Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами та розстрочення сплати заборгованості аліментів. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28.03.2011 року на нього покладено обов`язок сплачувати аліменти на користь відповідачки на її утримання у розмірі ј частина заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 31.01.2011 року до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років, та на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частина заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 31.01.2011 року до досягнення дитиною повноліття. 30 червня 2011 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції постановою відкрито виконавче провадження №26793144 щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі ј частини. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 30.04.2018 року заборгованість [PERSON] становить 125 861,75 грн. Позивач вказує, що наразі не має можливості сплатити аліменти в такому розмірі, оскільки його матеріальний стан змінився. Так, погіршився стан його здоров`я, він отримав інвалідність. Враховуючи наведене позивач просить частково звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, які стягуються з нього на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28.03.2011 на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на загальну суму 62 930,88 грн.; розстрочити заборгованість за аліментами в розмірі 62930,88 грн. строком на 10 років з виплатою щомісячної суми в розмірі 524,43 грн. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Позивач пояснив, що він немає реальної змоги сплачувати заборгованість по аліментам, оскільки 05.07.2018 йому була присвоєна друга група інвалідності, коштів, які він отримує у якості пенсійних виплат не вистачить для виконання зобов`язань, а основна частина грошових коштів направляється на його лікування. Також в судовому засіданні позивач пояснив, що тривалий час невиконання ним свого грошового зобов`язання, зумовлене його неправильним ставленням до такого обов`язку. Тобто, дії позивача самостійно призвели до виникнення значної заборгованості по аліментним платежам. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечували проти позову, просили відмовити в його задоволенні. Вказували на те, що позивач має змогу працювати та отримувати кошти, враховуючи рекомендації лікарів. Заборгованість по аліментам виникла у той період, коли позивач мав нормальний стан здоров`я та самостійний прибуток, який дозволяв йому виконувати аліментні зобов`язання. Також зазначили, що позовні вимоги нічим не підтверджені і зводяться лише до того, що стан здоров`я позивача погіршився з початку 2018 року, а можливе задоволення позовних вимог порушить права дитини, оскільки борг, від якого позивач просить його звільнити, є майном спільної дитини сторін. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся. Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28.03.2011 (справа №2-1963/2011) з позивача стягнуто аліменти на користь відповідачки на її утримання у розмірі ј частина заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 31.01.2011 року до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років, та на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частина заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 31.01.2011 року до досягнення дитиною повноліття. Суд ухвалив рішення про стягнення аліментів саме в такому розмірі, оскільки відповідач не виконує покладеного на нього обов`язку щодо утримання неповнолітньої дитини та дружини, має стабільний та регулярний дохід, оскільки працює торговим представником Спільного українсько-німецького підприємства «Марком» з середнім заробітком на місяць близько 1000 грн., не має інших осіб на утриманні, має можливість надання матеріальної допомоги дитині та дружині до досягнення дитиною трьох років. Постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції Пухальської Н.С. від 30.06.2011 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1963, виданого 06.04.2011 Оболонським районним судом м. Києва, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі ј частини доходів (а.с.26). Станом на 30.04.2018 заборгованість зі сплати [PERSON] аліментів на користь [PERSON] становить 125861,75 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 11.05.2018, складеним державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві Федорчук М.Ф. Довідка містить посилання на те, що станом на 06.02.2018 заборгованість по аліментам становила 116136,75 грн. (а.с.7). Згідно виписок з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3589, №983, №18/3544/68 (а.с.8-10) убачається, що позивач перебував у стаціонарі Київської міської клінічної лікарні №8 з 13.02.2018 по 21.02.2018, у стаціонарі Національного інституту серцево-судинної хірургії ім. М.М.Амосова АМН України з 22.02.2018 по 07.03.2018, у стаціонарі Українського медичного центру інтенсивної терапії сепсису з 07.03.2018 по 23.03.2018. З довідки акта огляду МСЕК №АВ0977435 від 05.07.2018 убачається, що позивачу встановлено 2-гу групу інвалідності з 25.06.2018 за загальним захворюванням на строк до 01.07.2019, дата чергового огляду - 25.06.2019 (а.с.11). Як убачається з посвідчення, виданого позивачу Оболонським УПСЗН м. Києва як особі з ІІ-ою групою інвалідності за загальним захворюванням, його видано 10.09.2018 року (а.с.12). В судовому засіданні позивач надав суду для огляду посвідчення з продовженим терміном дії на один рік. Як убачається з довідки Оболонського районного управління праці та соціального захисту населення в м. Києві №04-ІІ-2153 від 06.09.2018, [PERSON] призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, в липні 2018 року - 1076,25 грн., в серпні 2018 року - 1076,25 грн.; державну соціальну допомогу інвалідам 2 групи з 25.06.2018, в червні 2018 року - 290,40 грн., в липні 2018 року - 1452 грн., в серпні 2018 року - 1452 грн.; всього за місяць позивачем отримано: в червні 2018 року - 290,40 грн., в липні 2018 року - 2528,25 грн., в серпні 2018 року - 2528,25 грн. З розписок відповідачки, наявних в матеріалах справи, убачається, що вона отримувала від позивача аліменти в розмірі: 500 грн. за березень 2011 року, 500 грн. за січень 2012 року, з 20 квітня 2016 року по 20 серпня 2016 року - 5000 грн. (по одній тисячі щомісячно) на утримання дитини, з вересня 2016 року по лютий 2017 року - 6000 грн. (по одній тисячі щомісячно) на утримання дитини, з березня 2017 року по травень 2017 року включно - 2000 грн. на утримання дитини, за червень та липень 2017 року - 2000 грн. на утримання дитини. Загалом, позивач за період з березня 2011 року по січень 2019 року виконав свої зобов`язання щодо сплати аліментних платежів на загальну суму 16 000 грн. Відповідно до ч.2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. З аналізу вказаної норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем тощо). Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності обставин, що мають істотне значення платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» також передбачено, що суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості (п. 22). Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не підтверджено доказами необхідність його часткового звільнення від заборгованості по аліментам чи розстрочення їх частини. Так, визначаючи суму аліментів в розмірі ј частина заробітку позивача суд брав до уваги розмір його заробітної плати 1000 грн. На даний час враховуючи всі отримані позивачем допомоги він має дохід більший ніж отримував до погіршення стану його здоров`я. Також, як убачається з матеріалів справи, основна заборгованість по аліментам виникла у позивача ще до погіршення стану його здоров`я, що свідчить про небажання позивача сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, таким чином виконувати рішення суду, яке набрало законної сили. Посилання позивача на зміну його стану здоров`я також не є підставою, що має істотне значення для звільнення чи розстрочення заборгованості по аліментам, оскільки за змістом довідки МСЕК позивач не позбавлений можливості працювати в спеціально створених умовах, тому не приймаються судом до уваги. Матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач звертався із позовною заявою про зменшення розміру аліментів, які були визначені рішенням суду у зв`язку із зміною свого стану здоров`я. Крім того, матеріали справи не містять доказів, що позивач витрачає значні кошти на своє лікування, оскільки останній таких доказів суду не подавав. З урахуванням цих обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову. На підставі ст.ст. 181, 197 СК України,

Outcome: dismissed