Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказує, що він з відповідачем 16 вересня 2000 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу дітей не мають. З 2014 року їх шлюбні відносини з [PERSON] припинені. З того часу вони мешкають окремо та не ведуть спільного господарства. Їх шлюбні відносини з відповідачем остаточно припинені з тієї причини, що між ними втрачене почуття взаємоповаги і взаєморозуміння. Крім того, вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, права та обов`язки щодо один одного, в зв`язку з чим виникали суперечки та конфлікти. Спільне сумісне майно, яке було набуто за час шлюбу, буде розподілене за взаємною згодою. [PERSON] вважає, що за таких обставин їх сім`я розпалась остаточно і відновлена бути не може, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Ухвалою судді від 02 серпня 2021 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Одночасно з подачею вищевказаного позову подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем її проживання, до суду повернувся конверт з відміткою пошти: «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до ст. 130 ЦПК України, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст. 283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Виходячи з права позивача на доступ до правосуддя, а також з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що сторони по справі 16 вересня 2000 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міськвиконкому, Запорізької області, Україна, актовий запис № 613, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] /а.с.8/. Від цього шлюбу сторони дітей не мають. Сімейні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть і проживають окремо. За положенням ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, оскільки фактичні шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї не можливе та суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки питання щодо зміни прізвища відповідачкою не порушувалося, суд вважає за необхідне залишити прізвище сторін після розірвання шлюбу без змін. Крім того, вирішуючи питання щодо витрат по справі, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, однак враховуючи те, що позивач в позовній заяві не ставить питання щодо стягнення понесених судових витрат, суд вважає за можливе залишити їх за ним. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved