Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, повязаних з виплатою страхового відшкодування в сумі 7428 гривень 31 копійка. На обґрунтування позову зазначив, що 05 травня 2016 року між позивачем та Підприємством з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» було укладено Договір добровільного страхування транспорту за № 36645а6е, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Volkswagen Multivan, номерний знак [NUMBER]. 19 січня 2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля Mitsubishi Carisma, номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] Згідно постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2017 року ДТП сталася з вини відповідача - [PERSON] внаслідок якої застрахованому транспортному засобу автомобілю Volkswagen Multivan, номерний знак [NUMBER] був завданий матеріальний збиток на суму 7428 гривень 31 копійка, яка була виплачена страхувальнику. З посиланням на ст. ст. 1166,1191 ЦК України просять суд в порядку регресу стягнути з відповідача зазначену суму. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду заяву згідно якої просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.37). Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.36) в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа є малозначною. Ухвалою суду від 19 квітня 2018 року постановлено здійснення розгляду справи в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 05 травня 2016 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» та Підприємством з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за № 36645а6е, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Volkswagen Multivan, номерний знак [NUMBER] (а.с.23-27). Згідно умов договору страхове відшкодування виплачується страховиком на підставі письмової заяви страхувальника і страхового акта. Власником автомобіля Volkswagen Multivan, номерний знак [NUMBER] 1, є Підприємство з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат». Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2017 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за порушення вимог п. 2.3 б ПДР України та вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.10). В постанові суду зазначено, що водій [PERSON] 19 січня 2017 року о 15 годині 00 хвилин на 438 км+800 м автодороги Н-08, керуючи автомобілем Мітсубісі, номерний знак [NUMBER], відволікся від керування в результаті чого здійснив наїзд на стоячий попереду автомобіль Фольксваген, номерний знак [NUMBER]. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, постраждалих немає. Своїми діями водій [PERSON] порушив п.п.2.3 б ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 19 січня 2017 року серії АП2 №271298. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тому факт скоєння ДТП з вини відповідача [PERSON] доказуванню в даній справі не підлягає. Судом встановлено, що згідно розрахунку страхового відшкодування (а.с.13) та розрахунку доплати страхового відшкодування вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen Multivan, номерний знак [NUMBER] становить 7428 гривень 31 копійка (а.с.18), які згідно платіжних доручень №314\~983 від 10 березня 2017 року та № 308\~524 від 15 лютого 2017 року (а.с.9) були сплачені на користь приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат». Відповідно до\~статей 1166,\~1187 ЦК України\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК,\~пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальністю [PERSON] була застрахована на час ДТП в ПАТ СК «Євроінс Україна», про що зазначено в Довідці про ДТП (а.с.11). Згідно із\~частинами першою\~та\~четвертою статті 636 ЦК України\~договором на користь третьої особи є договір, у якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у\~постановах: від 20 січня 2016 року у\~справі\~N\~6-2808цс15,\~від 14 вересня 2016 року у\~справі\~N\~6-725цс16, про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, а ч.1 ст.1191 Цивільного Кодексу України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. У звязку зі сплатою страхового відшкодування власнику пошкодженого майна, до позивача, який здійснив цю виплату, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток на відшкодування виплаченого страхового відшкодування. Оскільки винуватою особою в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано саме відповідача [PERSON], який керував транспортним засобом, то вказане свідчить про те, що до позивача переходить право вимоги до такої особи на відшкодування сплаченого страхового відшкодування. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки вони є обґрунтованими та доведеними належними і допустимими доказами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У звязку із задоволенням позову судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved