Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про надання дозволу на виїзд [PERSON] , [INFO] за межі України без згоди та дозволу батька. Позовні вимоги обґрунтував тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 26.05.2008 року. Під час знаходження в шлюбі в них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не приділяв вихованню, розвитку та спілкуванню з дитиною свого часу, матеріальної допомоги ніколи не надавав. На даний час відповідач перебуває на тимчасово непідконтрольній Україні території Донецької області, тому не може перетинати лінію розмежування та надати добровільно дозвіл на перетин дитиною державного кордону України. Позивач бажає, щоб дитина спілкувалась з родичами, які мешкають на території Республіки Білорусь та Російської Федерації, мала можливість відпочинку та розширення світогляду завдяки відвідуванню Угорської Республіки, Австрійської Республіки, Республіки Польща, Литовської Республіки, Республіки Болгарія, Чеської Республіки, Турецької Республіки. В зв`язку із чим просить суд надати дозвіл на виїзд за кордон без згоди та дозволу батька дитини, [PERSON] , [INFO] в супроводі [PERSON] строком на один рік до території Республіки Білорусь та Російської Федерації, Угорської Республіки, Австрійської Республіки, Республіки Польща, Литовської Республіки, Республіки Болгарія, Чеської Республіки, Турецької Республіки. Позивач в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності, підтримав позовні в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча судом вживались заходи для забезпечення його явки в судове засідання, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі та заперечень на позов до суду не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 21.04.2008 року рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя (а. с. 16) Від шлюбу [INFO] народилась дитина, [PERSON] (а. с. 19) [PERSON] є вихованцем та солістом «Народного художнього колективу» хореографічного ансамблю «Натхнення» комунального комплексного позашкільного навчального закладу «Маріупольський міський Палац естетичного виховання» (а. с. 14) [PERSON] є основним учасником вказаного колективу, який має приймати участь у Мистецькому Міжнародному фестивалі «SAMOCVIT» в м. Перемишль Республіки Польща. Відповідач [PERSON] з моменту розірвання шлюбу дитині часу не приділяв, з дитиною не спілкується, матеріально дитину не забезпечує, інтересами дитини не опікується. [PERSON] на території м. Маріуполь Донецької області не зареєстрований, його місцезнаходження не відоме (а. с. 24) Як зазначає позивач, для виїзду з дитиною за кордон потрібна згода одного з батьків, відповідно до «Правил перетинання державного кордону гр.. України», затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб,уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків. На даний час, відповідач не надає такої згоди. Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки у позивача [PERSON] є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, задовольняючи позовні вимоги позивача в повному обсязі, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved