Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що 4 травня 2005 року померла його сестра [PERSON], яка постійно поживала в с. Межиріч Лебединського району Сумської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельні ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,65 га., та для ведення особистого селянського господарства площею 1,27 га., що розташовані на території Межиріцької сільської ради Лебединського району Сумської області. При зверненні до нотаріуса, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], на земельні ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,65 га., та для ведення особистого селянського господарства площею 1,27 га., що розташовані на території Межиріцької сільської ради Лебединського району Сумської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на них. Про втрату державних актів на право приватної власності на землю виданих на імя [PERSON], було опубліковано оголошення в газеті «Життя Лебединщини». На звернення позивача до Управління держгеокадастру у Лебединському районі Сумської області з питання отримання дублікатів загублених державних актів на право приватної власності на землю виданих на імя [PERSON], йому було відмовлено у їх видачі в звязку з тим, що правовстановлюючі документи на померлих не видаються. Тому позивач прохає суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,65 га., та для ведення особистого селянського господарства площею 1,27 га., що розташовані на території Межиріцької сільської ради Лебединського району Сумської області та належали померлій 4 травня 2005 року [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча і був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але надав заяву в якій прохає суд справу розглянути без його участі, проти позову не заперечує. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами мають місце цивільні правовідносини, які регулюються ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1222, 1223, 1225, 1258, 1262 ЦК України. В судовому засіданні було встановлено, що 4 травня 2005 року в с. Межиріч Лебединського району Сумської області померла сестра позивача - [PERSON] і після її смерті відкрилась спадщина, що вбачається із свідоцтва про народження, архівного витягу запису про народження та свідоцтва про смерть (а.с. 6-8). Рішенням Лебединського районного суду від 7 вересня 2015 року позивачу був визначений додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 10). До складу спадщини [PERSON] входять земельні ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,65 га. та для ведення особистого селянського господарства площею 1,27 га., що розташовані на території Межиріцької сільської ради та належали померлій на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії Р-1 №582907 та серії Р-1 № 582407(а.с. 9). Постановою державного нотаріуса Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області від 6 листопада 2015 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], на вищезазначені земельні ділянки у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 11). Повідомлення про втрату державних актів на право власності на земельні ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,65 га. серії Р-1 №582907 та для ведення особистого селянського господарства площею 1,27 га., серії Р-1 № 582407, що розташовані на території Межиріцької сільської ради, які були видані на імя [PERSON] було опубліковане в газеті «Життя Лебединщини» від 02.12.2015 року № 94 (а.с. 36). З інформаційної довідки із Спадкового реєстру та копії спадкової справи наданих завідуючою Лебединською районною державною нотаріальною конторою Сумської області [PERSON], від 8 грудня 2015 року № 4790/02-14, вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла 4 травня 2005 року була заведена спадкова справа, але свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 21-26). З витягу № 9-28-99.2-1164/2-15 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, наданого Управлінням Держгеокадастру у Лебединському районі Сумської області, вбачається, що вартість земельних ділянок, які розташовані на території Межиріцької сільської ради та належать [PERSON], становить 86105 грн. 60 коп. (а.с. 34). Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved