Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №11 будинку №22 по вул.Бєляєва у м. Дніпрі. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що відповідач [PERSON] є його рідним сином. [PERSON] 30.10.2000 року був виданий ордер №02395 на сім'ю з двох осіб: [PERSON] наймач, [PERSON] - син, на право зайняття квартири [ADDRESS] (м. Дніпропетровськ). На теперішній час у зазначеній квартирі є зареєстрованими [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою №282 від 28.03.2017 року. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] проживав у даній квартирі до 2014 року, на теперішній час в квартирі [ADDRESS] не проживає без поважних причин, його особисті речі відсутні. Позивач не перешкоджав відповідачу у проживанні в даній квартирі, замки від вхідних дверей квартири не міняв. Посилаючись на те, що в квартирі [ADDRESS] відповідач не проживає без поважних причин більше шести місяців, тому позивач просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №11 будинку №22 по вул. Бєляєва у м. Дніпрі. Позивач у судове засідання не з'явився, надав письмову заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку - через оголошення у газеті «Вісті Придніпров'я» від 27.06.2017 року №48(1847), про зміну свого місця проживання та про причини неявки суду не повідомляв, тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 30.10.2000 року був виданий ордер №02395 на сім'ю з двох осіб: [PERSON] наймач, [PERSON] - син, на право зайняття квартири [ADDRESS]. На теперішній час в зазначеній квартирі є зареєстрованими [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою №282 від 28.03.2017 року. Відповідач [PERSON] проживав у даній квартирі до 2014 року, та на теперішній час в квартирі [ADDRESS] не проживає, його особисті речі відсутні, що підтверджується актом про непроживання від 29.03.2017 року. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України). Зняття особи з реєстраційного обліку проводиться компетентним (уповноваженим державою) органом Головного управління державної міграційної служби України, зокрема на підставі рішення суду про виселення особи з житлового приміщення або визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Оскільки в квартирі [ADDRESS] відповідач не проживає без поважних причин більше шести місяців, перешкод у проживанні позивач йому не чинив, у зв'язку з реєстрацією відповідача за вказаною адресою позивач змушений нести витрати по оплаті поточних платежів з урахуванням кількості зареєстрованих осіб, тому суд вважає визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою №11 будинку №22 по вул. Бєляєва у м. Дніпрі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору 640,00 грн..

Outcome: approved