Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зобов'язання укласти договір. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що Рішенням виконавчого комітету Харківської міської Ради від 28.12.2011 року № 940 виконавцем послуг з вивезення побутових відходів в місті Харкові встановлено ТОВ «Харків Екоресурс». На адресу відповідача було направлено для укладання договору про надання послуг з вивезення побутових відходів договір від 05.08.2014 року № 13523, додаток до договору, а також тарифи на надання послуг та інші документи пов'язані з укладанням договору, однак відповідач не підписав надіслані йому проект договору та не надіслала будь яких листів чи повідомлень. Посилаючись на положення ЗУ «Про відходи», на ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» позивач просить суд зобов'язати відповідача укласти договір про надання послуг з вивезення побутових відходів за адресою: [ADDRESS] з ТОВ «Харків Екоресурс» на умовах викладених у проекті договору від 05.08.2014 року. В судове засідання сторони не з'явились, про день та час були повідомлені своєчасно та належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі просив суд їх задовольнити. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами, з метою дотримання розумних строків розгляду без участі сторін. Дослідившиматеріали справи, суд приходить до наступного. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ч. 1 ст. 179 ЦПК України). Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачем на адресу відповідача було направлено проект договору від 05.08.2014 року з додатками. Відповідно до положень статей 640, 642 Цивільного Кодексу України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Доказів того, що відповідачем було отриманопроект договору від 05.08.2014 року з додатками, стороною позивача суду не надана. Відповідно до положень статті 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Як вбачається з матеріалів справи стороною позивача суду не надано доказів того, які б свідчили про вчинення відповідачем відповідних дій. Статтями 6 та 627 Цивільного Кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Крім цього, позивачем не надано суду доказів, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] і на ньому лежить обов'язок щодо утримання належного йому майна, а відповідно стороною позивача не доведено, що саме [PERSON] є відповідачем за заявленими вимогами. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що ніхто не може бути примушений до укладання договору та взяття на себе відповідних зобов'язань. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed