Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору №IKCASHG.10448.001 від 29.08.2011 року, який укладено між ПАТ Всеукраїнський банк розвитку (надалі Банк, Позивач) та [PERSON] (надалі Відповідач, Позичальник), Банк зобов'язався надати відповідачу кредит, у вигляді строкового кредиту у розмірі 14\~500,00 грн. на наступні цілі: споживчі потреби, строком до 28 серпня 2013 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % річних. Відповідно до п.1.1.4.,1.1.5. Позичальник сплачує Банку комісію за надання фінансового інструменту в розмірі 0.00% від суми кредиту у день укладення кредитного договору та комісію за надання кредитних ресурсів у розмірі 1,50 % від суми кредиту по договору, щомісяця в період сплати. А Відповідач зобов'язався щомісячно, в період сплати передбачений кредитним договором, надавати Банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості у розмірі встановленого графіком погашення, зазначеного в п.2.5. Кредитного договору. Однак, Відповідач свої зобовязання, передбачені Кредитним договором, не виконує, а саме, відповідно до п. 2.4 Кредитного договору Відповідач зобовязаний сплачувати проценти щомісяця з 1-го по 10-те число кожного поточного місяця. При несплаті комісії та відсотків у зазначений строк вони вважаються простроченими. Згідно з п. 6.1. Кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом Банк нараховує Позичальнику відсотки в розмірі подвійної процентної ставки за кожний день прострочення. Відповідач припинив сплату процентів. Відповідно до п. 3.1.9, 3.1.10,3.1.11 Кредитного договору при порушенні Позичальником зобов'язань, передбачених умовами даного договору, Банк на свій розсуд має право змінити умови договору зажадати від Позичальника дострокового повернення Кредиту, сплати винагороди, комісії й відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення. Відповідно до п.6.2 кредитного договору, за порушення строків сплати процентів за користування Кредитом, Банк нараховує Позичальнику пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Відповідач станом на 19.10.2016 року має заборгованість, яка складається з сум, зазначених в розрахунку заборгованості, а саме: - прострочена заборгованість за кредитом 2436,18 грн.; - прострочена заборгованість за процентами 3207,64 грн.; - прострочена заборгованість за комісією 9570,00 грн.; - сума пені 6641,70 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості Відповідача перед ПАТ ВБР за Кредитним договором №IKCASHG.10448.001 від 29.08.2011 року, станом на 19.10.2016 складає 21855,52 грн. З урахуванням того, що Відповідач систематично не виконує своє зобовязання по поверненню отриманого кредиту у визначені Кредитним договором терміни і сумах, Позивач відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України вимагає повернення кредиту та просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 21855,52 грн. В судове засідання представник позивача не з» явився. Про час і місце розгляду справи представник позивача належним чином був повідомлений. Надав до суду клопотання, в якому просить суд розглянути справу без участі представник позивача, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучі належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Про причини не явки до суду не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з викладеним, враховуючи письмове клопотання представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача по справі, за матеріалами, які є наявними в справі і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини з зобовязального права. Судом встановлено наступне. 29.08.2011 року між Публічним акціонерним товариством Всеукраїнський банк розвитку та [PERSON] був укладений кредитний договір №IKCASHG.10448.001 (а.с.25-28). Відповідно до п.1.1. кредитного договору, Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності грошові кошти, у розмірі 14\~500,00 грн. на споживчі потреби, строком до 28 серпня 2013 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % річних. Відповідно до п.1.1.4.,1.1.5. Позичальник сплачує Банку комісію за надання фінансового інструменту в розмірі 0.00% від суми кредиту у день укладення кредитного договору та комісію за надання кредитних ресурсів у розмірі 1,50 % від суми кредиту по договору, щомісяця в період сплати. Відповідно до п. 2.3 кредитного договору, Моментом (днем) надання Кредиту вважається день видачі готівки з каси Банку або перерахування грошових коштів на відповідні рахунки, визначені в заяві Позичальника, Відповідно до п. 2.4 кредитного договору, Період сплати кредиту, комісії та відсотків: з 1-го по 10-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання даного договору. При несплаті кредиту, комісії та відсотків у зазначений строк вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно з п. 6.1). Відповідно до п. 2.5 кредитного договору, Повернення Кредиту здійснюється шляхом здійснення платежу на транзитний рахунок зазначений в п.1.3., згідно Графіку погашення який є невідємною частиною цього Договору. Відповідно до п. 2.7 кредитного договору, Розрахунок відсотків за користування кредитом здійснюється щодня з дати списання коштів з позичкового рахунку до останнього дня місяця (включно). Розрахунок відсотків здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 2.8 кредитного договору, Нарахування відсотків здійснюється щоденно, при цьому, проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з розрахунку: 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Відповідно до п. 6.2 кредитного договору, За порушення строків сплати процентів за користування Кредитом, Банк нараховує Позичальнику пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Відповідно до п. 8.6 кредитного договору, сторони домовились, що строк позовної давності до вимог за цим договором (в тому числі щодо стягнення неустойки) становить 10 років. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №IKCASHG.10448.001 від 29.08.2011 р. (а.с.5-24) вбачається, що станом на 19.10.2016 року відповідач має прострочену заборгованість у сумі 21855,52 грн., яка складається з зазначених сум: - прострочена заборгованість за кредитом 2436,18 грн.; - прострочена заборгованість за процентами 3207,64 грн.; - прострочена заборгованість за комісією 9570,00 грн.; - сума пені 6641,70 грн. В судовому засіданні даний розрахунок заборгованості перевірений і суд вважає його правильним. Дана заборгованість станом на день розгляду справи є непогашеною відповідачем. Відповідно до ст.ст.\~6,\~627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні\~\~договору, виборі контрагента та визначенні умов\~\~договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв\~\~ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 та 4\~ст.631 ЦК України\~передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до\~ст.629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. За кредитним договором (ст.1054 ЦК України) банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст..1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст..526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст..530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст.599 ЦК України\~зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст..60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач є зареєстрованим за адресою: [INFO], що підтверджується копією паспорта відповідача (ас.32) та повідомленням з відділу реєстрації Добропільської міської ради 28.11.2016р. №112/18.1-10/02 (а.с.52). Враховуючи наведене, суд вважає, що на договірні правовідносини між сторонами у справі розповсюджується дія Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Відповідно до ст. 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що проводять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, до таких населених пунктів віднесено і м.Добропілля, Донецької обл., де зареєстрований відповідач. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені за період з 14.04.2014 року по 19.10.2016 року задоволенню не підлягають на підставі ст..2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» З розрахунку заборгованості вбачається, що пеня в розмірі 2714,54 гривень є нарахованою після 14.04.2014 року, тобто є такою що не підлягає стягненню відповідно до ЗУ від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Зважаючи на викладене, розмір заборгованості за кредитним договором, яка підлягає задоволенню в даному випадку становить 19140,98 грн., яка складається з - прострочена заборгованість по тілу кредиту 2436,18 грн.; - прострочена заборгованість за процентами 3207,64 грн.; - прострочена заборгованість за комісією 9570,00 грн.; - сума пені 3927,16 грн. за період з 30.08.2011 р по 14.04.2014 р. В решті позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» необхідно відмовити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно п.36 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Враховуючи вищевказані положення ЦПК України, а також розяснення постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1206,85 гривень, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (87,58 %). Решту судового збору в сумі 171,15 гривень слід залишити за позивачем.

Outcome: partial