Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить винести рішення, згідно якого розірвати шлюб з відповідачем, який було укладено 16.01.2009 року та зареєстровано відділом РАЦС Алчевського МУЮ Луганської області, зроблено актовий запис за № 21, посилаючись на те, що у шлюбі з відповідачем дітей немає, в силу різних обставин, життєвих інтересів та цілей сімейне життя не склалось, з травня 2020 року шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим збереження шлюбу стало суперечити його інтересам. Ухвалою від 21 січня 2021 року справа прийнята до розгляду та провадження у ній відкрито. Від позивача надійшла заява про підтримання позову та проханням задовольнити його без його участі. Від відповідача в судове засідання надійшла заява, згідно якої вона позов не визнала, просила надати час для примирення, однак сама до суду не з`явилася, щодо вживання будь-яких заходів для примирення не зазначила. Судом встановлено, що 16.01.2009 року відділом РАЦС Алчевського МУЮ Луганської області між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , про що складено відповідний актовий запис за № 21 (а.с.3). Спільне життя між позивачем та відповідачем в результаті різних обставин, життєвих інтересів та цілей не склалося, з травня 2020 року шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим сім`я розпалася остаточно та примирення між ними неможливе, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Згідно зі\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Зі змісту статті\~ст. 110 СК України\~вбачається, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу далі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Частиною 2\~ст. 114 СК України\~встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї неможливим, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: approved