Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з повіреного вартості проданої квартири. З позовної заяви вбачається, що 29 березня 2011 року позивач надав довіреність відповідачу [PERSON] на приватизацію квартири [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. 13 червня 2011 року позивач [PERSON] надав другу довіреність відповідачу [PERSON] на продаж вказаної квартири після приватизації. 22 липня 2011 року відповідач [PERSON], діючи за довіреністю від імені позивача [PERSON] продав вказану квартиру [PERSON]. Вартість квартири за нотаріально посвідченим договором склала 79 483 грн. Проте зазначена в договорі вартість не відповідала справжній вартості квартири при продажу, тому додатково була написана розписка, в якій зазначено дійсну ціну розрахунку при укладенні угоди - суму в розмірі 125 600 грн. Вказана сума згідно приписам діючого законодавства повинна була передатися відповідачем на користь позивача. Натомість відповідач [PERSON] не зробив цього. Крім того, з позовної заяви вбачається, що передання відповідачу представницьких повноважень на приватизацію та відчуження квартири зумовлено протиправними діями зі сторони відповідача [PERSON] по відношенню до позивача [PERSON] - а саме, оманою та психологічним тиском. Позивач просить стягнути з відповідача в якості оплати вартості проданої квартири грошову суму в розмірі 125 600 грн. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовну заяву підтримали та просили задовольнити її в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Позивач [PERSON], допитаний в судовому засіданні в якості свідка, надані в позові пояснення підтримав. Додатково суду повідомив, що в нього була двокімнатна квартира на мікрорайоні Гірницькому. Він дав довіреність на ім'я [PERSON] в березні 2011 року, оскільки відповідач обіцяв купити йому однокімнатну квартиру та повернути різницю в грошовому еквіваленті. В той час довіряв відповідачу. Про продаж квартири дізнався в 2012 році. Відповідача після продажу квартири більше ніколи не бачив, гроші від продажу квартири не отримував. Квартира продана за 125600 грн. Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини цивільної справи, дослідивши надані позивачем докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, мотивуючи своє рішення наступним чином. 29 березня 2011 року позивач [PERSON] надав довіреність на ім'я відповідача [PERSON] з правами та повноваженнями щодо приватизації квартири позивача за адресою: [ADDRESS] (а.с 4). Довіреність посвідчена приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кульбідою Наталією Михайлівною. 13 червня 2011 року позивач [PERSON] надав другу довіреність на ім'я відповідача [PERSON] з правами та повноваженнями щодо здійснення відчуження вказаної квартири після приватизації (а.с. 43). Довіреність посвідчена Третьою криворізькою державною нотаріальною конторою. Вказані правовідносини суд кваліфікує як договір доручення. Так, у відповідності до ч. 1 ст. 1000 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. 22 липня 2011 року відповідач [PERSON], діючи за довіреністю від імені позивача [PERSON] уклав договір купівлі-продажу вказаної квартири з [PERSON] (а.с.5). Договір посвідчено державним нотаріусом Ситнік О.О. Третьої криворізької державної нотаріальної контори. Згідно вказаного договору, [PERSON], в інтересах якого діє [PERSON] продав [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] за ціною 79 483 грн. 00 коп. Вказана суму у відповідності до п. 2.1. зазначеного договору отримав [PERSON] під час оформлення договору. Також у відповідності до розписки (а.с. 7 ), [PERSON] отримав грошову суму в розмірі 125 600 (сто двадцять п'ять тисяч шістсот) грн. від [PERSON] за продаж вказаної квартири. Стаття 1006 ЦК України встановлює обов'язок повіреного негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення. За виконання доручення з продажу квартири [PERSON] отримав особисто грошову суму в розмірі 125 600 (сто двадцять п'ять тисяч шістсот) грн., які був зобов'язаний передати своєму довірителеві. Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.88 ЦПК УКраїни суд вирішує питання про стягнення з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачеві сплата судового збору була відстрочена. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved