Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов тими обставинами, що 19.12.2003 року між ним та [PERSON] укладений шлюб. За час перебування у шлюбі у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] . За останній час подружнього життя сімейні відносини між позивачем та відповідачкою значно погіршились, причиною чого стали різні погляди на життя та сімейні цінності, було втрачено почуття любові та взаєморозуміння. З 2014 року шлюбні відносини фактично припинені. З наведених підстав збереження сім`ї і подальше спільне проживання є неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Ухвалою від 05.06.2020 року відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що судовий розгляд справи можливо здійснити на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.12.2003 року Нижньосірогозьким райвідділом реєстрації актів громадянського стану Херсонської області, актовий запис №59, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим 19.12.2003 року Нижньосірогозьким райвідділом реєстрації актів громадянського стану Херсонської області. Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 01.11.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Нижньосірогозького районного управління юстиції Херсонської області сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, суд бере до уваги і позицію відповідачки, яка позовні вимоги визнала у повному обсязі, що згідно положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу та посилається на те, що шлюб має формальний характер, подружні відносини припинено, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити його інтересам, а відповідачка на розірвання шлюбу згодна, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже в зв`язку з задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 840,80 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved