Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить 1/2 частина житлового будинку з частиною надвірних споруд, що розташована за адресою: м. Полтава, пров. Московський, 8. Інша частина домоволодіння належить [PERSON] В його частині житлового будинку, окрім нього та його доньки [PERSON] зареєстрована відповідач [PERSON], яка є його колишньою дружиною. Шлюб з нею він розірвав 5.12.2013 року, а в жовтні 2014 року вона виїхала з житла, і де в теперішній час перебуває йому невідомо. Незважаючи на те, що відповідач не проживає за вказаним місцем реєстрації більше 1 року, він вимушений сплачувати за неї комунальні платежі. Подальша реєстрація відповідача в житловому приміщенні порушує його права власника. З наведених підстав просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявились, подали до суду заяву, відповідно до якої вони підтримують заявлені позовні вимоги та просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, за останньою відомою адресою місця проживання вона відсутня, про час та місце судового розгляду повідомлення шляхом розміщення оголошення у пресі. Третя особа [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявилась, направила до суду заяву з проханням про розгляд справи без їх участі, поклавшись на розсуд суду при вирішенні позовної заяви. Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що 1/2 жилого будинку з частиною надвірних споруд, розташованого за адресою: м. Полтава, пров. Московський, 8, належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується копією договору дарування від 26.11.2001 року (а.с. 4). Інша 1/2 частина жилого будинку з частиною надвірних споруд належить [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 30.12.2002 року. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу, 05.12.2013 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був розірваний (а.с. 3). Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] вселилась у будинок № 8 по пров. Московському в м. Полтаві у встановленому законом порядку та проживала в ньому якості члена сімї власника, що крім змісту позовної заяви, підтверджується копією погосподарської книги (а.с. 5-8). Допитані в судовому засіданні 08.09.2016 року свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивача, підтвердили, що відповідач [PERSON] кілька років не проживає в будинку позивача [PERSON], оскільки вони розлучились та відповідачка виїхала з будинку, її речей там немає. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд встановив з наявних доказів, що відповідач з власної ініціативи покинув спірне жиле приміщення і більше року в ньому не проживає без поважних причин, що окрім змісту позовної заяви, підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні свідків. Жодних доказів наявності поважних причин непроживання відповідача в цьому будинку, або наявності інших домовленостей між ним та власником житлового приміщення щодо умов його відсутності у спірному житловому приміщенні під час судового розгляду справи не встановлено. За таких обставин суд вважає, що відповідач, який був відсутній в спірному жилому приміщенні без поважних причин більше року, втратив право на жилу площу в житловому приміщенні - квартирі, та відсутні достовірні підстави для визнання поважними причини його відсутності в зазначеному житловому приміщенні. Суд встановив, що реєстрація відповідача в спірному будинку, порушує законні права позивача на житло, гарантовані чч.1, 3 ст.47 Конституції України. Тому суд вважає позовні вимоги про визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право на жилу площу, законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного, чч.1, 3 ст.47 Конституції України, ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved