникло право на нарахування відповідачеві неустойки у вигляді пені в сумі 1187,31 грн. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд встановив, що відповідач не працює, на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей 2009 та [INFO], і дружина, яка не працює та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини в розмірі 1012,50 грн., що ставить відповідача у скрутне матеріальне становище. Суддя вважає, що за таких обставин розмір пені може бути зменшений, і вважає за доцільне стягнути з відповідача пеню у сумі 500,00 грн. В частині стягнення пені в сумі 687,31 грн. необхідно відмовити. Оскільки суд прийшов до висновку щодо стягнення на користь ПАТ КБ «Приватбанк» з відповідача пені в сумі 500,00 грн., то що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 1556,73 грн. з яких: 500,00 грн.- фіксована частина, 1056,73 грн. - процентна складова, то суд вважає що вони задоволенню не підлягають. Відповідно до п.8.6 умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн.+ 5 % від суми позову. Згідно п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною 2 ст. 549 ЦК України визначено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Частиною 3 ст. 549 ЦК України визначено, що Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Отже, за змістом ст. 549 ЦК України пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Суд вважає, що банк просить застосувати до відповідача штраф як різновид неустойки, \~як подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобовязання, а саме прострочення виконання грошового зобовязання, тоді як ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже в даному випадку штраф, відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг, які є складовою кредитного договору, не може застосовуватися, оскільки має місце факт \~подвійного застосування одного виду відповідальності за порушення одного й того ж \~грошового зобовязання. Тому суд вважає, що в частині стягнення штрафу в сумі 1556,73 грн. необхідно відмовити. Оскільки відповідач добровільно не сплачує суму заборгованості, то вона підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку в загальному розмірі 20447,36 грн., з яких: 8752,77 грн.- заборгованість станом на 31.07.2015 року за кредитом, по процентам- 11194,59 грн., неустойка- 500,00 грн. В частині стягнення пені в сумі 687,31 грн. і штрафу в сумі 1556,73 грн. необхідно відмовити. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1218 грн. (а.с.3,28).

Outcome: partial