Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що 31.07.2017 року уклав договір з позивачкою, згідно з яким надав [PERSON] у позику 1500,00 доларів США. Відповідно до умов договору свої зобов`язання по поверненню боргу відповідачка зобов`язалася виконати до 30.10.2017 року. На момент звернення до суду боргу позивачу не повернуто. Просить стягнути з відповідачки - [PERSON] на користь позивача борг за договором позики в сумі 1500,00 доларів США, що станом на 16.08.2019 року за офіційним курсом НБУ становить 37982,47 гривень, а також понесені судові витрати. До початку судового розгляду позивач подав заяву про слухання справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно, причини неявки суду не повідомила. Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 31.07.2017 року [PERSON] отримала від [PERSON] у позику 1500,00 доларів США зі встановленим терміном повернення 30 жовтня 2017 року, в підтвердження чого надала розписку. Свої зобов`язання перед позивачем відповідачка у встановлений термін не виконала, грошові кошти не повернула. Поняття договору позики визначено ст. 1046 ЦК України, згідно з якою за цим договором одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим. Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (п. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Ця особливість реальних договорів зазначена в ч. 2 ст. 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24 лютого 2016 р. у справі № 6-50цс16). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі), що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином в установлений строк і одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Таким чином з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики в сумі 1500,00 доларів США , що станом на 16 серпня 2019 року становить 37982 гривень 47 коп.(1500 доларів США ?25.321651 гривень = 37982.47 гривень). Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 768 гривні 40 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved