Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, пов»язаних в звиплатою страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 14906,50 гривень та судових витрати у справі, включаючи витрати на правову допомогу в розмірі 2000 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 25.09.2010 р. в м. Києві на перехресті вул..Боженка-Тельмана з вини водія відповідача, який керував автомобілем «Деу» д.н. [NUMBER] сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого був пошкоджений автомобіль «Опель» д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Позивач посилається на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована в зв»язку з чим МТСБУ на підставі ст.41 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило регламентну виплату власнику автомобіля «Опель» д.н. [NUMBER], в розмірі 14906,50 гривень. Позивач, посилаючись на норми ст.38 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст.1191 ЦК України, просить стягнути з відповідача шкоду, пов»язану з виплатою страхового відшкодування. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність і надав свою згоду на постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з»явився. Про місце і час судового розгляду був повідомлений шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий кур»єр». В зв»язку з належним повідомленням відповідача про місце і час судового розгляду, на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 25.09.2010 р. в м. Києві на перехресті вул..Боженка-Тельмана сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Деу» д.н. [NUMBER], під керування [PERSON], та автомобіля «Опель» д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби зазнали пошкоджень. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 29.10.2010 р. винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди визнаний [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Опель» д.н. [NUMBER]. З матеріалів цивільної справи вбачається, що власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до Моторно (транспортного) бюро України з заявою про виплату страхового відшкодування. Судом встановлено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, відповідно до звіту про оцінку автомобіля «Опель», складеного ТОВ «Сател груп» № 2048-20910 становить 17887,80 гривень. Відповідно до ст.41 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, МТСБУ відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. На момент настання даної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована. З матеріалів справи вбачається, що МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 14906,50 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 5144 від 10.12.2010 р. Відповідно до ст.38 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно з ст.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. 28.12.2010 р. позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних зі сплатою страхового відшкодування. Враховуючи викладене, оцінюючи всі зібрані у справі докази, беручи до уваги те, що на момент розгляду справи з боку відповідача суду не надано доказів щодо виконання обов»язку по відшкодуванню шкоди, пов»язаної з виплатою страхового відшкодування, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення шкоди, пов»язаної зі сплатою страхового відшкодування є обгрунтованими, доведеними в ході розгляду справи, в зв»язку з чим підлягають задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 229 гривень 40 копійок та витрати, які поніс позивач на здійснення публікації оголошення в пресі в сумі 420 гривень. Вимоги щодо відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 2000 гривень не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 86 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Представництво інтересів позивача у даній справі здійснював [PERSON] на підставі довіреності, виданої юридичною особою - Моторно (транспортним) бюро України, що є безоплатною послугою. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що витрати на правову допомогу, понесені позивачем, пов»язані з розглядом даної справи, в даному випадку, не підлягають компенсації відповідачем.

Outcome: partial