Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що вона є власником 13/20 частини будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 05.04.1991 року. Іншими співвласниками будинку є [PERSON], яка має у власності 1/20 частину будинку та [PERSON], який має у власності 6/20 частини будинку. 20.04.2018 року після звернення до нотаріуса позивачу стало відомо про те, що 16.01.2001 року на будинок постановою державного виконавця було накладено арешт. Підстави його накладення арешту позивачу не відомі, вона не є боржником у жодному виконавчому провадженні. Просила суд скасувати арешт, накладений на будинок [ADDRESS] на підставі постанови державного виконавця Приморського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області від 16.01.2001 року, зареєстрований в реєстрі заборон відчужень об'єктів нерухомого майна за №2243856, здійснений 01.08.2005 року Першою Маріупольською державною нотаріальною конторою 01.08.2005 року, архівний номер №2776469DONETSK202, номер реєстру 211500-168, внутрішній №0F01A83122F2272E8246. Відповідно до ухвали суду від 20.06.2018 року по справі відкрито провадження у справі за правилами глави 10 ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Судові повідомлення, які направлялись відповідачу та третій особі не вручено адресатам та повернуто на адресу Приморського районного суду м. Маріуполя за закінченням терміну зберігання. Позивачу надіслана ухвалу про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи. Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило. Відзив від відповідача до суду не надходив. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України). Оскільки, відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Перешкод для розгляду справи немає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 13/20 частини будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 05.04.1991 року (а. с.6) Іншими співвласниками будинку є [PERSON], яка має у власності 1/20 частину будинку та [PERSON], який має у власності 6/20 частини будинку (а. с. 7) Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на будинок [ADDRESS] накладено арешт на підставі постанови державного виконавця Приморського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області від 16.01.2001 року, зареєстрований в реєстрі заборон відчужень об'єктів нерухомого майна за №2243856, здійснений 01.08.2005 року Першою Маріупольською державною нотаріальною конторою 01.08.2005 року, архівний номер №2776469DONETSK202, номер реєстру 211500-168, внутрішній №0F01A83122F2272E8246 (а. с. 14, 15, 16) Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів Згідно з ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 16.01.2007 року, яка діяла на момент накладення стягнення, За наявності письмового висновку експерта щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або коли витрати, пов'язані із зверненням на нього стягнення, перевищать грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, майно боржника може бути звільнено з-під арешту Матеріалами справи доведено факт належності позивачу 13/20 частини будинку, з яких суд вважає за можливе зняти обтяження в вигляді арешту, однак оскільки обтяження накладено на будинок в цілому, то позов слід задовольнити частково, в межах доведеної частки, належної позивачу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial