Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогами про визнання втратившим право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що на підставі ордеру №6845 від 05.04.1968 року його родина, яка складалася з [PERSON], який на цей час помер, його дружини [PERSON], яка на цей час померла, та їх дітей [PERSON], [PERSON], який на цей час помер та [PERSON], отримала в користування квартиру, розташовану за адресою: м. Запоріжжя, вул. Пархоменко, 6/2. Вказана Квартира не приватизована і знаходиться в комунальній власності на балансі КП «ОСНОВАНІЄ». 03.11.1994 року позивач був прописаний у вищезазначеній квартирі. Крім нього в квартирі зареєстровано ще 5 осіб. Також в зазначеній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON]. З 2000 року відповідач перестав проживати у вказаному жилому приміщенні, вивіз всі свої речі, не несе витрати по оплаті комунальних платежів та квартплаті. Припинити свою реєстрацію за вищевказаною адресою в добровільному порядку відповідач відмовляється. Так як розмір оплати за комунальні послуги залежить від кількості осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні, то позивач змушений нести додаткові витрати у звязку з реєстрацією відповідача за вказаною адресою, незважаючи на те, що він не проживає в квартирі більше 15 років без поважних причин. Позивач в судове засідання не зявився, згідно заяви від 14.07.2016 року просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі за його відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі (а.с.26). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду (04.07.2016 року та 19.07.2016 року) повідомлявся належним чином за адресою зазначеною в позовній заяві, що вбачається з її матеріалів, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та заперечень проти позову не надав (а.с.20-21, 24-25). В зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною. У відповідності до ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд, враховуючи думку позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, він достатньо обґрунтований письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що на підставі ордеру №6845 від 05.04.1968 року родина позивача (а.с.7), яка складалася з [PERSON], який на цей час помер (а.с.9), його дружини [PERSON], яка на цей час померла (а.с.10), та їх дітей [PERSON], [PERSON], який на цей час помер (а.с.8) та [PERSON], отримала в користування квартиру, розташовану за адресою: м. Запоріжжя, вул. Пархоменко, 6/2. Вказана Квартира не приватизована і знаходиться в комунальній власності на балансі КП «ОСНОВАНІЄ». 03.11.1994 року позивач був прописаний у вищезазначеній квартирі. Крім нього в квартирі зареєстровано ще 5 осіб. Також в зазначеній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON]. З 2000 року відповідач перестав проживати у вказаному жилому приміщенні, вивіз всі свої речі, не несе витрати по оплаті комунальних платежів та квартплаті. Припинити свою реєстрацію за вищевказаною адресою в добровільному порядку відповідач відмовляється. Так як розмір оплати за комунальні послуги залежить від кількості осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні, то позивач змушений нести додаткові витрати у звязку з реєстрацією відповідача за вказаною адресою, незважаючи на те, що він не проживає в квартирі більше 15 років без поважних причин. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається житлове право протягом 6 місяців. Згідно ч.2 ст.70 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи, що відповідач [PERSON] понад 15 років фактично не мешкає у вказаній квартирі, що підтверджуються доданими позивачем доказами до матеріалів справи, суд приходить до висновку, що відповідач не мешкає в квартирі понад шести місяців без поважних причин, тому він втратив право користування вищезазначеним житловим приміщенням. У звязку з вищевикладеним, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню На підставі викладеного і

Outcome: approved