Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 67774 грн. 81 коп. посилаючись на те, що 28 липня 2016 року відповідач подав до ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та Заяву № 2211257366 від 28 липня 2016 року на отримання кредиту, підписанням якої підтвердив згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг становлять кредитний договір. 30 липня 2018 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та позивачем укладено договір відступлення прав вимоги № 20180730, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача. Відповідно до реєстру боржників відповідач має непогашену заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 67774 грн. 81 коп., з яких сума заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 32542 грн. 09 коп., сума заборгованості за відсотками в розмірі 6215 грн. 31 коп., сума заборгованості за платою за управлінням кредитом в розмірі 17628 грн. 81 коп., сума заборгованості за пенею в розмірі 11388 грн. 6 коп. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по справі в розмірі 1921 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність та вказавши, що вразі неявки в судове засідання відповідача вони не заперечують проти розгляду справи за відсутності їх представника та не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 28 липня 2016 року відповідач подав до ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та Заяву № 2211257366 від 28 липня 2016 року на отримання кредиту, підписанням якої підтвердив згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг становлять кредитний договір . 30 липня 2018 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та позивачем укладено договір відступлення прав вимоги № 20180730, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача. Відповідно до реєстру боржників відповідач має непогашену заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 67774 грн. 81 коп., з яких сума заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 32542 грн. 09 коп., сума заборгованості за відсотками в розмірі 6215 грн. 31 коп., сума заборгованості за платою за управлінням кредитом в розмірі 17628 грн. 81 коп., сума заборгованості за пенею в розмірі 11388 грн. 6 коп. Вказані обставини встановлені судом на підставі письмових доказів, а саме: -копії заяви № 2211257366 від 28 липня 2016 року, відповідно до якої відповідач отримав кредитні кошти; -розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором № 2211257366 від 28 липня 2016 року, відповідно до якого за ним виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 67774 грн. 81 коп., з яких сума заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 32542 грн. 09 коп., сума заборгованості за відсотками в розмірі 6215 грн. 31 коп., сума заборгованості за платою за управлінням кредитом в розмірі 17628 грн. 81 коп., сума заборгованості за пенею в розмірі 11388 грн. 6 коп.; -копії договору відступлення прав вимоги № 20180730 від 30 липня 2018 року, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. За таких обставин суд вважає, що вимога позивача до відповідача цілком обґрунтована, оскільки останній не виконав умов укладеного з ним договору і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача загальну заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 67774 грн. 81 коп., з яких сума заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 32542 грн. 09 коп., сума заборгованості за відсотками в розмірі 6215 грн. 31 коп., сума заборгованості за платою за управлінням кредитом в розмірі 17628 грн. 81 коп., сума заборгованості за пенею в розмірі 11388 грн. 6 коп.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1921 грн. Відповідно до ст. ст. 12 - 19, 141, 265 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 549, 1049, 1054 ЦК України, ст. 61 Конституції України, суд -

Outcome: approved