Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 13.05.2013 року відповідач [PERSON] уклав з ним кредитний договір № б/н і отримав кредит у сумі 4000 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. Відповідач в свою чергу прийняв вищевказані грошові кошти та зобов'язався повертати кредитні кошти та сплачувати відсотки за користування кредитом. Однак відповідач умови договору не виконав, в результаті чого станом на 30.09.2017 року за відповідачем перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 38058 гривень 34 копійки, з яких: 3514 гривень 87 копійок заборгованість за кредитом; 29155 гривень 47 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом; 3099 гривень 51 копійки заборгованість за пенею; відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг 500 гривень штраф (фіксована частина) та 1788 гривень 49 копійок штраф (процентова складова). У звязку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 38058 гривень 34 копійки та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву згідно якої підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи, просив справу розглянути у їх відсутність. Відповідач у засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи письмову згоду представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 13.05.2013 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк ПриватБанк та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, згідно якого [PERSON] отримав кредит у сумі 4000 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак відповідач умови договору не виконав належним чином, в результаті чого станом на 30.09.2017 року за відповідачем перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 38058 гривень 34 копійки, з яких: 3514 гривень 87 копійок заборгованість за кредитом; 29155 гривень 47 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом; 3099 гривень 51 копійки заборгованість за пенею; відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг 500 гривень штраф (фіксована частина) та 1788 гривень 49 копійок штраф (процентова складова). Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України ). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме пунктами 1.1.5.21, 1.1.5.25, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафів в сумі 500 гривень 00 копійок та 1788 гривень 49 копійок не підлягають задоволенню. В інший частині вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивач під час звернення до суду сплатив судовий збір у розмірі 1600 гривень 00 копійок. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 35769 гривень 85 копійок, а також 1600 гривень 00 копійок судових витрат.

Outcome: partial