Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь держави шкоду, завдану незаконною порубкою дерев в сумі 37883,54 гри. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 30.10.2019 року у кримінальному провадженні № 12019050630001372 від 22.08.2019 року затверджено угоду про визнання винуватості від 19 вересня 2019 року, укладену між прокурором та обвинуваченим [PERSON] щодо вчинення [PERSON] злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України та призначене узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доході в громадян, що складає 25500 грн., в дохід держави. Зокрема вказаним вироком встановлено, що в результаті здійсненої відповідачем самовільної вирубки двадцяти дерев породи «Акація» у полезахисній смузі, розташованій між с. Бугас та смт. Новотроцьке у Волноваському районі, Донецької області заподіяно шкоду навколишньому природному середовищу у розмірі 37883,54 грн. Однак, питання щодо відшкодування спричиненої навколишньому природному середовищу шкоди залишилося не вирішеним. Просить позов задоволити. Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 29.01.2020 року у даній справі відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити у загальному позовному провадженні. Прокурор у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Представники Бугаської сільської ради Волноваського району Донецької області та Державної екологічної інспекції у Донецькій області у підготовче судове засідання не з`явилися, подали заяви, в якій просили розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять такі задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, наслідки визнання позову йому зрозумілі, визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд відповідно до ч.4 ст.200, ст.206 ЦПК України, ухвалює судове рішення в підготовчому судовому засіданні. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку. Судом встановлено, що вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 30.10.2019 року у кримінальному провадженні № 12019050630001372 від 22.08.2019 року затверджено угоду про визнання винуватості від 19 вересня 2019 року, укладену між прокурором та обвинуваченим [PERSON] щодо вчинення [PERSON] злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України та призначене узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доході в громадян, що складає 25500 грн., в дохід держави. Вирок набрав законної сили 29.11.2019 року. Згідно вказаного вироку 21.08.2019 року о 5 годині ранку [PERSON] з метою опалення будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , вирішив здійснити незаконну порубку дерев у захисній лісосмузі, розташованій на території Бугаської сільської ради Волноваського району Донецької області. Реалізовуючи свій намір, 21.08.2019 року о 05 годині 15 хвилин [PERSON] поклав до бокового причепа мотоцикла марки «ІЖ Планета-5», державний номерний знак [NUMBER] , який заздалегідь взяв в оренду за усною домовленістю у [PERSON] , належні йому бензопили марки «Байкал» та «Star Pro». Після чого, на вказаному мотоциклі приїхав до лісосмуги, розташованої на території Бугаської сільської ради Волноваського району Донецької області на відстані 2 кілометрів від с. Бугас, де у період часу з 05:30 годин до 16:00 години діючи умисно, незаконно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в порушення ст.ст. 12, 38 та ст.40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.69 Лісового кодексу України, п.п. 2, 44.5 «Правил відпуску деревини на пнів лісах України», затверджених Постановою КМУ від 29.07.1999 року № 1378, Постанови КМУ від 23.05.2007 р. № 761 «Про врегулювання питань щодо використання лісових ресурсів», за допомогою бензопил марки «Байкал» та «Star Pro » здійснив вирубку 20 дерев породи « Акація », тобто відділив стволи дерев від шийки кореня дерев до ступеня припинення їх росту. В результаті здійсненої [PERSON] самовільної вирубки двадцяти дерев породи «Акація» у полезахисній смузі, розташованій між с. Бугас та смт. Новотроїцьке у Волноваському районі, Донецької області відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008 року заподіяно шкоду навколишньому природному середовищу у розмірі 37883,54 грн. З вказаного вироку також вбачається, що питання щодо відшкодування спричиненої навколишньому природному середовищу шкоди судом не вирішено. Відповідно до ч.6 ст.82 КК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 13 Конституції України передбачено, що природні ресурси є об`єктами права власності Українського народу. Згідно ст.66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ст.38 Закону України «Про охорону навколишнього природнього середовища» використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. Законодавством України громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами і надання відповідних дозволів, за винятком обмежень, передбачених законодавством України. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах. Відповідно до ст.1 Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місце розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Відповідно до ст.3 ЛК України ліси України є національним багатством і підлягають державному обліку та охороні. Ліси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Згідно ст.65 Лісового кодексу України використання лісових ресурсів може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання. За ч.1 ст.69 цього Кодексу спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, ідо видається безоплатно. Пунктом 1 ч.2 ст.105 ЛК України визначено, що відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Статтею 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що ліс, як природний ресурс загальнодержавного значення, підлягає державній охороні і регулюванню на всій території України. Відповідно до ст.3 вказаного Закону, основними принципами охорони навколишнього природного середовища є компенсація шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Згідно ст.40 вищезазначеного Закону, використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» №17 від 10.12.2004 року визначено, що порубка дерев і чагарників визнається незаконною, якщо вчинена: без відповідного дозволу; за дозволом, виданим із порушенням чинного законодавства; здійснена до початку чи після закінчення установлених у дозволі строків; не на призначених ділянках чи понад установлену кількість; не тих порід дерев, які визначені в дозволі; порід, вирубку яких заборонено. Частиною першою ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. «г» ч.4 ст.47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державний фонд охорони навколишнього природного середовища утворюється за рахунок, зокрема частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 17 від 10.12.2004 року «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» у справах про лісопорушення розмір шкоди обчислюється за відповідними таксами. Згідно з проведеним Державною екологічною інспекцією у Донецькій області розрахунком шкоди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», знищенням внаслідок порубки дерев, завдано шкоди на загальну суму 37883,54 грн. Таким чином, протиправними діями [PERSON] завдано шкоду навколишньому природному середовищу на загальну суму 37883,54 грн. Правова відповідальність за вказані правопорушення передбачена ст.105 Лісового кодексу України. Згідно зі статтею 107 Лісового кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] заподіяно навколишньому природньому середовищу майнову шкоду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved