Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Вирішальненської сільської ради Лохвицького району, Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на наступні обставини. [INFO] помер [PERSON], який був батьком [PERSON], залишивши у спадок домоволодіння в [ADDRESS], оціночною вартістю 38 209,00 гривень. Першою Лохвицькою державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок з допоміжними господарськими побудовами. Просив визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, який складається з: житлового будинку загальною площею 61,6 кв.м., житловою площею 45,8 кв.м. літ. «А-1», погребу літ. «В», прибудови літ. «б», гаражу літ. «Б», сараю - літньої кухні літ. «Г», сараю літ. «Д», убиральні літ. «Е», бані літ. «Ж», сараю-гаражу літ. «З», огорожі «№1», ями вигрібної «№2». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, до початку слухання справи надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю, на заявлених вимогах наполягав просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, через канцелярію суду надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову в судове засідання не з'явився про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не відомі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане Виконавчим комітетом Вирішальненської сільської ради Лохвицького району Полтавської області від 18 липня 2007 року, (а.с. 8). Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьком позивача є [PERSON], (а.с. 7). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 січня 2017 року вбачається, що до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] звернувся син спадкодавця - [PERSON]. Інших спадкоємців немає. Спадкова справа заведена 29.12.2007 року за №190/2007. До складу спадкового майна входить: житловий будинок з допоміжними господарськими прибудовами в [ADDRESS], що належав [PERSON], який помер [INFO], на який відсутні правовстановлюючі документи, в зв'язку з чим немає можливості видати свідоцтво про право на спадщину на зазначене майно (а.с. 10). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як, передбачено ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Згідно зі ст. 182 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов'язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно довідки сільського голови Вирішальненської сільської ради Лохвицького району, Полтавської області встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги № 1-10 Вирішальненської сільської ради об'єкт погосподарського обліку № 01-0724-1 житловий будинок з господарчими побудовами значиться за померлим [PERSON]. У зв'язку із проведенням інвентаризації, відповідно до рішення № 53 від 28.07.2009 року «Про присвоєння нумерації будинків по населених пунктах Вирішальненської сільської ради» даному житловому будинку присвоєно адресу: [ADDRESS], (а.с. 16). Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних) актів, що підтверджують право власності. Згідно даних технічного паспорту станом на 29 грудня 2016 року, виготовленого на замовлення [PERSON] ПП «Бюро послуг та консультацій», до складу об'єкту входить: житловий будинок загальною площею 61,6 кв.м., житловою площею 45,8 кв.м. літ. «А-1», погріб літ. «В», прибудова літ. «б», гараж літ. «Б», сарай - літня кухня літ. «Г», сарай літ. «Д», убиральня літ. «Е», баня літ. «Ж», сарай-гараж літ. «З», огорожа «№1», яма вигрібна «№2». Рік побудови будинку 1968, господарських будівель та споруд зазначений 1968-1991 р., коефіцієнт зносу будинку складає 43%, господарських будівель від 30% до 50%. Згідно з висновком про ринкову вартість майна, викладеного у звіті про незалежну оцінку об'єкту нерухомого майна, що розташовується за адресою: [ADDRESS], ринкова вартість об'єкту оцінки становить 38 209,00 гривень. Судом встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину шляхом подачі заяви нотаріусу у відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, є син померлого [PERSON] Враховуючи те, що позивач в іншій спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд вважає, що позовні вимоги повною мірою ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved