Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01 травня 2018 року позивач передав у борг відповідачу грошові кошти в сумі 6 000 доларів США (шість тисяч доларів США). На підтвердження виникнення зобов`язання по договору позики, відповідачем була надана розписка на суму 6 000 доларів США (шість тисяч доларів США) із зобов`язанням повернення вказаної суми до 01 травня 2020 року. Проте, відповідач не повертає борг і відмовляється від спілкування. Оскільки, відповідач не виконав умови договору позики та не повернув кошти в повному обсязі, тому, позивач і просить суд стягнути з відповідача грошові кошти за договором позики, який на дату розгляду справи в суді становить 171 838 грн. 90 коп., а також, сплачені судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явився, проте, його представником адвокатом Жайворонком І.В. подано письмову заяву, в якій позовні вимоги вони підтримують, просять стягнути борг в розрахунку на дату винесення рішення. Розгляд справи проводити без їх участі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку з цим суд відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст.1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. При цьому, відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, виходячи з приписів наведених правових норм, та положень ст.ст. 202, 207 ЦК України, представлена суду письмова заява є підтвердженням укладення договору позики в письмовій формі, який внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Як вбачається з розписки, складеної 01 травня 2018 року, [PERSON] отримав від [PERSON] , 6 000 доларів США (шість тисяч доларів США) в якості позики та зобов`язувався повернути отримані кошти до 01 травня 2020 року (а.с.8). У відповідності до постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №14, у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті, суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Курс долара, згідно НБУ до гривні, станом на 22 квітня 2021 року становить - 28,0096 грн. Таким чином, з урахуванням встановленого Національним банком України офіційного курсу валют на час розгляду справи складає: Строк невиконання зобов`язань становить 9 ( дев`ять) місяців. Розмір заборгованості - 3% річних за один місяць становить 0,25%, таким чином, розмір заборгованості за 9 місяців складає 2,25%, що становить 135 доларів США. Розрахунок 3% річних на суму боргу в розмірі 6000 доларів США становить 135 доларів США ( 6000 х 9 х 0,25% = 2,25% ) = 135 доларів США.) 135 х 28,0096 = 3781,30 грн. Сума боргу за зобов`язаннями основного боргу в розмірі 6000 доларів США з урахуванням курсу долара становить - 168057, 60 грн. (6000 х 28,0096 = 168 057, 60 грн.). Загальна сума боргу за зобов`язаннями 6000 доларів США з урахуванням 3%, з урахуванням курсу долара становить 168057,60 грн. + 3781,30 грн. = 171 838, 90 грн. У відповідності до ч.1 ст.1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Згідно приписів ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідач умов договору не виконав, кошти в установлені строки не повертає, не оспорив у встановленому законом порядку договір позики та не звертався до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору недійсним, а тому, позовні вимоги щодо стягнення суми позики в розмірі 6 000 доларів США (шість тисяч доларів США) та 3 % річних, що у розрахунку у національній валюті, на час розгляду справи всього становить - 171 838, 90 грн. підлягає задоволенню, оскільки, вони підтверджені наявними в матеріалах справи доказами та є законними і обґрунтованими. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає, що оскільки, позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у сумі 1677 грн. 92 коп. та 420 грн. 40 коп. - за забезпечення позову. На підставі наведеного та ст. ст. 202, 207, 1046, 1047, 1049, 1051 ЦК України,

Outcome: approved