Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Комісарова Світлана Олександрівна, ТОВ «Добробут ЛТД», ПП «Прогрес-Риелт», КП «Право», Одеська міська рада, про захист порушеного права шляхом визнання майна іпотекою банку, внесення відомостей у Державний реєстр іпотек щодо заборони відчуження. Позов мотивовано тим, що 10 липня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/0079/74/59333, згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 195 400 доларів США 00 центів строком до 10 липня 2026 року, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 13,25 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. В забезпечення належного виконання умов Кредитного договору № 014/0079/74/59333 від 10 липня 2006 року між Банком та [PERSON] було укладено Іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстровим № 2896 та накладено заборони відчуження за реєстровими №№ 115, 116. Згідно з умовами іпотечного договору [PERSON] передав в іпотеку Банку майнові права за договором інвестування № Г1/И-61 від 12.01.2006 року на квартиру за будівельним номером [ADDRESS] та майнові права за договором інвестування № Г1/И-62 від 12.01.2006 року на квартиру за будівельним номером [ADDRESS] , що укладені між [PERSON] та ПП «Інвест-Прогрес». Предметом договорів інвестування є будівництво квартир які перейдуть у власність [PERSON] після вводу нерухомості до експлуатації. Згідно п. 6.4. Іпотечного договору передбачено зобов`язання Іпотекодавця протягом десяти днів з дати здачі квартир в експлуатацію та оформлення правовстановлюючих документів на них укласти додаткову угоду до цього договору і посвідчити її в нотаріальному порядку, з перереєстрацією заборони відчуження нерухомого майна. Позичальник не виконує взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у зв`язку з чим заборгованість [PERSON] за кредитом складає 1 446 090,37 дол. США та іпотечним договором, а саме, всупереч п. 6.4. Договору іпотеки в десятиденний строк з дати здачі в експлуатацію квартир, зазначених в договорі іпотеки, та оформлення правовстановлюючих документів на них, не уклав додаткову угоду до Договору іпотеки із посвідченням її в нотаріальному порядку та перереєстрацією заборони відчуження нерухомого майна. Ухвалою суду від 25.04.2018 року провадження у справі відкрите, справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 15.06.2018 року. Ухвалою суду від 04.04.2019 року було залучено до участі у справі в статусі позивача правонаступника ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» - ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ». 26.02.2020 року судом підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті на 09.04.2020 року. Представник позивача - адвокат Главацький Ю.А. у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач та представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 липня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/0079/74/59333, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 195 400 доларів США 00 центів строком до 10 липня 2026 року, а Позичальник взяв на себе зобов`язання належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 13,25 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. Позивач виконав вимоги укладеного між ним та Відповідачем кредитного договору та надав Відповідачу кредитні кошти. 10 липня 2006 року в забезпечення належного виконання умов Кредитного договору № 014/0079/74/59333 від 10 липня 2006 року між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та [PERSON] було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Комісаровою С.О., зареєстрованого в реєстрі за номером 2896. Відповідно до п. 1.2. Договору іпотеки [PERSON] передав в іпотеку Банку майнові права за договором інвестування № Г1/И-61 від 12.01.2006 року на квартиру за будівельним номером [ADDRESS] та майнові права за договором інвестування № Г1/И-62 від 12.01.2006 року на квартиру за будівельним номером [ADDRESS] , що укладені між [PERSON] та ПП «Інвест-Прогрес». Умовами п. 6.4. Договору іпотеки передбачено, що Іпотекодавець зобов`язаний протягом десяти днів з дати здачі квартир в експлуатацію та оформлення правовстановлюючих документів на них укласти додаткову угоду до цього договору і посвідчити її в нотаріальному порядку, з перереєстрацією заборони відчуження нерухомого майна. Відповідно до розділу 2 Договорів № Г1/И-61 та № Г1/И-62 про інвестування від 12.01.2006 року, об`єкт будівництва - багатоповерховий житловий комплекс із вбудованими приміщеннями обслуговування й підземним паркінгом за адресою: [ADDRESS] . Новозбудоване майно - квартира будівельний № 45 розрахунковою площею 92,89 кв.м., що розташована на 6-му поверсі жилого будинку № 2 та квартира будівельний № 54 розрахунковою площею 92,89 кв.м., що розташована на 7-му поверсі жилого будинку № 2 . Схематичне зображення майбутнього майна та специфікація йдуть додатками до договорів про інвестування. 22.11.2018 року між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та ПАТ «ОКСІ БАНК» було укладено Договір відступлення права вимоги та Договір про відступлення прав вимог за іпотечним договором, відповідно до умов яких до ПАТ «ОКСІ БАНК» перейшли права вимоги за Кредитним договором № 014/0079/74/59333 від 10.07.2006 року, позичальником за яким є [PERSON] та договорами забезпечення за ним, зокрема, за Іпотечним договором від 10.07.2006 року. Також, 22.11.2018 року між ПАТ «ОКСІ БАНК» (правонаступник АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ») та ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ» було укладено Договір відступлення права вимоги та Договір про відступлення прав вимог за іпотечним договором, відповідно до умов яких до ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ» перейшли права вимоги за Кредитним договором № 014/0079/74/59333 від 10.07.2006 року позичальником за яким є [PERSON] та договорами забезпечення за ним, зокрема, за Іпотечним договором б/н від 10.07.2006 року укладеним між АППБ «Аваль» та [PERSON] , посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Комісаровою С.О., за реєстровим номером 2896. Відповідні відомості внесені в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо нового іпотекодержателя ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ», а саме: запис про іпотеку № 290601191 щодо обтяження на майнові права на квартиру №45 та запис про іпотеку № 27880579 щодо обтяження на майнові права на квартиру №54 багатоповерхового житлового комплексу із вбудованими приміщеннями обслуговування й підземним паркінгом, за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до Договору відступлення права вимоги від 22.11.2018 року заборгованість відповідача становить 1 446 090,37 дол. США, що еквівалентно 40 165 012, 52 гривень. Частиною 1 ст.1054ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини кредиту кредитор (Банк) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому, суд зазначає, що, відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України). Одним з видів порушення зобов`язання є невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Як закріплено положеннями ст. 572 Цивільного кодексу України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст.ст. 1, 3, 4 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні Іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду; іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності; обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Частиною 5 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що предметом іпотеки також може бути об`єкт незавершеного будівництва, майнові права на нього, інше нерухоме майно, яке стане власністю Іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що Іпотекодавець може документально підтвердити право на набуте ним у власність відповідне нерухоме майно у майбутньому. У разі якщо Іпотекодавець предмет іпотеки було реконструйовано або щодо нього було проведено самочинне будівництво (у тому числі, але не виключно, споруджено нові будівлі, споруди тощо на земельній ділянці, що належить Іпотекодавцю на праві власності чи перебуває в його користуванні), всі реконструйовані, новостворені об`єкти нерухомості вважаються предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору. Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про іпотеку» після завершення будівництва будівля (споруда), житловий будинок або житлова квартира залишається предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що якщо предметом іпотеки є об`єкт незавершеного будівництва, то по закінченні його будівництва іпотека зберігає силу, і її предметом є будівля (споруда), зведена в результаті завершення будівництва. Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Відповідно до Сертифікату серії ІУ № 165140910391 від 01.04.2014 року виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, будівництво багатоповерхового житлового комплексу з паркінгом [ADDRESS] засвідчено відповідність проектній документації та підтвердженого готовність до експлуатації. Розпорядженням № 343 від 16.06.2014 року Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради багатоповерховому житловому комплексу з паркінгом, що розташований в [ADDRESS] (будівельний номер) присвоєно поштову адресу - [ADDRESS] . Відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за Іпотечним договором від 10.07.2006 року, а саме порушив його умови щодо обов`язку іпотекодавця протягом десяти днів з дати здачі квартир в експлуатацію та оформлення правовстановлюючих документів на них укласти додаткову угоду до цього договору і посвідчити її в нотаріальному порядку, з перереєстрацією заборони відчуження нерухомого майна. На виконання ухвали суду КП «БТІ» ОМР надало поверховий план VI та VII поверхів, які розташовані за адресою: [ADDRESS] та повідомило про відсутність інформації про будь-які зміни у інвентаризаційній справі. Згідно плану VI поверху будинку літ. «Б» по Гагарінському плато [ADDRESS] на Відтак, суд доходить висновку, що невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань після здачі в експлуатацію та оформлення правовстановлюючих документів на квартири, майнові права на які було передано в іпотеку, укласти додаткову угоду до Договору іпотеки від 10.07.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Комісаровою С.О., зареєстрованого в реєстрі за номером 2896, з перереєстрацією заборони відчуження нерухомого майна, порушує права ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ», як іпотекодержателя. Порушені права ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ», як іпотекодержателя, можуть бути відновлені шляхом визнання вищевказаних житлових квартир предметом іпотеки та внесення відомостей у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо іпотеки та заборони відчуження. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Як передбачено приписами частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Outcome: approved