Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача 81650 грн. 03 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Обгрунтував позивач свої вимоги тим, що 12.07.2014 року внаслідок злочинних дій невідомих осіб у нього було вилучено автомобіль [NUMBER] разом з документами. 19.01.2015 року вказаний автомобіль працівниками міліції було вилучено у відповідача, який під час керування автомобілем на підставі недійсних реєстраційних документів на нього, у стані алкогольного сп'яніння, скоїв дорожньо - транспорту пригоду, в якій автомобіль отримав механічні пошкодження, на усунення яких згідно калькуляції, складеної ФОП [PERSON], необхідно витратити 80917 грн. 03 коп. Також позивачем сплачено за проведення автотоварознавчого дослідження 680 грн., у зв'язку з чим позивач просить їх стягнути з відповідача на підставі ст. 22 ЦК України. Крім того, внаслідок пошкодження автомобіля, яким відповідач користувався неправомірно, позивачу завдано моральної шкоди, яку він оцінює у 20000 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити у повному обсязі. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки не повідомив, заяв та заперечень не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить підстави для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. З постанови слідчого про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 25.03.2015 року по кримінальному провадженню №12014270270000496 вбачається, що 12.07.2014 року близько 18 години двоє невстановлених слідством осіб чоловічої статі, перебуваючи на водоймі, що ліворуч від автодороги Чернігів- Київ, поблизу с. Анисів Чернігівського району Чернігівської області, здійснили напад на [PERSON], що виразився у погрозі застосування предмету ззовні схожого на пістолет, що є небезпечним для життя потерпілого. В ході погрози застосування насильства [PERSON] відчув реальну загрозу своєму життю, а невідомі особи заволоділи автомобілем «Хюндай Туксон» з реєстраційним номером [NUMBER], який є власністю [PERSON] 19.01.2015 року в ході огляду місця події за адресою: м. Чернігів, вулиця Волковича біля будинку №12 було виявлено та вилучено автомобіль «Хюндай Туксон» темно - зеленого кольору, з реєстраційним номером [NUMBER]. При звіренні номера кузова та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яке надав [PERSON], була встановлена невідповідність та з'ясовано, що вказаний автомобіль з номером кузова [NUMBER] знаходиться в розшуку та зареєстрований за реєстраційним номером [NUMBER]. Також згідно висновку експерта №21 від т28.02.2015 року на досліджуваному автомобілі номери агрегатів мають первинне значення та зміні не піддавалися (а.с.3) Вказаною постановою слідчого автомобіль марки «Хюндай Туксон» зеленого кольору без державного номерного знаку, з номером кузова [NUMBER], вилучений під час огляду місця події від 19.01.2015 року, визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №12014270270000496 від 12.07.2014 року та передано на відповідальне зберігання власнику [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого [PERSON] 28.04.2015 року, він є власником автомобіля марки «Хюндай Туксон» з номером кузова [NUMBER] та новим реєстраційним номером [NUMBER]. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.02.2015 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік. При цьому по справі встановлено, що 18.01.2015 року о 02.00 год. [PERSON] в м. Чернігові на перехресті проспекту Миру - вулиці Щорса керував автомобілем [NUMBER] в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України. Іншою постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.04.2015 року провадження у справі щодо [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. При цьому у постанові суду зазначено, що 18.01.2015 року о 02.00 год. [PERSON] в м. Чернігові на перехресті проспекту Миру - вулиці Щорса керував автомобілем [NUMBER] та не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав за межі проїздної частини та скоїв наїзд на перешкоду у вигляді металевого паркану, в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив п.12.1, 2.3 «б» ПДР України. Закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП суд виходив з того, що в діях [PERSON] відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП. Зокрема, обов'язковою умовою складу даного правопорушення є настання наслідків у вигляді майнової шкоди, спричиненої пошкодженням транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Як вбачається зі схеми місця ДТП, майнової шкоди [PERSON] своїми діями не спричинив. Пошкодження мало місце лише щодо власного транспортного засобу, у зв'язку з чим справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Проте, матеріалами справи підтверджено, що автомобіль марки «Хюндай Туксон» з номером кузова [NUMBER] належить на праві власності позивачу, а не [PERSON], який користувався автомобілем на підставі недійсних правовстановлюючих документів. Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження №108 від 27.05.2015 року, встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику легкового автомобіля [NUMBER], внаслідок його пошкодження у ДТП 19.01.2015 року, в тому числі з урахуванням розміру втрати товарної вартості у сумі 0,0 грн., станом на час проведення дослідження - 27.05.2015 року складає 44131 грн. 04 коп. За проведення автотоварознавчого дослідження для визначення розміру матеріального збитку позивачем було сплачено ФОП [PERSON] 680 грн., що підтверджується квитанцією №45 від 29.05.2015 року (а.с. 19) Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Оскільки шкода майну позивачу завдана неправомірними діями відповідача, а тому суд знаходить підстави для стягнення з відповідача матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля в ДТП у розмірі 44131 грн. 04 коп., а не в розмірі 80917,03 грн. як просить позивач, оскільки зазначена у калькуляції вартість відновлювального ремонту автомобіля зазначена без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу, а дійсний розмір матеріального збитку зазначений у висновку експертного автотоварознавчого дослідження, а не в калькуляції. Оскільки витрати на проведення автотоварознавчого дослідження позивач поніс для відновлення свого порушеного права, а тому на підставі ст. 22 ЦК України вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд вбачає підстави для часткового задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, яка йому заподіяна у зв'язку з пошкодженням автомобіля, який потрапив у ДТП під керуванням відповідача. Виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи глибину і тривалість душевних страждань, спричинених позивачу внаслідок заподіяння шкоди майну, суд вважає доведеним спричинення позивачу моральної шкоди в сумі 2000 грн., які повинні бути стягнуті на користь позивача з відповідача, який є винним у заподіянні такої шкоди. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір за задоволені вимоги позивача про стягнення матеріальної та моральної шкоди, так як позивач є інвалідом 2 групи, а тому не сплачував судовий збір при пред'явленні позову.

Outcome: partial