Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з майна, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у березні 2019 року йому стало відомо, що 05.12.2003 постановою Знам`янської державної виконавчої служби на усе належне йому майно накладено арешт. При зверненні до Знам`янського міськрайонного відділу ДВС з метою зняття арешту йому було відмовлено та повідомлено, що на примусовому виконанні у зазначеному відділі державної виконавчої служби жодні виконавчі провадження стосовно нього не перебувають, відомості щодо зазначеної вище підстави обтяження, а саме постанова, 8000, 05.12.2003, Знам`янська державна виконавча служба, аа№407667, також відсутні. Оскільки накладення арешту на майно перешкоджає йому, як власнику, вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном, тому він вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Судові витрати просив віднести на рахунок позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у якій просила вирішення питання віднести на розсуд суду. Дослідивши матеріали\~справи та\~заяви сторін,\~суд вважає,\~що позов\~підлягає задоволенню\~з наступних\~підстав. Судом встановлено, що згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №161068746 від 26.03.2019 на все майно позивача накладено арешт, підстава накладення: постанова, 8000, 05.12.2003, Знам`янська державна виконавча служба, аа№407667. Реєстраційний номер обтяження 7999633. Відповідно до інформації, наданої Знам`янським МРВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області за №5186 від 21.03.2019 та за №9376 від 10.05.2019, згідно з пошуком у Аатоматизованій системі виконавчих проваджень у зазначеному відділі державної виконавчої служби на примусовому виконанні жодних незавершених виконавчих проваджень чи несплачених боргів по виконавчим документам, які перебували на виконанні у відділі, стосовно позивача не перебувають, відомості щодо такої підстави обтяження як постанова, 8000, 05.12.2003, Знам`янська державна виконавча служба, аа№407667, у АСВП також відсутні. Згідно зі\~ст.55\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» (в\~редакції Закону,\~яка діяла\~на час\~накладення арешту)\~арешт на\~майно боржника\~застосовується для забезпечення\~збереження майна\~боржника,\~що підлягає\~наступній передачі\~стягувачеві або\~реалізації;\~для виконання\~рішення про\~конфіскацію майна\~боржника;\~при виконанні\~ухвали суду\~про накладення\~арешту на\~майно,\~що належить\~відповідачу і\~знаходиться у\~нього чи\~в інших\~осіб,\~і може\~накладатися державним\~виконавцем шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.2\~ст.386 ЦК України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За змістом ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України\~передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначене кореспондується зі ст.321 ЦК України. Згідно з ч.ч.4, 5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Листом Знам`янського МРВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області за №5186 від 21.03.2019 позивачу роз`яснено, що підстав для зняття арешту з його майна не вбачається, він може бути знятий лише за рішенням суду. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно з п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Як встановлено судом, арешт на майно позивача порушує його право власності, оскільки він позбавлений змоги в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. На час розгляду справи на примусовому виконанні у державній виконавчій службі виконавче провадження стосовно позивача, в рамках якого було накладено арешт, не перебуває, отже на теперішній час не існує підстав для арешту майна боржника. З огляду на викладене та враховуючи, що на виконанні у виконавчій службі жодних незавершених виконавчих проваджень чи несплачених боргів по виконавчим документам, які перебували на виконанні у відділі, стосовно позивача не перебувають, отже на теперішній час відсутні підстави для арешту майна боржника, при цьому накладення арешту на майно позбавляє позивача вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому суд дійшов висновку про наявність та достатність підстав для зняття арешту з майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved