Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки. Вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO]. 22 грудня 2013 року [PERSON] написала заяву про тимчасове влаштування [PERSON] до Кіровоградського Будинку дитини в зв'язку з сімейними та матеріальними обставинами. [PERSON] було роз'яснено ч. 2 ст.219 Сімейного кодексу України, а саме у разі необґрунтованої відмови забрати дитину в шестимісячний строк, а також відмови від участі в її вихованні й утриманні без поважних причин, адміністрація Будинку дитини має право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав або передати дитину для усиновлення іншим особам. Розпорядженням голови Компаніївської районної державної адміністрації від 13 січня 2014 року № 3-р «Про тимчасове влаштування малолітньої [PERSON] до Кіровоградського Будинку дитини» малолітня [PERSON] була влаштована до Кіровоградського Будинку дитини на повне державне забезпечення. Відповідно до акта про невідвідування дитини батьками та рідними КЗ «Кіровоградського обласного спеціалізованого будинку дитини нового типу» від 24 червня 2014 року №39 за час перебування в закладі [PERSON] її мати [PERSON] дівчинкою не цікавилася, не відвідувала, письмових запитів на адресу закладу не надсилала, участі в утримування та вихованні дитини не приймала. За місцем проживання відповідач характеризується негативно, веде асоціальний спосіб життя: зловживає спиртними напоями, на трьох дітей позбавлена батьківських прав, четверта дитина проживає з батьком. Позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, заяв про відкладення та заперечень проти позову не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи органу опіки та піклування Червонослобідської сільської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Прокурор позовні вимоги підтримала, вказавши, що відповідач злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться вихованням своєї доньки, відмовлялася забрати дитину з пологового будинку, не приймає ніякої участі в утриманні [PERSON], в зв'язку з чим просила задовольнити позов та позбавити відповідача батьківських прав. Заслухавши пояснення сторін, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється матір'ю [PERSON], [INFO] (а.с.8,14). Відповідно до характеристики, виданої Чевонослобідською сільською радою Компаніївського району Кіровоградської області від 26 червня 2014 року № 133 громадянка [PERSON] за час проживання на території Чевонослобідської сільської ради зарекомендувала себе з негативної сторони. Веде асоціальний спосіб життя: зловживає спиртними напоями, на трьох дітей позбавлена батьківських прав, четверта дитина проживає з батьком (а.с. 11). Відомості про батька [PERSON], [INFO], відповідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, згідно частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України для призначення допомоги №00013079694 від 22.11.2013 р. записані за вказівкою матері згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.14). 22.12.2013 р. [PERSON] подала заяву про тимчасове влаштування [PERSON] в Будинок дитини в зв'язку з сімейними та матеріальними обставинами, та їй під підпис було роз'яснено ч. 2 ст.219 Сімейного кодексу України, а саме у разі необґрунтованої відмови забрати дитину в шестимісячний строк, а також відмови від участі в її вихованні й утриманні без поважних причин, адміністрація Будинку дитини має право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав або передати дитину для усиновлення іншим особам (а.с.10). Розпорядженням голови Компаніївської РДА Кіровоградської області від 13.01.2014 року малолітню [PERSON] тимчасово влаштовано до Кіровоградського Будинку дитини на повне державне забезпечення 15.01.2014 р. (а.с.15). Відповідно до акта про невідвідування дитини батьками та рідними КЗ «Кіровоградського обласного спеціалізованого будинку дитини нового типу» від 24 червня 2014 року №39 [PERSON] виховується в комунальному закладі з 15.01.2014 року та перебуває на повному державному забезпеченні. За час перебування в закладі [PERSON] її мати [PERSON] дівчинкою не цікавилася, не відвідувала, письмових запитів на адресу закладу не надсилала, участі в утримування та вихованні дитини не приймала (а.с.13). Згідно висновку органу опіки та піклування Компаніївської РДА Кіровоградської області від 27.06.2014 року, який міститься у матеріалах справи (а.с. 16-18), є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в зв'язку зі злісним ухиленням матері від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до доньки. З пояснень сторін вбачається, що відповідач не створив належних матеріально-побутових, санітарно-гігієнічних умов для проживання доньки, не цікавиться її здоров'ям, не займається вихованням доньки, не надає будь-якої матеріальної допомоги на її утримання. Зазначене свідчить про свідоме нехтування та ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає систематичне невиконання обов'язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось (не годувати, не забезпечувати необхідним одягом, медичною допомогою, словом не робиться нічого для задоволення життєво важливих потреб дитини). Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки, де б вони не перебували, зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Пункт 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначає, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Доказів щодо належного утримання та виховання доньки відповідач до суду не подала та пояснення позивача не спростувала, в зв'язку з чим суд вважає, що до відповідача необхідно застосувати один із заходів сімейно-правової відповідальності, яка настає при винній поведінці батьків, а саме: позбавлення батьківських прав. Поведінку [PERSON] суд розцінює як свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками. За таких обставин вимоги щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] - підлягають задоволенню. Згідно статті 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дітей. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дітей. Тому, суд вважає, що вимога позивача про стягнення із відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки є обґрунтованою. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.367 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного ст.ст. 164, 166, 167, 180, 182, 184, 191, 243-244 СК України та

Outcome: approved