Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 жовтня 1996 року він уклав шлюб з [PERSON], який було зареєстровано у виконавчому комітеті Беркозівської сільської ради Канівського району Черкаської області, актовий запис № 2. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: сина - [PERSON], [INFO], дочку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] Наша сім'я проживала за адресою: [INFO], у великому житловому будинку, що належить позивачу на праві приватної власності. На протязі останніх років сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сім'ї, вона не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент ведення спільного господарства між ними остаточно припинено і подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки на ґрунті сімейно-побутових проблем розвинулась неприязнь до одного, втрачено почуття любові та поваги. А тому, позивач вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати. Крім того, позивач, як батько трьох неповнолітніх дітей, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дітей, створення для них належних соціально - побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоровя, духовного та розумового розвитку, вважає за необхідне визначити місце проживання їх дітей, а саме: доньки - [PERSON], [INFO], яка є інвалідом дитинства з ним, оскільки остання потребує особливого догляду за станом свого здоров'я, який позивач спроможний їй надати. Від стягнення понесених судових втрат з відповідача на свою користь відмовляється. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] разом з батьком [PERSON] В судовому засіданні представник третьої особи - Органу опіки та піклування Канівської РДА, за довіреністю [PERSON] не заперечував щодо визначення місця проживання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] - разом з батьком - [PERSON], оскільки таке рішення буде відповідати інтересам дитини. Суд, заслухавши сторони, третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору органу опіки та піклування виконавчого комітету Канівської міської ради, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії І-СР № 000052 від 12.10.1996 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Беркозівської сільської ради Канівського району Черкаської області, актовий запис № 2. (а.с.6). Від шлюбу сторони мають трьох дітей: - сина [PERSON], [INFO] - свідоцтво про народження серії І-СР № 181785 від 26.02.2014р. (а.с.7); - сина [PERSON], [INFO] - свідоцтво про народження серії І-СР № 025503 від 05.12.1997р. (а.с.8); - доньку [PERSON], [INFO] - свідоцтво про народження серії І-СР № 1011241 від 24.04.2002р. (а.с.9), яка являється інвалідом дитинства, що підтверджується медичним висновком № 17 (а.с.15). Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. Крім того, суд приходить до висновку і про задоволення позову в частині визначення місця проживання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] разом з батьком - [PERSON], виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом з батьком - [PERSON] в будинку за адресою: вул..П.Корчаки, 27 с.Беркозівка, Канівського району Черкаської області, який належить [PERSON] (а.с.43) та перебувають на його утриманні, що посвідчується довідкою про склад сімї (а.с.10). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] за адресою: вул..П.Корчаки, 27 с.Беркозівка, Канівського району Черкаської області вбачається, що сімя за вказаною адресою проживає постійно, будинок знаходиться в доброму стані, мається присадибна ділянка, яку сімя обробляє. Сімя, яка має статус багатодітної, знаходиться на утриманні батька, який працює (а.с.11). [PERSON] працевлаштований та має стабільний заробіток (а.с.36), за місцем проживання та роботи характеризується позитивно (а.с.12). З висновку Органу опіки та піклування Канівської районної державної адміністрації Черкаської області про визначення місця проживання малолітньої дитини, який надійшов до суду 23.11.2015 року зясовано, що доцільним та таким, що якнайкраще відповідає інтересам дитини необхідно визначити місце проживання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] за спільною згодою батьків та самої дитини (а.с.51-52). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а дитини, яка досягла десяти років - за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року зі змінами та доповненнями № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», відповідно якого вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому, суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Оскільки, в судовому засіданні встановлено, що неповнолітня донька - [PERSON], [INFO] на даний час проживає разом з батьком - [PERSON] та перебуває на його утриманні, з чим відповідач погодилася та не заперечувала проти визначення місця проживання дитини з батьком, а також з врахуванням позиції Органу опіки та піклування Канівської РДА та виходячи з інтересів самої дитини, суд приходить до висновку про задоволення позову та визначення місця проживання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] разом з батьком [PERSON]

Outcome: approved