Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, вимоги за яким уточнив заявою від 27.09.2018 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, що знаходиться за адресою с Черетів присілок Параджино, Верховинського району, Івано-Франківської області шляхом відкриття вхідних дверей та безперешкодного його допуску всередину будинку. Позов мотивує тим, що він зареєстрований та постійно проживав в житловому будинку в с Черетів, Верховинського району, Івано-Франківської області, який ним отримано в порядку спадкування після смерті бабусі, що померла в 2012 році. Відповідач [PERSON] являється його колишньою дружиною, яка до розірвання шлюбу, а саме 16.09.2009 та після розірвання шлюбу, зі його згоди, проживала разом із ним в спірному житловому будинку. В 2011 році він отримав травму голови, через що постійно знаходиться на лікуванні. Коли в черговий раз у період з 22.05.2018 до 29.05.2018, він знаходився на лікуванні, відповідач скориставшись його хворобливим станом, закрила вхідні двері та позбавила його можливості потрапити у власний житловий будинок, чим своїми діями порушила його право на безперешкодне користування та розпоряджання належним йому житловим будинком. Просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 30.08.2018 прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання. Відповідачем по справі відзиву на позов у встановлений процесуальний строк подано не було. Ухвалою суду від 28.11.2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених в позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, 01.11.2018 подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги заперечила, вказала що позивачу ніхто не чинить перешкод у користуванні житловим приміщенням. Просить в задоволенні позову відмовити. А тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності. Заслухавши пояснення позивача оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд ухвалює рішення про наступне. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно з ч. 1 cт.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зясовано, що позивачем предявлено до суду негаторний позов з підстав, визначених ст. ст. 319, 391 ЦК України. Саме тому він просить усунути порушення, як власнику, у користуванні житловим будинком з боку відповідача шляхом відкриття вхідних дверей та безперешкодного його допуску всередину будинку. При цьому суд виходить з того, що підстава позову обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які обєктивуються у поданих доказах. Тому підставами позову, які згідно ст. 43 ЦПК України може змінити лише позивач, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може замінити, якщо її дія не поширюється на ці правовідносини. Правом на негаторний позов наділений в тому числі власник, що володіє річчю, але позбавлений можливості користуватися чи розпоряджатися нею. Як відповідач у такому спорі виступає особа/особи, що своїм протиправним поводженням створює перешкоди, що заважають нормальному здійсненню права власності (права титульного володіння). Однак, як встановлено в ході судового розгляду позивачем на даний час жодними належними та допустимими доказами не доведено перед судом факту про те, що він являється власником житлового будинку за адресою: с. Черетів присілок Параджино, Верховинського району, Івано-Франківської області, з приводу користування яким він просить усунути перешкоди. Зокрема, як вбачається із довідки Буковецької сільської ради про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб за №283 від 27.07.2018, в житловому будинку за адресою: с. Черетів присілок Параджино, Верховинського району, Івано-Франківської області, загальною площею 120 м.кв., житловою 72 м.кв зареєстровані: позивач [PERSON] та син [PERSON], [INFO]. Крім цього, в судовому засіданні позивач ствердив, що будинок належав його бабі, спадщину після смерті якої він прийняв проживаючи з нею за однією адресою, але право власності на спадкове майно на даний час не оформив, правовстановлюючі документи на це майно не виготовляв. Однак доказів про те, що на час смерті його баби такий будинок їй належав на праві власності, що він прийняв спадщину після її смерті, і на даний час являється власником спірного будинку, суду не представив. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. За ч. 2 ст. 331 ЦК якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. Зі змісту зазначених норм вбачається, що право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту його державної реєстрації. Також, позивачем не доведено перед судом належними доказами обставини наведені в позові щодо чинення відповідачем перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом відібрання ключів від вхідних дверей житлового будинку. В той же час відповідач вказані обставини заперечує, а представлений позивачем акт обстеження матеріально-побутових умов від 01.08.2018 не може взятий судом до уваги, як належний доказ на підтвердження наведених обставин, оскільки комісія лише встановила факт наявності ключів від будинку у відповідача, проте жодних відомостей про створення перешкод внаслідок цього користуватися житловим будинком позивачу, даний документ не містить. Оскільки, на даний час позивачем не доведено факту перебування у його власності спірного житлового будинку, як і факту вчинення перешкод відповідачем у його користуванні, а тому в задоволенні позову слід відмовити за його недоведеністю. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому відмовляючи у задоволенні позову, судові витрати у справі, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, із позивача не стягуються та компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed