Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 21810,97грв. за кредитним договором №б/н від 07.12.2012р. та судовий збір. Свої позовні вимоги він обгрунтував тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі -Генеральна угода) від 07.12.2012р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 25578,95грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, тобто позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором у відповідача станом на 26.12.2013р. виникла заборгованість - 21810,97грн., яка складається з: - 18342,95грн. - заборгованість за кредитом; - 1953,21грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штраф відповідно до умов та правил надання банківських послуг: - 500,00грн. -штраф (фіксована частина); - 1014,81грн. -штраф (процентна складова). У судовому засіданні представник позивача свої позивні вимоги підтримав. Відповідач у судовому засідання проти заявленого позову заперечував, посилався на те, що не пригадує того, щоб він укладав Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт з позивачем. З приводу підпису під Угодою посилався на те, що підпис схожий на його , а в подальшому заперечував своє авторство підпису. В заперечення на позов посилався також на те, що за Умовами Генеральної угоди від 07. 12.2012 року він на день її підписання мав би мати на рахунку у Банку 2332 грн. ,проте він ніяких грошей на рахунку банку він не розміщував. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вчинивши дослідження матеріалів справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 07.12.2012р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 25578,95грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом/а.с. 6-7/. Згідно розрахунку за кредитним договором [PERSON] станом на 26.12.2013р. має заборгованість 21810,97грв. /а.с.4-5/. Суд погоджується з відповідним розрахунком. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України забов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на викладене, суд вважає, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» є доведеним та підлягає задоволенню. Заперечення відповідача щодо відсутності волевиявлення на укладання Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості , незгода з даними, та реквізитами , за якими Генеральну угоду підписав саме він, суд сприймає критично з урахуванням наступних даних . Відповідач не заперечував того факту, що надавав позивачу документи і власні реквізити для оформлення розрахункової картки . Відповідно до виписки по особовому рахунку у КБ «Приватбанк» [PERSON] з часу підписання Генеральної угоди 7.12.12 року не тільки знімав гроші через термінал, але і вносив на рахунок з метою погашення заборгованості. Так 24.12.2012 року ним внесено на рахунок розмірі 7236.00 грн. (а.с.79) Будь-яких пояснень з цього приводу відповідач суду надати не зміг. Заперечуючи факт укладання Генеральної угоди він також не заявляв клопотання про призначення експертизи з метою встановлення авторства підпису під угодою . Відповідач не заперечував той факт. що з позовом про визнання угоди недійсною , або із заявою про непричетність до її підписання він до Банку, судових або правоохоронних органів не звертався. Таким чином його доводи не містять підтвердження , є безпідставними . Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved