Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення в порядку регресу шкоди, пов`язаної з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 4515,67 гривень та судових витрат у справі. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 28.11.2014 р. між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс №АІ4674461, відповідно до якого застрахована цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Хюндай» д.н. [NUMBER] . 03.09.2015 р. по вул.Тимошенка, 21 в м.Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хюндай» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Шевроле» д.н. [NUMBER] . Винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди згідно постанови Оболонського районного суду м.Києва від 23.10.2015 р. визнано відповідача у справі. 22.02.2016 р. на підставі Страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 4515,67 гривень Оскільки відповідач у визначений Законом України «Про особов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повідомив Страхову компанію про настання страхового випадку, позивач на підставі положень ст.38 зазначеного Закону просить стягнути з останнього шкоду, пов`язану з виплатою страхового відшкодування. 02.04.2019 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва було відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи призначено в загальному позовному провадженні. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву у справі. Представником позивача подана заява про розгляд справи у відсутність представника Страхової компанії та надано згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України. Судова повістка повернулась за закінченням терміну її зберігання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході розгляду справи встановлено, що 03.09.2015 р. по вул.Тимошенка, 21 в м.Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хюндай» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Шевроле» д.н. [NUMBER] . Відповідно до постанови Оболонського районного суду м.Києва від 23.10.2015 р. винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 03.09.2015 р., визнаний [PERSON] . Вина відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди не оспорюється сторонами, встановлена судовим рішенням і відповідно до положень ст.82 ЦПК України зазначені обставини не підлягають доказуванню. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Шевроле» д.н. [NUMBER] . Майнові інтереси власника транспортного засобу «Шевроле» д.н. [NUMBER] були застраховані на підставі Договору страхування наземного транспорту Товариством з додатковою відповідальністю «ІНГОССТРАХ», яке звернулось до ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» з претензією про відшкодування збитків, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу. Страховою компанією «Альфа Страхування» 22.02.2016 р. на підставі Страхового акту № 1486.609.15.01.01 та розрахунку суми страхового відшкодування здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 4515,67 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 3234 від 22.02.2016 р. .Відповідно до ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. В силу положень п.33.1 зазначеного Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Згідно з ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Як встановлено в ході розгляду справи, відповідач не повідомив Страхову компанію про настання страхового випадку. Факт настання страхового випадку не оспорюється сторонами у даному спорі, він зафіксований правоохоронними органами; відповідача, як особу, винну в настанні дорожньо-транспортної пригоди, притягнуто до адміністративної відповідальності. ПрАТ «СК «Альфа Страхування» визнало зазначений випадок страховим, провела перевірку його обставин, та провела розрахунок суми страхового відшкодування, сплативши його на користь потерпілого. Звертаючись до суду з позовом позивач посилається на наявність факту неповідомлення у визначений Законом спосіб Страховика про настання страхового випадку. Сам по собі факт неповідомлення страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях, адже регресні зобов`язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року № 6-284цс15 та від 22 березня 2017 року у справі № 6-2011цс16, Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 752/9895/15-ц , яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів України. Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі зібрані і досліджені судом докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки сам факт неповідомлення відповідачем про настання страхового випадку не став перешкодою для з`ясування всіх обставин дорожньо-транспортної пригоди, притягнення винної особи до відповідальності, здійснення оцінки матеріальних збитків та виплати страхового відшкодування. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України і в зв`язку з відмовою у задоволення позову судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed