Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, вимоги якого в ході розгляду справи уточнив, та просив провести поділ спірного домоволодіння домоволодіння [ADDRESS] по першому варіанту запропонованого експертом поділу; судові витрати і витрати, понесені в зв'язку з проведенням судової будівельно-технічної експертизи, стягнути з Відповідача. В обґрунтування доводів позовної заяви зазначив, що є власником 1/3 частини спірного домоволодіння, а власником 2/3 частини домоволодіння є відповідач. Разом з тим, між співвласниками виникають непорозумінні та суперечки з приводу користування та утримання в належному санітарно-технічному стані домоволодіння, згоди про виділення належній їй частини домоволодіння між сторонами не досягнуто. Ухвалою суду від 06.02.2014 р. у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, та на вирішення якої поставлені питання про можливість поділу спірного домоволодіння за запропонованим позивачем варіантом. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 20.05.2015 р. відновлено провадження у справі. В судовому засіданні позивач, його представник доводи позовної заяви підтримали в поновному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та просили провести поділ спірного домоволодіння [ADDRESS] по першому варіанту запропонованого експертом поділу. Відповідач, його представник заперечили проти задоволення позову, подали письмові заперечення до матеріалів справи, зазначили, що варіант поділу домоволодіння, з урахуванням самочинних забудов та підвальних приміщень перевищує ідеальну частку позивача по площі будинку на 8,8 кв.м, що порушує право власності відповідача. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно зі ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Частиною 3 ст. 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Судом встановлено, сторонами не заперечується, що вони є співвласниками домоволодіння [ADDRESS]. Власником 1/3 частини спірного домоволодіння є позивач, а власником 2/3 частини домоволодіння - відповідач. Тривалий час між співвласниками виникають непорозумінні та суперечки з приводу користування та утримання в належному санітарно-технічному стані домоволодіння, згоди про виділення належній позивачу частини домоволодіння між сторонами не досягнуто. Згідно дослідницької частини висновку експерта Київського науково-дослідному інституту судових експертиз [PERSON] розділ будівель та споруд домоволодіння [ADDRESS], можливий за двома варіантами. За першим варіантом з відхиленням від ідеальних часток співвласників по площі в будинку, по вартості будівель та споруд та відхиленням від вимог нормативних документів по висоті приміщень першого і цокольного поверхів в будинку. При цьому, експертом зазначено, що згідно п. 3.11 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна встановлена, що за наявності самочинно збудованих (реконструйованих, перепланованих) об'єктів нерухомого майна документи щодо виділу готуються тільки після визнання права власності на них відповідно до закону. Таким чином, включення до розрахунку самочинно збудованих об'єктів нерухомого майна чинним законодавством не допускається. Також експертом запропоновано другий варіант розділу житлового будинку, господарських будівель та споруд спірного домоволодіння з відхиленням від ідеальних часток співвласників по площі в будинку і по залишковій вартості будівель і споруд з відхиленням по площі житлової кімнати та відхиленням від вимог нормативних документів по висоті приміщень першого і цокольного поверхів в будинку. При цьому, експертом зазначено, що при розділі одноквартирного житлового будинку, для вартування двох ізольованих квартир, необхідно виконати ремонтно-будівельні роботи по переплануванню приміщень в будинку та влаштуванню окремих входів до квартир. Розроблення проектно-технічної документації, при розділі будинку по переплануванню його для влаштування окремих квартир, до компетенції експертів не входить. Крім того, експертом надано висновок, що розділити житловий будинок [ADDRESS] згідно часток співвласників (1/3 та 2/3) відповідно до вимог нормативних документів без врахування приміщень в прибудовах самочинного будівництва та переобладнаних не видається можливим. Відповідно до положень ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що суд не є компетентним у вирішенні питання щодо проведення розподілу домоволодіння, а запропонований експертом варіант №1 поділу спірного домоволодіння, за яким позивач просить провести розподіл, є неприйнятним для застосування, так як включає до розрахунку самочинно збудовані об'єкти нерухомого майна, що є неприпустимим, суд приходить до висновку, що правові підстави для задоволення позову - відсутні.

Outcome: dismissed