Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 21 серпня 2004 року він уклав шлюб з відповідачем, про що Наталівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області був зроблений відповідний актовий запис №07. В період шлюбу у них народилося двоє дітей донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що подружні стосунки між ним та відповідачкою не склалися, вони зрозуміли, що мають різні характери, погляди на сімейне життя, на побудову сімейних стосунків, що призвело до втрати почуттів між ними. Сімейно-шлюбні стосунки припиненні з 2018 року, проживають окремо. Позивач вважає, що їх сім`я з відповідачкою розпалася і зберегти її неможливо, подальше перебування у шлюбі суперечить їхнім інтересам та моральним засадам суспільства. Спір про розподіл майна, місце проживання та утримання дітей відсутній. Позивач [PERSON] у судове засідання 07 липня 2020 року не з`явився, заявою просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав, просив розірвати шлюб (а.с.24). Відповідачка [PERSON] у судове засідання 07 липня 2020 року не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов визнала (а.с.53). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 серпня 2004 року, який зареєстрований Наталівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області, про що був зроблений відповідний актовий запис №07 (а.с.6). В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.7,8). Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння, що призвело до втрати почуттів між ними. Сімейно-шлюбні стосунки між подружжям припинені з 2018 року, проживають окремо. Спір про поділ майна, місце проживання та утримання дітей - відсутній. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з 2018 року та до цього часу не поновили їх, а також подали до суду заяви, в яких просили розірвати шлюб (а.с.24,53). Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).\~\~ За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача так і відповідачки, а тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст.105, 112 Сімейного Кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 СК України,

Outcome: approved