Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту ПД № 305 від 22.05.2014 року, посилаючись на те, що 22.05.2014 року між кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту ПД № 305, за яким останній було надано кредит в розмірі 11600 гривень під 54% річних, загальним строком користування 24 місяці, з обов`язком погасити кредит до 22.05.2016 року згідно графіку. У відповідності до п.3.3 Договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів здійснюватиметься щомісячно згідно графіку шляхом внесення готівки в касу або платіжним дорученням на поточний рахунок Кредитора не пізніше, ніж в останній робочий день поточного місяця, однак відповідач дану домовленість порушив. Станом на день звернення до суду, заборгованість по відсотках за період з липня 2015 року по травень 2016 року складає 893,03 грн. Крім цього, заборгованість по відсотках з застосуванням процентної ставки 90% за договором за період з серпня 2015 року по квітень 2019 року включно складає 13034,92 гривні. В зв`язку з чим просить стягнути з відповідача по справі суму заборгованості по відсотках за період з липня 2015 року по травень 2016 року складає 893,03 грн.; заборгованість по відсотках з застосуванням процентної ставки 90% за договором за період з серпня 2015 року по квітень 2019 року включно складає 13034,92 гривні, а також судові витрати у розмірі 1921 гривні. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Крім цього в позовній заяві зазначила, що в разі неявки відповідача по справі не заперечують проти постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача, наданої у заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами: Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Матеріалами справи встановлено, що 22.05.2014 року між кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту (пенсійний) ПД № 305, за яким останній було надано кредит в розмірі 11600,00 гривень під 54% річних, загальним строком користування 24 місяці, з обов`язком погасити кредит до 22.05.2016 року згідно графіку. У відповідності до п.3.3 р.3 Договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів здійснюватиметься щомісячно згідно графіку шляхом внесення готівки в касу або платіжним дорученням на поточний рахунок Кредитора не пізніше, ніж в останній робочий день поточного місяця, однак відповідач дану домовленість порушила. Згідно п.2.6. Договору споживчого кредиту (пенсійний) ПД № 305 сторони домовились, що у відповідності до ст. 532 Цивільного кодексу України місцем виконання зобов`язань сторін за цим договором є місцезнаходження спілки (Харківська область, м. Лозова, вул. Перемоги, будинок 4, нежитлове приміщення № 1). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Уклавши договір кредиту, сторони взяли на себе певні зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)( ч. 1 ст. 530 ЦК України). Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України). Отже, відповідач зобов`язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов`язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов`язані за таким договорами. Свої зобов`язання позивач виконав цілком і в обумовлений у договорі термін. Відповідач по справі свої зобов`язання в установлені терміни не виконувала, допускаючи прострочення платежів, у зв`язку з чим станом по жовтень 2019 року включно заборгованість за кредитом сплачена в повному обсязі, несплата траншів по кредиту призвела до виникнення заборгованості по відсотках з застосуванням процентної ставки 54% річних за період з липня 2015 року по травень 2016 року в сумі 893,03 грн., заборгованість по відсотках з застосуванням процентної ставки 90% річних за період з серпня 2015 року по квітень 2019 року в сумі 13034 гривні 92 копійки, що суд вважає необхідним стягнути з відповідача по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Оскільки відповідач несвоєчасно вносить відсотки за користування кредитом, заборгованість по їх сплаті підлягає стягненню в судовому порядку. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1921 гривні 00 копійок, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача.

Outcome: approved