Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 09.10.2012 року між ними було укладено договір про отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 1700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач своїх обов'язків не виконує, станом на 24.10.2018 року має заборгованість в сумі 13658,13 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 867,43 грн. з відсотків за користування кредитом в сумі 872,91 грн., пені в сумі 10791,21 грн., штрафів в сумі 1126,58 грн.. Позивач просить стягнути на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав 10.12.2018 року), відзив на позов та інших заяв не подав, проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін не заперечив. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх часткового задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування. 09.10.2012 року сторонами було укладено договір про отримання кредиту в сумі 1700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно проведеного позивачем розрахунку відповідач станом на 24.10.2018 року з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості має заборгованість в сумі 13658,13 грн.. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит на сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконував прийняті на себе зобов'язання відповідно до укладеного з позивачем договору, істотно порушував його умови, що є підставою для стягнення з винної особи частини заборгованості. Розмір нарахованої позивачем заборгованості підлягає зменшенню на суму нарахованої позивачем пені, оскільки одночасне стягнення пені та штрафу за одне і те ж порушення договірних зобов'язань є подвійною відповідальністю. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правові висновки ВСУ у справі №6-2003цс15). Суд, враховуючи правову позицію ВС у справі №664/2784/15-ц (постанова від 19.09.2018 року), вважає, що стягнення пені як виду неустойки, враховуючи її співвідношення до розміру заборгованості з тіла кредиту, є нерозумним і несправедливим, тому стягненню з боржника підлягає штраф. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судові витрати стягуються відповідно до розміру задоволених вимог (20,99 %). На підставі викладеного,

Outcome: partial