Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на наступне. 02.04.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11326634000, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 86 400,00 доларів США зі сплатою 13,50 % відсотків річних зі строком повернення до 02.04.2018 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 02.04.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем було укладено договір іпотеки №81724 відповідно до умов якого, відповідачем було передано в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» нерухоме майно, а саме, квартиру [ADDRESS]. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» передає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, позивач ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги за кредитним договором №11326634000 від 02.04.2008 року. Відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість, яка станом на 18.05.2013 року становить 1 095 186,79 грн. тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 13.11.2013 року позовні вимоги було задоволено та стягнуто з відповідача заборгованості в розмірі 1 095 186,79 грн. Посилаючись на те, що відповідачем не виконується вказане вище рішення суду, позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №11326634000 від 02.04.2008 року звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS] шляхом надання права продажу позивачу предмету іпотеки з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем; виселити та зняти з реєстрації та перебування відповідача з квартири [ADDRESS] та інших осіб, які зареєстровані та проживають за вказаною адресою; надати право позивачу на отримання в будь-яких установах, підприємствах, організаціях будь-яких документів, необхідних для реалізації предмета іпотеки; зобов'язати відповідача передати позивачу правовстановлюючі документи на квартиру [ADDRESS], ключі від вхідних дверей (дублікати ключів), документи, що характеризують об'єкт нерухомості (технічний паспорт на будинок); судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надав. Явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 02.04.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11326634000 відповідно до умов якого, відповідачу було надано кредит у розмірі 86 400,00 доларів США зі сплатою 13,50 % відсотків річних зі строком повернення до 02.04.2018 року (а.с.22-29). З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 02.04.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем було укладено договір іпотеки №81724 відповідно до умов якого, відповідачем було передано в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» нерухоме майно, а саме, квартиру [ADDRESS] (а.с.33-35). 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» передає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с.53-54). Згідно із ст.512 ЦПК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст.514 ЦПК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що до ПАТ «Дельта Банк» перейшли всі права ПАТ «УкрСиббанк» щодо права вимоги до відповідача [PERSON], які виникли за кредитним договором №11326634000 від 02.04.2008 року. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором, яка станом на 18.05.2013 року становила 1 095 186,79 грн. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 13.11.2013 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості було задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 11326634000 від 02.04.2008 року у розмірі 1 095 186,79 грн. та 3 441,00 грн. судового збору (а.с.36-37). Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до вимог ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Разом із цим, відповідно до п.1 ст.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (від 03.06.2014 року № 1304-VІ) протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст.4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст.5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку. Судом встановлено, що відповідач порушив умови кредитного договору та фактично не виконав вимогу позивача про погашення заборгованості у позасудовому порядку. Крім того, рішення Оболонського районного суду від 13.11.2013 року відповідачем також виконано не було. З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] складається з однієї кімнати загальною площею 33,56 кв.м., жилою площею 18,4 кв.м., що не перевищує 140 кв.м., як передбачено Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Враховуючи те, що єдиним місцем проживання відповідача є спірна квартира та іншого житла він не має, зважаючи на його місце реєстрації в цій квартирі, факт того, що грошове зобов'язання відповідача виникло з кредитного договору, яким йому було надано кредит в доларах США, та враховуючи те, що площа спірної квартири не перевищує 140 кв.м., суд вважає вірним відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині. Доказів, згідно приписів ст. 60 ЦПК України, які спростовують вищенаведену позицію суду, позивачем надано не було. Зважаючи на відсутність підстав для задоволення вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд вважає, що інші вимоги позивача також не підлягають задоволенню, оскільки вони є наслідком вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed