Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду, до досягнення дітьми повноліття.. В позові пояснив, що з 30.04.2010 року перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 251. Від даного шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] З жовтня 2013 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач не приймає участі у вихованні дітей та забезпечення належних умов для проживання. Позивач у судове засідання надала заяву, в якій просить позов задовольнити та розглядати справу без її присутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, оскільки за отриманням повісток, направлених судом рекомендованими листами за зазначеною адресою, відповідач не зявляється, відповідно до вимог ч. 2 ст. 74 ЦПК України щодо своєї адреси інформації суду не надав, про причини неявки відповідач суд не повідомив, заяви про розгляд справи в її відсутність до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши заяву позивача, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він відповідає вимогам закону, обґрунтований письмовими доказами. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.04.2010 року (а.с.4). Сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] (а.с.5), та [PERSON], 02.09.2010 р (а.с.6), діти проживають разом із позивачем, знаходяться на її утриманні (а.с.19). Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд приймає до уваги стан здоровя та матеріальне становище дитини, позивачки та відповідача. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимоги ч.ч.2-3 ст. 183 СК України передбачають порядок стягнення аліментів на двох на більше дітей, який суд вважає за необхідне застосувати в даному випадку. Приймаючи до уваги всі обставини, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття найстаршої дитини, а саме [PERSON], [INFO], а надалі, у разі відсутності звернень до суду з вимогою про зміну розміру аліментів, аліменти з відповідача стягувати на користь позивачки на утримання [PERSON], [INFO] з вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно штампу вхідної кореспонденції позов предявлено 15.09.2015 року (а.с.1). Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Витрати по оплаті судового збору в дохід держави суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved