Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив вилучити у [PERSON] ([ADDRESS], ІПН [NUMBER]), та передати в заклад Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) предмет застави: автомобіль DAEWOO, модель: NEXIA, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан-В, Ке кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] ([ADDRESS], ІПН [NUMBER]); комплекті ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобілю DAEWOO, модель: NEXIA, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] ([ADDRESS], ІПН [NUMBER]). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18 грудня 2007 року позивач надав відповідачу кредит за договором №DN81AR02000145 в розмірі 72097,83 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17 грудня 2014 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 18 грудня 2007 року сторони уклали договір застави рухомого, згідно якого відповідач надав позивачу в заставу автомобіль DAEWOO, модель: NEXIA, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить позивачу. Відповідач належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконує, грошові кошти не сплачує. 07 вересня 2012 року Октябрським районним судом м.Полтави ухвалено рішення про звернення стягнення на предмет застави, шляхом продажу автомобіля. водночас, відповідач зобов`язання за договором не виконує, відмовляється передати предмет застави, що є підставою для звернення позивача до суду. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 18 грудня 2007 року між сторонами укладено кредитний договір №DN81AR02000145, у відповідності до якого позивач надав відповідачу кредит за в розмірі 72097,83 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17 грудня 2014 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 18 грудня 2007 року сторони уклали договір застави рухомого, згідно якого відповідач надав позивачу в заставу автомобіль DAEWOO, модель: NEXIA, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить позивачу на праві власності. Відповідач належним чином зобов`язання по кредитному договору не виконує. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 07 вересня 2012 року ухвалено в рахунок заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі 55478,00 грн. звернути стягнення на предмет застави, шляхом продажу автомобіля позивачем. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 9 Закону України «Про заставу» законом чи договором передбачається перебування заставленого майна у володінні заставодавця, заставодержателя або третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про заставу» у договорі застави визначаються суть, розмір та строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода. Згідно з вимогами ст. 17.10 Договору застави, заставодавець зобов`язаний: в строк 7 днів з моменту пред`явлення заставодержателем вимоги доставити предмет застави за адресою, вказаною заставодержателем. у випадку не доставки заставодержатель має право здійснити доставку предмета застави як своїми коштами так і на договірних засадах третіми особами. Витрати, пов'язані з доставкою предмета застави покладаються на заставодавця; в той же строк передати предмет застави в заклад по акту приймання-передачі. Відповідно до ч. 2 ст. 575 ЦК України, закладом є застава рухомого майна, що передається у володіння заставодержателя або за його наказом у володіння третій особі. Зазначена норма кореспондує із ст. 44 Закону України «Про заставу», відповідно до якої заклад - застава рухомого майна, при якій майно, що складає предмет застави передається заставодавцем у володіння заставодержателя. Таким чином, передача предмета застави у заклад в разі невиконання чи неналежного виконання боржником своїх зобов'язань відповідає умовам кредитно-заставного договору та вимогам закону, а відтак вимога банку про передачу в заклад автомобіля разом з комплектом ключів відповідає визначеним законодавством України способам захисту цивільних прав. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що позивачем документально підтверджено сплату судового збору у сумі 295,21 грн., тому у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved