Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про припинення права власності на 7/32 частин в житловому будинку по [ADDRESS] та визнання за ним права власності, посилаючись на те, що сторони по даній справі є співвласниками вказаного нерухомого майна та частка відповідача є незначна, останній там не проживає, а виділити його частку в натурі фактично неможливо. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, не заперечували щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, та не повідомив про причини неявки. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши письмові докази, вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності сторонам по справі. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно №197913917 від 28.01.2020 року за відповідачем зареєстроване право власності на 7/32 частин господарства по [ADDRESS] . В свою чергу за позивачем зареєстровано право власності на 25/32 частин вищевказаного господарства, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно №201693028 від 25.02.2020 року. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Згідно цієї норми, зокрема п.4 ч.1 ст.365 ЦК України, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Така правова позиція була сформована в постанові Великої Палати Верховного суду 18.12.2018 року по справі №908/1754/17. Спільне володіння і користування житловим будинком є неможливим, та не завдасть істотної шкоди відповідачу, у зв`язку із тим, що він будинком не користується, йому на праві власності належить ще житловий будинок по [ADDRESS] та Ѕ частка квартири по [ADDRESS] та квартира по [ADDRESS] . Вважаю, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, у зв`язку з цим необхідно припинити право власності [PERSON] на 7/32 частин в житловому будинку, та визнати за позивачем право власності на цю частку. Враховуючи те, що позивачем було сплачено на депозитний рахунок суду вартість 7/32 частин, що становить 30330 гривень, то вказані кошти слід перерахувати на рахунок відповідача. На підставі ст.365 ЦК України, суд

Outcome: approved