Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в обгрунтування позовних вимог зазначив наступне. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 06.01.1998 року позивачу на праві приватної власності належить 1/3 частина квартири [ADDRESS] . Згідно договору дарування 2/3 частин квартири від 24.11.2012 року посвідченого Харченко А.Б. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №1207, позивачу на праві приватної власності належить 2/3 частини квартири [ADDRESS] . У даній квартирі зареєстровані: позивач, його донька - [PERSON] , мати - [PERSON] та батько - [PERSON] (відповідач по справі). 13 травня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідач утворив нову сім`ю, зареєстрував шлюб, забрав всі свої речі переїхав мешкати в Полтавську область, Гребінківський район, село Сліпорід - Іванівка. [PERSON] у вищевказаній квартирі зареєстрований, однак з 2015 року в ній не проживає, не сплачує комунальні послуги, особистих речей в квартирі немає, квартирою не цікавиться. Перешкод в користуванні квартирою ніхто відповідачу не чинив. В зв`язку з реєстрацією в квартирі відповідача позивач позбавлений можливості вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю. З цих підстав, просить визнати [PERSON] , таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позивач у судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив позовні вимоги задовольнити, розглянути справу у його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 06.01.1998 року вбачається, що квартира [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] та [PERSON] /в рівних долях/ (а.с.11). Згідно договору дарування 2/3 частин квартири від 24.11.2012 року посвідченого Харченко А.Б. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №1207 [PERSON] та [PERSON] подарували [PERSON] 2/3 частини квартири [ADDRESS] (а.с.12-16). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.8-9). Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м.Києва у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (відповідач по справі) (а.с.7). Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 13 травня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.10). Відповідач у квартирі зареєстрований, однак з 2015 року не проживає в ній, участі у витратах на утримання квартири не приймає, квартирою не цікавиться. В зв`язку з реєстрацією в квартирі відповідача позивач позбавлений можливості вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст.150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатись цією власністю на власний розсуд. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи те, що відповідач в спірній квартирі не проживає понад понад один рік суд вважає, що [PERSON] втратив право користування квартирою [ADDRESS] , що свідчить про обгрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі ст.150 ЖК УРСР,

Outcome: approved