Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів, посилаючись на те, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, який був розірваний 15 жовтня 2012 року. Від даного шлюбу є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. За рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.10.2012 року з позивача по справі стягнуті аліменти на утримання дитини у розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 19 вересня 2012 року та до досягнення дитиною повноліття. На сьогоднішній день позивач не має можливості сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, оскільки він працює електромонтером в Лозівському міському палаці культури та отримує заробітну плату у розмірі 1300 гривень на місяць, крім того на його утриманні є мати, яка отримує пенсію по інвалідності. Також зазначив, що він має кредитні зобов'язання, а тому просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів, оскільки у нього суттєво змінився матеріальний стан, так як після стягнення аліментів та відрахування за кредитом у нього залишається менш ніж 500 гривень на проживання. Тому просить зменшити розмір аліментів, з твердої грошової суми у розмірі 600 гривень щомісячно до 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду свою заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, але надала суду свою заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову. За положеннями ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі наданих доказів. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. Даний шлюб було розірвано 15 жовтня 2012 року на підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області. Від даного шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO]. Дитина після розірвання шлюбу проживає з відповідачем по справі [PERSON]. За рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.10.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на дитину - [PERSON], [INFO] в розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 19 вересня 2012 року і до досягненням дитиною повноліття. В рішенні зазначалося, що відповідач має добрий стан здоров'я, є працездатним, працевлаштованим, працює електриком в міському палаці культури, має стабільний заробіток, на хронічні захворювання не страждає, інших утриманців (неповнолітніх дітей, батьків, непрацездатну дружину) не має, стягнення за виконавчими документами з нього не провадяться. Рішення набрало законної сили 27.11.2012 року, на час розгляду справи є чинним, відповідач його оскаржував в передбаченому законом порядку, але його апеляційна скарга була відхилена, а рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.10.2012 року залишено без змін. На підставі вищевказаного рішення [PERSON] було видано виконавчий лист про стягнення аліментів. При вирішенні вимог позивача про зміну способу стягнення аліментів суд враховує зміни, які відбулися в житті сторін з часу прийняття рішення суду від 15.10.2012 року. При цьому суд керується своїм внутрішнім переконанням та врахує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, до яких належать: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; - інші обставини, що мають істотне значення (сімейний стан дитини, стан здоров'я, матеріальний та сімейний стан зацікавленої особи, наявність у останньої осіб, яких він зобов'язаний утримувати, наявність у батьків невиконаних грошових зобов'язань, тощо), наявність нерегулярного, мінливого доходу. Так, позивач має добрий стан здоров'я, є працездатним, не є інвалідом, не страждає на хронічні захворювання, працює електриком в Лозівському міському палаці культури, не має стягнень за виконавчими листами окрім стягнення аліментів на користь [PERSON] На даний час має кредитні зобов'язання. Відповідач не має на праві власності нерухомого або рухомого майна, проживає з матірю [PERSON], яка не працює, отримує пенсію по інвалідності та потребує постійного лікування та нагляду. Його коштів, які він отримує не вистачає на оплату аліментів у розмірі 600 гривень щомісячно, оскільки його заробітна плата складає близько 1300 гривень на місяць, інших джерел прибутку та додаткового доходу він не має. Отже, з часу прийняття рішення суду від 15.10.2012 року у позивача відбулися зміни в матеріальному стані. Враховуючи зміни в сімейному житті та матеріальному стані платника аліментів [PERSON] суд приходить до висновку про наявність правових підстав для зміни способу стягнення аліментів, визначеного рішенням суду від 15.10.2012 року. При цьому суд бере до уваги усі зазначені в позовній заяві обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Стаття 184 СК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Як на підставу для зміни способу стягнення аліментів позивач і вказує що на даний час він працює, а тому з нього повинні бути стягнуті аліменти у відповідності до ст.. 183 Сімейного кодексу України, а саме в частці від заробітку (доходу). З огляду на положення ст.ст. 182, 183 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», враховуючи, що платник аліментів офіційно працює, отримує заробітну плату, суд вважає, що є підстави для стягнення аліментів у частці від його заробітку (доходу). Визначаючи розмір аліментів, які підлягатимуть стягненню, суд бере до уваги всі обставини по справі у їх сукупності, зокрема, потреби дитини; враховує стан здоров'я та матеріальне становище стягувача аліментів; стан здоров'я платника аліментів, зміни в сімейному житті платника аліментів, зважає на погіршення матеріального стану платника аліментів, який має добрий стан здоров'я, не являється інвалідом, не страждає на хронічні захворювання, є працездатним, працює електриком в Лозівському міському палаці культури; суд зважує на умови проживання, витрати на проживання, поточні потреби як стягувача аліментів, так і платника аліментів, їх дитини, також суд ураховує те, що аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом з тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов'язання, а тому змінює спосіб стягнення аліментів на дитину [PERSON], визначений за рішенням суду від 15.10.2012 року, стягуючи їх в у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд зауважує на тому, що одним із основних прав дитини є право на утримання. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, Держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як в середині Держави-учасниці, так і за кордоном. Саме такий спосіб стягнення аліментів на дитину [PERSON], [INFO], на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для забезпечення з боку батька фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку його доньки. Батько та мати повинні враховувати при здійсненні своїх батьківських прав та виконанні своїх батьківських обов'язків насамперед інтереси дитини, саме її інтереси повинні бути предметом їх основного піклування, дитина повинна зростати в умовах турботи, як з боку матері, так і батька, незалежно від того, розірвано шлюб між батьками або ні, проживає хтось з батьків окремо від дитини або ні. Тому, судом звертається увага на те, що сторони для забезпечення інтересів дитини повинні їх виділити для себе як найважливіші, і для забезпечення цієї спільної мети створити умови для утримання доньки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved