Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, які стягуються на користь неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення кожною дитиною повноліття шляхом виплати на особовий рахунок дітей, які будуть відкриті у відділенні Державного ощадного банку України законним представником у місячний термін з дня набрання законної сили рішення суду. \~Свої вимоги позивач мотивує тим, що діти [PERSON] та [PERSON] мають статус дітей, позбавлених батьківського піклування та навчаються у позовом Піщанобрідській спеціальній загальноосвітній школі-інтернат І-ІІ ступенів. Матір дітей [PERSON] знаходиться в місцях позбавлення волі. Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 04.02.2016 року присуджено стягувати із [PERSON] на користь неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], шляхом виплати на користь Піщанобрідської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів на утримання неповнолітніх у розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року був збільшений мінімальний розмір аліментів, який на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки розмір аліментів призначений за рішенням суду є меншим ніж встановлений законом та не є достатнім для утримання дітей, тому позивач звернувся до суду до відповідача про збільшення розміру аліментів, які стягуються на користь неповнолітніх дітей. В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду телефонограму про розгляд справи за\~ його відсутності, позовні\~ вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, яка належним чином повідомлялась про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилась, оскільки знаходиться у місцях позбавлення волі, відзив на позовну заяву не надходив. Дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи із наступного. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 04.02.2016 року було\~присуджено стягувати щомісячно, починаючи з 24 листопада 2015 року з [PERSON] на користь Піщанобрідської спеціальної школи-інтернат аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.\~\~\~\~\~\~\~ Частина третя\~статті 181\~СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями\~статті 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В частині першій\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України\~\~\~\~від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування\~судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів стягував може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (частина третя\~статті 181 СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття\~\~183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України\~\~\~\~від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.\~\~ Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов'язаний з'ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров'я. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 037-VIII від 17.05.2017 року частину другу статті 182 СК України було викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.» Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж\~\~\~ 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до\~внесення змін у\~статтю 182 СК України, яким визначався розмір - 30 %). Таким чином, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до\~статті 192 СК України.\~\~ Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів,\~\~суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою\~статті 182 СК України.\~\~\~\~ Згідно роз'яснень, викладених у пункті 17\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року за\~№ 3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Разом з тим, збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів. \~ \~ \~ \~ При цьому суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 12.09.2018 року по справі № 459/2181/17, що відповідає вимогам ч.4 ст.263 ЦПК України. Тому, з врахуванням вищевикладеного, правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed