Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, Жовтневою сільською радою Харківського району Харківської області, актовий запис №02. Від даного шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачем та після розірвання шлюбу буде мешкати з ним. Вже майже півтора року шлюбні стосунки між подружжям припинено, вони разом не мешкають, відповідач пішла до іншого чоловік, з яким мешкає в іншому населеному пункті. Родина розпалась, у звязку з тим, що сторони не зійшлися характерами, мають різні погляди на життя, не могли знайти спільну мову. Спільне господарство вони не ведуть. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливе та суперечить інтересам позивача. В судове засідання сторони не зявились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. В заяві відповідач зазначила, що просить залишити прізвище отримане після реєстрації шлюбу, а саме «Касімова». Також підтвердила, що шлюбні відносини між сторонами було припинено з 01.07.2015. Згідно до ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутністю. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 104, 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Бєлих) [PERSON] перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 05 лютого 2000 року Жовтневою сільською радою Харківського району Харківської області, актовий запис №02, про що свідчить оригінал свідоцтва про одруження серії 1-ВЛ №109514, виданого 05 лютого 2000 року Жовтневою сільською радою Харківського району Харківської області. Від даного шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ №141341, виданого 01 серпня 2000 року Жовтневою сільською радою Харківського району Харківської області, на підставі актового запису №08. Судом встановлено, що сім'я існує формально, подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, у зв'язку з чим шлюб необхідно розірвати. Відповідно дост.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач просила залишити їй прізвище, яке змінено у звязку з реєстрацією шлюбу, суд відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, задовольняє цю вимогу та залишає останній прізвище, яке набуте нею у звязку з реєстрацією шлюбу «Касімова». Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved