Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між банком та відповідачем 28.12.2007 року укладено кредитний договір №6907С65, згідно умов якого відповідачу надано кредит у сумі 11500,00 Євро. Крім цього, 04 вересня 2008 року між банком та відповідачем укладено Додаткову кредитну угоду №6907С65-1 до кредитного договору №6907С65 від 28.12.2007 року, відповідно до умов якої відповідач отримав 14500,00 Євро з кінцевою датою погашення 15.12.2014 року. Відповідач зобовязався повертати суму кредиту щомісяця згідно встановленого графіку погашення. Однак відповідачем не виконуються вищевказані умови кредитного договору та станом на 31.08.2015 року заборгованість відповідача за Кредитним договором №6907С65 від 28.12.2007 року становить 1943,92 Євро, що відповідає гривневому еквіваленту 46404,78 гривень, та 3826,93 Євро, що відповідає гривневому еквіваленту 91355,54 гривень, а всього 5770,85 Євро, що відповідає гривневому еквіваленту 137760,32 гривень. Просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судововму засіданні уточнив заявлені позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на користь банку нараховану за кредитним договором №6907С65 від 28.12.2007 року пеню у розмірі 4147,18 Євро за період з 08.11.2008 року по 04.02.2016 року, що відповідає гривневому еквіваленту станом на 08.06.2016 року 117475,15 гривень, а також судові витрати. Зазначив, що в процесі розгляду справи відповідачем погашена заборгованість за кредитним договором та за відсотками за користування кредитом. Представник позивача в останнє судове засідання не з»явився, надав заяву, згідно якої просить справу розглянути без його участі на підставі наявних у справі доказів, наполягає на задоволенні позовних вимог і просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. Представник відповідача в судовому засіданнівизнала позовні вимоги частково, в частині нарахованої пені за період з 08.10.2014 року по 04.02.2016 рок в сумі 1741,72 Євро, що відповідає гривневому еквіваленту 49336,86 гривень. Проти задоволення позовних вимог в цій частині не заперечувала, в решті позовних вимог просила відмовити та застосувати строк позовної давності до вимог щодо стягнення пені поза межами позовної давності. В останнє судове засідання представник відповідача не з'явилась, надала заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність . Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у звязку з чим вони підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що між банком та відповідачем 28.12.2007 року укладено кредитний договір №6907С65, згідно умов якого відповідачу надано кредит у сумі 11500,00 Євро. Крім цього, 04 вересня 2008 року між банком та відповідачем укладено Додаткову кредитну угоду №6907С65-1 до кредитного договору №6907С65 від 28.12.2007 року, відповідно до умов якої відповідач отримав 14500,00 Євро з кінцевою датою погашення 15.12.2014 року. Відповідач зобовязався повертати суму кредиту щомісяця згідно встановленого графіку погашення. Однак відповідачем не виконуються вищевказані умови кредитного договору та згідно розрахунку, наданого представником позивача, станом на 08.06.2016 року пеня за вказаним за Кредитним договором №6907С65 від 28.12.2007 року становить 4147,18 Євро, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 08.06.2016 року (2832,6514 гривень за 100 Євро) становить 117475,15 гривень, яка складається із: - пені за несвоєчасне погашення кредиту 4134,71 Євро; - пені за несвоєчасне погашення процентів за кредитом 12,74 Євро. Відповідно до вимог ст.ст.60, 61 ЦПК України, сторони зобов'язані надати докази та довести ті обставини, які обґрунтовують їх вимоги і заперечення та мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановлені рішенням суду. Відповідно до ст.ст.256,257 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Крім цього пунктом 1 ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України до вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені) встановлена скорочена позовна давність в один рік. У відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Також відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України, передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Відповідно до ч.2 ст.615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України - якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та платити проценти. Крім цього у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Згідно п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України» від 09.11.2006р. (Заява N 33949/02), відповідно до прецедентної практики Суду заявник має право на відшкодування витрат, тільки якщо буде доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром. Крім цього статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Оскільки позивач виконав зобовязання належним чином відповідно до умов кредитного договору, а відповідач порушив взяті на себе договором зобовязання та не повернув кредит, порушене право позивача на отримання належної йому суми позики, процентів за користування позикою та неустойки (штрафу) - за порушення зобов'язання, встановленого договором, підлягає судовому захисту. З урахуванням викладеного, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме в межах дії строку позовної давності, тобто в загальній сумі 1741,72 євро, що відповідно до офіційного курсу НБУ складає 49336,86 гривень, що складається із пені за несвоєчасне погашення кредиту за період з 08.10.2014 року по 04.02.2016 року в сумі 1736,91 євро, що еквівалентно 49200,61 гривень, та пені за несвоєчасне погашення процентів за кредитом за період з 08.06.2014 року по 04.02.2016 року в сумі 4,81 євро, що еквівалентно 136,25 гривень. Разом з цим позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору, згідно меморіального ордеру №3434 від 07.09.2015 року, в сумі 2067,00 гривень, оскільки позивачем доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром, вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає вимогам ч.1 ст.88 ЦПК України, п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України») від 09.11.2006р.

Outcome: partial