Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну черговості одержання права на спадкування. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що [INFO] помер його брат [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належний йому будинок [ADDRESS] . Заповіту спадкодавець не склав. Спадкоємцем першої черги за законом є донька померлого [PERSON] (відповідач по справі). Він є спадкоємцем другої черги відповідно до ст.1262 ЦК України та у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Вважає, що має право на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги виходячи з наступного. З дитинства він разом з померлим братом проживали у будинку [ADDRESS] . Спірний будинок належав їхньому батьку, після смерті якого за домовленістю з братом ( [PERSON] ), останній прийняв спадщину одноособово, з метою економії коштів на оформлення спадщини. За життя його брат дуже хворів. Ще у 1987 році він отримав інвалідність ІІ группи, періодично проходив лікування в медичних закладах. В 2012 році у [PERSON] виявили цукровий діабет. З 2017 року він фактично перебував у безпорадному стані не міг самостійно забезпечувати свої потреби. Протягом 2017-2018 років [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в ендокринологічному відділенні КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня імені Афанасія і Ольги Тропіних» з діагнозом цукровий діабет 2 типу, важка форма. В 2018 році він неодноразово перебував на лікуванні в КНП «Херсонська клінічна лікарня ім..Є.Є.Корабелиша», де і помер. У зв`язку з його безпорадним станом та неспроможністю самостійно забезпечувати свої потреби, він тривалий час, тобто з 2017 року по день смерті опікувався братом, матеріально його забезпечував, купував харчі та ліки, прибирав приміщення де він мешкав, готував йому їжу, періодично проводив поточний ремонт житлових приміщень, підтримував його морально. Враховуючи викладене, просив суд надати йому, спадкоємцю другої черги за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги, які мають право на спадкування. Ухвалою суду від 29.05.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Відповідач [PERSON] у своєму відзиві заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та зазначила, що її батько дійсно був інвалідом другої групи з 20-річного віку у зв`язку з вродженою травмою тазостегнового суглобу, але він не знаходився в безпорадному стані. Інвалідність йому не завадила вести активний образ життя, одружитися, мати дитину та працювати. Батько мав безперервний трудовий стаж до 2017 року. Матеріально він ніколи не був в нужденному становищі, адже отримував заробітну плату та пенсію по інвалідності, мав кошти на власних банківських рахунках. Незважаючи на діагноз цукровий діабет, батько продовжував вести активний спосіб життя: працював, вів домашнє господарство, керував автомобілем та не потребував додаткового догляду. В лікарні батько лежав кожного року для профілактики і лікування. Під час його лікування вона кожного дня приходила до нього в лікарню, приносила діабетичне харчування, також він їй давав власні кошти для придбання ліків. Позивач ніколи не опікувався матеріальним та моральним станом свого брата, а навпаки жив за його рахунок та створював несприятливі умови проживання, так як зловживав спиртними напоями, через що між ними постійно виникали сварки. Позивач в судове засідання не з`явився, надав повноваження представнику. Представник позивача в останнє судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала повноваження представнику. Представник відповідача, в останнє судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві. Суд, враховуючи належне повідомлення учасників справи про дату, час і місце судового засідання та подані заяви, вважає можливим розглянути справи у відсутність сторін. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] і [PERSON] були рідними братами (а.с 9, 10). Відповідач [PERSON] є рідною донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 1949, складений міським відділом РАЦС м.Херсона (а.с 137). [INFO] [PERSON] помер, у віці 50 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис 1290, складений Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 07.11.2018 року (а.с 12). Відповідно до матеріалів спадкової справи позивач та відповідач звернулися у передбачений законом строк до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Як вбачається із копії трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON] 28.10.2016 року був прийнятий на роботу в ПП «Евгасвіт» де працював обліковцем починаючи з 28.10.2016 року по 30.04.2017 року, починаючи з 01.05.2017 року по 31.20.2017 року працював на посаді менеджера з маркетингу (а.с.133-134). [PERSON] мав власний автомобіль (а.с.135) та банківські рахунки на яких зберігалися кошти (а.с.131-132) Згідно довідки СЕР.МСЕ № 031795 від 06.02.3006 року [PERSON] мав третю групу інвалідності безстроково, захворювання пов`язане з проходженням військової служби. Працездатний у своїй професії (а.с.11). Згідно довідки КНП «Херсонська міська клінічна лікарня імені Афанасія і Ольги Тропіних» від 02.04.2019 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в ендокринологічному відділенні КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня імені Афанасія і Ольги Тропіних»: з 10.03.2017 року по 20.03.2017 року, та з 18.09.2017 року по 26.09.2017 року. Відповідно до виписок із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] хворів на цукровий діабет, 2 типу, ІЗ, важка форма. З медичної карти стаціонарного хворого №10289, заведеної 29.10.2018 року КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім.. Є.Є. Корабелиша» вбачається, що в графі «родич» зазначено - донька [PERSON] . В останнє потрапив до лікарні 29.10.2018 року на кареті швидкої в стані коми, де і помер [INFO] (а.с. 78-119). Поховання [PERSON] здійснювала його дочка [PERSON] , що підтверджується договором-замовлення №2791, укладеним з КП «Ритуальна служба міста Херсона» З довідки Херсонського відділення поліції ГУНП в Херсонській області від 05.11.2019 року, вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] виникали конфлікти у з в`язку із зловживанням останнім спиртними напоями. Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження № 12013230040004511 від 19.08.2013 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України вбачається, що 18.08.2013 року до Суворовського РВ надійшла заява [PERSON] ,про те, що 18.08.2013 року за адресою проживання: [ADDRESS] , [PERSON] спричинив заявникові тілесні ушкодження. Відсутність безпорадного стану, потреби в матеріальному забезпеченні і сторонньому догляді [PERSON] підтвердили свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , показання яких узгоджуються між собою та підтверджуються іншими зібраними у справі доказами. Покази свідка [PERSON] суд до уваги не приймає оскільки вони є суперечливими та протиріччють один одному. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами першою та другою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (частина перша статті 1267 ЦК України). Тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як одержання права на спадкування наступною чергою (частина друга статті 1258 ЦК України) та зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом. Одержання права на спадкування наступною чергою стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини. На зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом в межах певної черги, впливають так юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом, стосується першої-п`ятої черги. За змістом частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 02 грудня 2020 року в справі № 592/1045/18- ц (провадження № 61-820св20), від 01 березня 2021 року в справі № 233/5990/18 (провадження № 61-19232св19), від 17 березня 2021 року у справі №200/12980/14 (провадження №61-14159св19), від 25 березня 2021 року в справі №195/707/19-ц (провадження № 61-16935св20), від 22 квітня 2021 року в справі № 331/6453/18 (провадження № 61-380св21). Належними доказами, які підтверджують безпорадний стан особи, є відповідні медичні (лікарські) документи, висновки судово-медичних експертів. Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (стаття 80 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На позивача покладається обов`язок доведення наявності у сукупності обставин, з якими закон пов`язує право зміни черговості на спадкування: здійснення опіки над спадкодавцем, матеріальне забезпечення спадкодавця та будь-якої іншої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, тривалий час здійснення вказаних дій, безпорадний стан спадкодавця. Надані позивачем суду докази не доводять наявності вище зазначених обставин, які дають підстави задоволення позову та надання позивачу права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги за законом. Таким чином, суд вважає, що оскільки одночасне настання наведених вище обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності не підтверджено відповідними доказами, тому позивач [PERSON] , як спадкоємець другої черги не може спадкувати належне [PERSON] майно разом із спадкоємцем першої черги донькою останнього та відповідачем у справі [PERSON] . На підставі викладеного, ст.1258-1259 ЦК України,

Outcome: dismissed