Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, обгрунтовуючи позовні вимоги, тим, що після смерті спадкодавця, спадкоємець за законом звернувся до нотконтори з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на нерухоме майно. В судове засідання представник позивача не з'явився попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від відповідача Микільської сільської ради Полтавського району до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, зазначивши, що вони не заперечують з приводу задоволення заявлених позовних вимог. Від третьої особи: Полтавської районної державної нотаріальної контори до суду надійшли заява про розгляд справи без участі їх представника, зазначивши, що при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що [INFO]. померла спадкодавець [PERSON], про що 27.05.2005 р. зроблено відповідний актовий запис № 41 та підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 27.05.2005 р. Відповідно до довідки №430 виданої Микільською сільською радою померла [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS] до дня своєї смерті. Після померлої [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді будинку, в якому вона проживала до дня своєї смерті та який розташований в [ADDRESS]. Як встановлено, позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON], і це підтверджується копією свідоцтва про народження від 06.10.1948 р. [NUMBER] За життя заповіт померла не залишила, в зв'язку з чим згідно ч. 2. ст. 1223 ЦК України право на спадкування за законом одержують особи, визначені в ст. ст. 1261 - 1265 ЦК України. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом мають право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до поданої заяви спадкоємцем [PERSON], нотаріусом було відкрито спадкову справу , що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №39278688. У відповідності до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини визнається останнє місце проживання спадкодавця. Останнім місцем проживання померлої [PERSON] є [ADDRESS], що підтверджується копією довідки №2690 виданої Микільською сільською радою. Згідно довідки № 02-14/3373 виданої Полтавською районною державною нотаріальною конторою від 26.12.2014р., встановлено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON], інших спадкоємців у померлої не має. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Отже, відсутність правовстановлюючого документу, що засвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок позбавляє спадкоємця можливості відповідно до вимог чинного законодавства оформити свої спадкові права на них та одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до технічного паспорту житловий будинок в [ADDRESS] складається з: житлового будинку літ «А-1, а», загальною площею - 40,1кв.м, житловою площею - 23,2 кв.м; літньої кухні літ. «Б,б» - 42,1кв.м.; сарая літ. «В,в» - 22,7кв.м, вбиральні літ. «Г»-0,8кв.м, №1-хвіртки, №2-огорожі. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. У відповідності до ч. 3 ст.1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За вказаних обставин позивач був змушений звернутися до суду для визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В зв'язку з повним визнанням позову відповідачем та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 376, 392, 1216, 1218, 1225 1223, 1278, 1296 ЦК України, п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року,

Outcome: approved