Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, посилаючись на наступні обставини.\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Згідно довідки № 11606/2 від 28 грудня 2016 року [PERSON] , у військовому званні «старший сержант» з 16 вересня 2016 року безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції. Будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта [NUMBER] , грубо порушуючи правила поводження із зброєю, не маючи на меті умисного спричинення тілесних ушкоджень оточуючим, 25 грудня 2016 року близько 09 год. 30 хв., перебуваючи на СП № 303811 /1, внаслідок порушення правил поводження зі зброєю, а саме закріпленого та ввіреному йому в службове користування автомату АКС-74 № [NUMBER] , здійснив з останнього несанкціонований постріл, в результаті якого влучив у військовослужбовця військової частини польова пошта [NUMBER] сержанта [PERSON] (потерпілого) та спричинив йому тілесні ушкодження. Потерпілий [PERSON] внаслідок вказаних дій перебував на стаціонарному лікуванні на протязі двох днів. Згідно довідки розрахунку військової частини польова пошта [NUMBER] розрахунок фактичних витрат під час стаціонарного лікування військовослужбовця [PERSON] складає 2 748 грн. 06 коп. Відповідно до ст. 1206 ЦК України, п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМ України № 545 від 16 липня 1993 року кошти, які були витрачені на лікування [PERSON] в розмірі 2 748 грн. 06 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь військово- медичного Клінічного центру Південного регіону . В добровільному порядку витрачені кошти не відшкодовані. На підставі викладеного просить стягнути з \~ [PERSON] на користь Військово-медичного Клінічного центру Південного регіону витрати на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] від злочину на загальну суму 2 748 грн. 06 коп. Від начальника військово-медичного клінічного центру Південного регіону Р.Д. Кальчук надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Військово-медичного Клінічного центру Південного регіону, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 48). Від відповідача [PERSON] надійшла заява в якій він просить справу слухати без його участі, позовні вимоги не визнає, заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі наступного. Відповідно до ч. 1, 3\~ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»\~Представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист. Вироком Волноваського районного суду Донецької області від 03 липня 2017 по справі № 221/2178/17 (провадження № 1-кп/221/355/2017) [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України і призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] від відбування призначеного покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік. Як встановлено вироком Волноваського районного суду Донецької області від 03 липня 2017 року у справі 221/2178/17 (провадження № 1-кп/221/355/2017), [PERSON] проходячи військову службу у військовій частині [NUMBER] у військовому званні старший сержант, в порушення ст.ст. 9, 11, 13, 16, 20-22, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст..ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 52, 110 Настанови зі стрілецької справи 5.45 мм автомати Калашнікова та 5.45 ручні кулемети Калашнікова, затвердженої Головнокомандувачем Сухопутних військ Збройних Сил України у 2004 році, п. 3.3.1 Вимог безпеки під час проведення навчань і занять з бойової підготовки Сухопутних військ Збройних Сил України у 2006 році, грубо порушуючи правила поводження із зброєю не маючи на меті умисного спричинення тілесних ушкоджень оточуючим, 25 грудня 2016 року близько 09год. 30 хвилин, перебуваючи у нетверезому стані на СП № 303811/1, внаслідок порушення правил поводження зі зброєю, а саме: закріпленого та ввіреного йому в службове користування автомату АКС [NUMBER] , здійснив з останнього несанкціонований постріл, в результаті якого влучив у військовослужбовця військової частини польова пошта [NUMBER] сержанта [PERSON] (потерпілого) та спричинив йому тілесні ушкодження (а.с. 5-7). Згідно із ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, вироком суду встановлено, що внаслідок злочинних дій відповідача бюджету за лікування потерпілого заподіяно матеріальну шкоду і ця обставина є обов`язковою для суду при розгляді справи. Згідно довідки - розрахунку військової частини польова пошта [NUMBER] від 07.04.2017 року [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у військовій частині польова пошта [NUMBER] з 25 грудня 2016 року по 27 грудня 2016 року, вартість лікування склала 2\~748 грн 06 коп. (а.с. 53). До сьогодні кошти, витрачені на лікування потерпілого відповідачем не відшкодовані. Ст. 1166 ЦК України\~встановлено, що майнова шкода,\~завдана неправомірними\~рішеннями,\~діями чи\~бездіяльністю особистим\~немайновим правам\~фізичної або\~юридичної особи,\~а також\~шкода,\~завдана майну\~фізичної або\~юридичної особи,\~відшкодовується в\~повному обсязі\~особою,\~яка її\~завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 1206 Цивільного кодексу України\~передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно ч.3\~ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого\~постановою КМУ №545 від 16.07.1993\~передбаченого, що сума коштів, які підлягають відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та щоденної вартості його лікування. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги\~Першого відділу військової прокуратури Маріупольського гарнізону в інтересах держави в особі Військово-медичного Клінічного центру Південного регіону є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з [PERSON] підлягають стягненню витрати на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] від злочину на загальну суму 2 748 грн. 06 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved