Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 06.09.2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № R53100460361В. 07.11.2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір про відступлення права вимоги № 071114нв, відповідно до умов якого ПАТ «ВТБ Банк» відступив права вимоги (передав) новому кредитору ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» і відповідно новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитним договором № R53100460361В. Відповідач свої зобов'язання за договором не виконав. Тому позивач змушений був звернутися в суд для захисту своїх прав та інтересів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та у встановленому законом порядку. За таких обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 06.09.2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № R53100460361В. 07.11.2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір про відступлення права вимоги № 071114нв, відповідно до умов якого ПАТ «ВТБ Банк» відступив права вимоги (передав) новому кредитору ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» і відповідно новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитним договором № R53100460361В. ПАТ «ВТБ Банк» листом від 14.11.2015 року за вих. № 000984335 повідоми боржника про відступлення прав вимог за кредитним договором № R53100460361В, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в свою чергу, листом від 14.11.2014 року за вих. № 000984335-1 повідомила боржника [PERSON] про відступлення права вимоги за кредитним договором № R53100460361В, а також повідомлено про порядок погашення заборгованості по вищевказаному кредитному договору (а.с. 29-31). Відповідно до Додатку № 1 до договору відступлення прав вимоги № від 08 071114нв від 07.11.2015 року позивач набув права вимоги до відповідача в сумі 16442, 11 грн. з яких: 11504,47 грн.- заборгованість за основною сумою боргу; 2301, 24 грн. - заборгованість за відсотками; 2636,00 грн. - заборгованість за комісійною винагородою; Таким чином, відповідачем порушено вимоги ст. 526 ЦК України, якою визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1054 ЦК України, яка вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинно бути виконано у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Таким чином, обґрунтованою є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 3976,75 грн. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved