Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 14.04.2014 року, між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 490914076, відповідно до умов вказаного договору банк зобовязався надати відповідачу кредит в розмірі 27258,15 грн., із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 39,90 грн., на строк до 15.04.2017 року, а відповідач зобовязався в порядку та на умовах визначених договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього графіком погашення кредиту. ТОВ «Кредитні Ініціативи» набуло право вимоги за кредитним договором № 490914076 від 14.04.2014 року на підставі договору факторингу № 4-АБ/КІ від 14.11.2016 року, що був укладений з ПАТ «Альфа-Банк», який являється первинним кредитором. Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № 4-АБ/КІ від 14.11.2016 року, позивач набув права грошової вимоги за кредитним договором до відповідача. Відповідач не виконував належним чином умови кредитного договору, у звязку з чим у нього утворилася заборгованість, яка станом на 06.01.2017 року становить 22484,08 грн. Відповідач свої зобов'язання за договором не виконав. Тому позивач змушений був звернутися в суд для захисту своїх прав та інтересів. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Не заперечив, щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 14.04.2014 року, між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 490914076, відповідно до умов вказаного договору банк зобовязався надати відповідачу кредит в розмірі 27258,15 грн., із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 39,90 грн., на строк до 15.04.2017 року, а відповідач зобовязався в порядку та на умовах визначених договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього графіком погашення кредиту (а.с. 4-5). ТОВ «Кредитні Ініціативи» набуло право вимоги за кредитним договором № 490914076 від 14.04.2014 року на підставі договору факторингу № 4-АБ/КІ від 14.11.2016 року, що був укладений з ПАТ «Альфа-Банк», який являється первинним кредитором (а.с. 13-19). Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № 4-АБ/КІ від 14.11.2016 року, позивач набув права грошової вимоги за кредитним договором до відповідача. Відповідач не виконував належним чином умови кредитного договору, у звязку з чим у нього утворилася заборгованість, яка станом на 06.01.2017 року становить 22484,08 грн. (а.с. 10). Таким чином, відповідачем порушено вимоги ст. 526 ЦК України, якою визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1054 ЦК України, яка вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинно бути виконано у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Позивачем надсилалась вимога, повідомлення відповідачеві [PERSON] щодо погашення заборгованості за кредитним договором, однак вона залишена ним без задоволення та реагування (а.с.11). Таким чином, обґрунтованою є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 22484,08 грн. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1600,00 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved