Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 04.09.2008 року між ними було укладено договір про отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 1900,00 грн. зі сплатою 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач своїх обовязків не виконує, станом на 31.08.2016 року має заборгованість в сумі 12578,17 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 719,25 грн., по відсотках за користування кредитом в сумі 8321,86 грн., пені в сумі 200,00 грн., штрафів в сумі 837,06 грн.. Позивач просить стягнути на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати . В судове засідання позивач не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність на підставі наданих письмових документів, свої вимоги підтримав з зазначених в позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Відповідач позов визнала частково, подавши письмову заяву, заявила клопотання про застосування позовної давності. За таких обставин суд провів розгляд справи у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування . 04.09.2008 року сторонами було укладено договір про отримання кредиту в сумі 1900,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно проведеного позивачем розрахунку, правильність якого відповідачем не оспорена, вона станом на 31.08.2016 року має заборгованість в сумі 12578,17 грн.. Розрахунок проведено відповідно до умов укладеного відповідачем договору, відповідачем не оспорений, однак заявлено клопотання про застосування позовної давності. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит на сплатити проценти. Законом (ст.256 ЦК України) встановлено трирічний строк позовної давності, перебіг якого починається від дня, коли особа довідалась або мала довідатись про порушення свого права, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ст.261 ЦК України). Види вимог, за якими встановлюється спеціальна позовна давність, передбачені ст.258 ЦК України. Відповідно до вказаної норми до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлюється позовна давність в один рік. Згідно даних проведеного позивачем розрахунку заборгованості за договором, відповідач періодично здійснювала погашення заборгованості, останній платіж нею було здійснено 22.01.2014 року. До суду позивач звернувся 17.10.2016 року. При цьому, позивачем дотримано трирічного строку позовної давності щодо стягнення заборгованості за кредитом та нарахованих за користування ним відсотків, однак пропущено річний строк давності звернення з вимогами про стягнення пені та штрафів. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконував прийняті на себе зобовязання відповідно до укладеного з позивачем договору, істотно порушував його умови, що є підставою для стягнення з винної особи заборгованості за кредитом та нарахованих за користування ним відсотків. Вимоги в частині стягнення пені та штрафів задоволенню не підлягають в звязку з пропуском позивачем строку позовної давності. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судові витрати стягуються в частині від задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial