Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, згідно якого просив суд наступне: визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки «Mitsubishi», модель «Pajero», тип - легковий універсал, 2007 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , об`єм двигуна - 3800, номерний знак [NUMBER] , вартістю 392 000, 00 грн.; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частини земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер 0523486200:02:003:0516, цільове призначення - 01.03, для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: Вінницька область, Погребищенський район, с/рада Сніжнянська, вартістю 28 000 грн.; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,223 га, кадастровий номер 3222782600:00:001:0117, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, село Березівка, вартістю 616 000, 00 грн.; визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки «Citroen», модель C1SX, тип - хетчбек-в, 2011 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER] , об`єм двигуна - 998, номерний знак [NUMBER] , вартістю 182 000, 00 грн.; визнати за [PERSON] право власності на квартиру загальною площею 60,6 кв.м., розташованою за адресою: [ADDRESS] , вартістю 1 366 400, 00 грн.; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частини земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер 0523486200:02:003:0516, цільове призначення - 01.03, для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: Вінницька область, Погребищенський район, с/рада Сніжнянська, вартістю 28 000 грн.; стягнути з [PERSON] різницю вартості в сумі розподіленого спільного майна подружжя у розмірі 270 200, 00 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20 квітня 2018 року шлюб між сторонами розірвано. За період перебування у шлюбі подружжям набуто у власність наступне майно: земельна ділянка, кадастровий номер 3222782600:00:001:0117, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, село Березівка, вартістю 616 000 грн.; однокімнатна квартира загальною площею 60,6 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS] , вартістю 1 366 400, 00 грн.; автомобіль марки «Mitsubishi», модель «Pajero», тип - легковий універсал, 2007 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , об`єм двигуна - 3800, номерний знак [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , видане ВРЕР-1 УДАІ в м. Києві, 04.04.2009 року, вартістю 392 000, 00 грн.; автомобіль марки «Citroen», модель C1SX, тип - хетчбек-в, 2011 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER] , об`єм двигуна - 998, номерний знак [NUMBER] , вартістю 182 000, 00 грн. Загальна вартість спільного майна подружжя складає 2 612 400 грн. Оскільки, мирним шляхом вирішити питання щодо поділу майна подружжя не вдалось, позивач звернувся із вказаним позовом до суду. Ухвалою суду від 23 січня 2019 року відкрито провадження по справі, витребувано у [PERSON] копію технічного паспорту на автомобіль марки «Citroen», модель С1SX, 2011 року випуску, тип - хетчбек, білого кольору, номер кузова [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] . 12 березня 2019 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, у якому позивач просив суд наступне: визнати за [PERSON] , в порядку поділу майна подружжя, право власності на автомобіль марки «Citroen», модель C1SX, тип - хетчбек, 2011 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER] , об`єм двигуна - 998, номерний знак [NUMBER] , вартістю 182 000, 00 грн.; присудити [PERSON] автомобіль марки «Mitsubishi», модель - «Pajero», тип - легковий універсал, 2007 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , об`єм двигуна - 3800, номерний знак [NUMBER] , вартістю 392 000,00 грн.; присудити [PERSON] всі одиниці зброї (карабіни нарізні Сайга, Blaser, Mauser, рушницю ТОЗ); стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] різницю вартості поділених транспортних засобів у розмірі 105 000 грн. та Ѕ вартості зброї, присудженої [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частини земельної ділянки площею 0,223 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , Макарівський район, село Березівка, для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, кадастровий номер 3222782600:00:001:0117, вартість частки становить 308 000 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що спірна земельна ділянка, кадастровий номер 3222782600:00:001:0117, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, село Березівка, має бути поділена між подружжям шляхом визнання за кожним з них права власності на Ѕ частину ділянки. Крім того, вказав, що [PERSON] за час шлюбу було придбано зброю (карабіни нарізні Сайга, Blaser, Mauser, рушницю ТОЗ) без погодження із дружиною. З огляду на те, що остання не є суб`єктом відповідних відносин щодо придбання та зберігання зброї, вважає, що право власності на зброю повинно бути визнано за [PERSON] , із стягненням з останнього на користь позивача за зустрічним позовом Ѕ частини її вартості. Вартість автомобілів, що визначена у первісному позові, [PERSON] не заперечується, запропонований порядок розподілу підтримує, однак, із врахуванням компенсації різниці вартості вказаних автомобілів пропорційно розміру її частки у спільному майні. Квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , є особистим майно [PERSON] , а тому не може бути об`єктом поділу між подружжям. 11 травня 2019 року до суду надійшов відзив представника позивача [PERSON] - [PERSON] , згідно якого вважає, що зброя не може бути об`єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки віднесена до об`єктів, вилучених із цивільного обороту. При цьому, посилання [PERSON] на відсутність її згоди на придбання зброї не заслуговують на увагу, оскільки така згода не потребується згідно чинного законодавства. Разом з тим, вважає, що враховуючи факт придбання [PERSON] автомобіля Mitsubishi, номерний знак [NUMBER] , за грошові кошти останнього, то недоречною є вимога щодо компенсації Ѕ частини вартості такого автомобіля на користь [PERSON] . Крім того, твердження відповідача за первісним позовом відносно того, що квартира не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, не обґрунтоване належними доказами. У судовому засіданні, що відбулось 30 травня 2019 року, [PERSON] до суду подано відповідь на відзив, за змістом якого зазначила, що зброя є майном, обмеженим у цивільному обороті, однак, не виключеним із нього, оскільки належить на праві власності фізичній особі. За таких обставин, вважає необґрунтованими доводи [PERSON] , викладені у відзиві на зустрічний позов, щодо відсутності правових підстав вважати зброю спільним майном подружжя. На думку [PERSON] , придбання автомобіля Mitsubishi», номерний знак [NUMBER] , за особисті грошові кошти відповідача за зустрічним позовом, отриманих внаслідок відчуження спадкового майна, не підтверджується жодними належними та допустимими доказами. Поряд із тим, враховуючи положення ст. 204 ЦК України, згідно яких правомірність правочину презюмується, вважає необґрунтованими міркування [PERSON] відносно недоведення придбання квартири за адресою: [ADDRESS] , за особисті кошти дружини, враховуючи положення відповідного договору купівлі-продажу. 09 липня 2019 року [PERSON] подано уточнення зустрічних позовних вимог, остаточна редакція яких викладена наступним чином: присудити [PERSON] автомобіль марки «Citroen», модель C1SX, тип - хетчбек, 2011 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER] , об`єм двигуна - 998, номерний знак [NUMBER] , вартістю 182 000, 00 грн.; присудити [PERSON] автомобіль марки «Mitsubishi», модель - «Pajero», тип - легковий універсал, 2007 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , об`єм двигуна - 3800, номерний знак [NUMBER] , вартістю 392 000,00 грн.; присудити [PERSON] 4 одиниці зброї: Mauser М-98 К ,к-р 7,92 мм, № [NUMBER] ; Блайзер R-93, к-р 338, № [NUMBER]; ОПСКС, к-р 7,62 мм, [NUMBER]; ІЖ-12, к-р 12 мм, № [NUMBER] загальною вартістю 143 618, 00 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] різницю вартості поділених транспортних засобів у розмірі 105 000, 00 грн. та 1/4 вартості зброї, присудженої [PERSON] , у розмірі 71 809, 00 грн.; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частини земельної ділянки площею 0,223 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , Макарівський район, село Березівка, для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, кадастровий номер 3222782600:00:001:0117 (вартість частки - 308 000, 00 грн.). У судовому засіданні, що відбулось 27 серпня 2019 року представником позивача за первісним позовом подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої остаточна редакція прохальної частини первісного позову викладена наступним чином: визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки «Mitsubishi», модель «Pajero», тип - легковий універсал, 2007 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , об`єм двигуна - 3800, номерний знак [NUMBER] , вартістю 392 000, 00 грн.; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 земельної ділянки (вартість 1/2 частини становить 308 000 грн.), площею 0,223 га, кадастровий номер 3222782600:00:001:0117, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, село Березівка, вартістю 616 000, 00 грн.; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 квартири загальною площею 60,6 кв.м. (вартість 1/2 частини складає 683 200 грн.), розташованою за адресою: [ADDRESS] , вартістю 1 366 400, 00 грн.; визнати за [PERSON] право власності на чотири одиниці зброї: Mauser М-98 К , к-р 7,92 мм, № [NUMBER] ; Блайзер R-93, к-р 338, № [NUMBER]; ОПСКС, к-р 7,62x39, [NUMBER]; ІЖ-12, к-р 12, № [NUMBER] ; визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки «Citroen», модель С1SX, тип - хетчбек-в, 2011 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER] , об`єм двигуна - 998, номерний знак [NUMBER] , вартістю 182 000, 00 грн.; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 земельної ділянки (вартість 1/2 частини становить 308 000 грн.), площею 0,223 га, кадастровий номер 3222782600:00:001:0117, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, село Березівка, вартістю 616 000, 00 грн.; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 квартири загальною площею 60,6 кв.м. (вартість 1/2 частини складає 683 200 грн.), розташованої за адресою: [ADDRESS] , вартістю 1 366 400, 00 грн. Протокольною ухвалою суду від 27 серпня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до слухання по суті. Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні первісний позов, з урахуванням його уточнення, підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, що викладені у ньому. Відповідач за первісним позовом та його представник поданий зустрічний позов, з урахуванням його уточнення, підтримали у повному обсязі та просили суд задовольнити його у повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги, заявлені у первісному позові підлягають частковому задоволенню, а зустрічний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі 27 лютого 2002 року. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20 квітня 2018 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04 липня 2008 року, [PERSON] придбала у [PERSON] земельну ділянку площею 0,223 га, кадастровий номер 3222782600:00:001:0117, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, село Березівка. У відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку від 31 липня 2008 року, серія [NUMBER] , [PERSON] є власником земельної ділянки, розташованої за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, село Березівка. Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «Mitsubishi», модель «Pajero», тип - легковий універсал, 2007 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , об`єм двигуна - 3800, номерний знак [NUMBER] , право власності на автомобіль 04 квітня 2009 року зареєстровано за [PERSON] [PERSON] з 02 жовтня 2015 року є власником автомобіля марки «Citroen», модель С1SX, тип - хетчбек-в, 2011 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER] , об`єм двигуна - 998, номерний знак [NUMBER] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Таким чином, за час перебування сторін у шлюбі, останніми набуте майно: земельна ділянка, розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, село Березівка; автомобіль марки «Mitsubishi», номерний знак [NUMBER] ; автомобіль марки «Citroen», номерний знак [NUMBER] . Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Аналогічна норма закріплена у ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України, а саме майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. За умовами ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 61 Сімейного кодексу України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Згідно ч.1 ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч.1 ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України закріплено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено, що шлюбного договору між сторонами не укладено, жодної домовленості щодо часток майна подружжя між ними не існує. Згідно ч.1 ст. 369 Цивільного кодексу України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Враховуючи, що земельна ділянка набута сторонами у шлюбі, спільної згоди щодо поділу майна подружжям не досягнуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання за кожним із них право власності на Ѕ частину вказаного майна підлягають задоволенню. У відповідності до ч. 2 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Так, із урахуванням того, що сторонами визнаються позовні вимоги одне одного щодо поділу автомобілів шляхом визнання за [PERSON] права власності на транспортний засіб Mitsubishi, номерний знак [NUMBER] , та за [PERSON] права власності на транспортний засіб Citroen, номерний знак [NUMBER] , суд приходить до висновку про необхідність задоволення таких позовних вимог. Поряд із тим, згідно з ч. 4 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, сторонами досягнуто згоди щодо вартості спірних автомобілів, а саме 182 000 грн. - вартість автомобіля Citroen, номерний знак [NUMBER] , та 392 000 грн. - вартість Mitsubishi, номерний знак [NUMBER] . Поряд із тим, [PERSON] заявлено позовну вимогу щодо стягнення різниці вартості транспортних засобів, у розмірі 105 000 грн., однак, [PERSON] заперечує проти вказаної вимоги з огляду на те, що автомобіль Mitsubishi, номерний знак [NUMBER] , було придбано за його особисті кошти. Так, згідно Свідоцтва про право на спадщину від 24 червня 2006 року, [PERSON] отримано право на спадщину у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до Договору купівлі-продажу від 20 липня 2006 року, [PERSON] відчужено квартиру за адресою: [ADDRESS] . Ціну квартири визначено у розмірі 20 000 доларів США. Таким чином, [PERSON] стверджує, що автомобіль марки Mitsubishi, номерний знак [NUMBER] , придбаний за рахунок коштів, отриманих внаслідок відчуження зазначеної квартири, що одержана ним у спадок, а відтак відсутні правові підстави для компенсації на користь дружини різниці вартості автомобілів. Разом з тим, суд не може погодитись із такими доводами, з огляду на наступне. У відповідності до листа Головного сервісного центру МВС України №31/454аз від 31 травня 2019 року, 24 березня 2007 року знято з обліку для реалізації автомобіль Jeep Cherokee, номерний знак [NUMBER] , що був зареєстрований на ім`я [PERSON] , а також 26 грудня 2008 року знято з обліку для реалізації автомобіль Nissan Patrol, номерний знак [NUMBER] , що теж був зареєстрований на ім`я [PERSON] 28 жовтня 2008 року на ім`я [PERSON] був зареєстрований автомобіль Mitsubishi, номерний знак [NUMBER] , по тимчасовому реєстраційному талону, а 04 квітня 2009 року йому було видано постійне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. За умовами ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. За таких обставин, [PERSON] не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що при придбанні автомобіля Mitsubishi, номерний знак [NUMBER] , використано його особисті кошти, а також доказів того, що між продажем квартири та придбанням вказаного транспортного засобу існує причинно-наслідковий зв`язок. Враховуючи вищезазначене, а також факт відчуження [PERSON] також автомобілів Jeep Cherokee, номерний знак [NUMBER] , Nissan Patrol, номерний знак [NUMBER] , що передувало придбанню автомобіля Mitsubishi, номерний знак [NUMBER] , суд приходить до висновку, що відсутні будь-які підстави вважати, що спірний автомобіль було придбано саме на особисті кошти позивача, отримані ним внаслідок продажу майна, отриманого у спадок. Таким чином, суд знаходить правомірною вимогу [PERSON] щодо компенсації їй різниці вартості транспортних засобів, у розмірі 105 000 грн. (392 000 - 182 000) / 2). Що стосується вимоги відносно поділу квартири [ADDRESS] , то слід зазначити наступне. Позивач за первісним позовом стверджує, що вказаний об`єкт нерухомості є майном, нажитим шлюбі, відносить його до спільного майна подружжя та формує свої позовні вимоги з урахуванням його вартості. Конструкція норми ст. 60 СК свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим, зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує (Постанова Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17, Постанова Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі 654/5243/14-ц). 29 жовтня 1999 року, тобто до вступу у шлюб з відповідачем (позивачем за первісним позовом), [PERSON] було придбано однокімнатну квартиру [ADDRESS] , згідно Договору купівлі-продажу. Продаж квартири, як слідує із п. 2.1 цього договору, було здіснено за 476 775,00 грн. шляхом перерахунку коштів на поточний рахунок, вказаний у п. 2.4 цього договору, а саме рахунок у національній валюті № [NUMBER] в ПАТ «БАНК ФОРУМ», МФО 322948. 17 червня 2013 року [PERSON] за договором купівлі-продажу було придбано квартиру [ADDRESS] . В казана квартира була придбана за 465 000,00 грн., шляхом перерахунку коштів з рахунку № [NUMBER] в ПАТ «БАНК ФОРУМ», МФО 322948 на рахунок продавця (п. 4 цього Договору). З вищезазначеного випливає, що квартиру за адресою: [ADDRESS] , було придбано за рахунок коштів, отриманих з продажу належної [PERSON] на праві особистої приватної власності квартири [ADDRESS] . Верховний Суд України сформував правову позицію, згідно якої у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. Така правова позиція була висловлена Верховним Судом країни, зокрема, у постанові від 07 грудня 2016 року у справі N 6-1568цс16. Як свідчить аналіз судової тактики, Верховним Судом вказана позиція Верховного Суду України підтримується (зокрема, Постанова Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі № 686/23104/17). Враховуючи вище вказане, а також положення ч. 1 ст. 57 СК України, квартира [ADDRESS] , є майном, що належить [PERSON] на праві особистої приватної власності, а тому не може бути об`єктом поділу майна подружжя. [PERSON] стверджує, що відсутні докази отримання вказаної суми на відкритий для цього банківський рахунок щодо договору купівлі-продажу від 14 червня 2013 року, і аналогічним чином, що не було надано доказів переказу вказаної суми на відкритий рахунок продавця у договорі купівлі-продажу від 17 червня 2013 року. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У статті 204 ЦК проголошується презумпція правомірності правочину. Наявні у матеріалах справи копії договорів купівлі-продажу квартир містять інформацію щодо предмета доказування, адже вони підтверджують придбання спірної квартири за рахунок особистих коштів та інші обставини, що мають значення для підтвердження факту належності спірної квартири [PERSON] на праві особистої приватної власності. Більше того, із змісту договору купівлі-продажу від 17 червня 2019 року (п. 4), випливає, що спірна квартира придбана за 465 000,00 грн. шляхом перерахунку коштів з рахунку № [NUMBER] в ПАТ «БАНК ФОРУМ», МФО 322948, на рахунок продавця у цьому ж банку, вказаний у договорі. Такий розрахунок здійснено до моменту підписання цього договору і сторони не мають одна до одної жодних претензій щодо проведення розрахунків. Тобто сторони, підтвердили повне дотримання умов розрахунків, у тому числі щодо відповідності вказаних рахунків. Таким чином, судом встановлено, що квартира придбана за особисті грошові кошти [PERSON] , а тому не може бути об`єктом поділу майна подружжя. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність визнання права власності [PERSON] на вказане нерухоме майно. Також, під час перебування сторін у шлюбі, [PERSON] придбано чотири одиниці зброї: Mauser М-98 К ,к-р 7,92 мм, № 9694; Блайзер R-93, к-р 338, № [NUMBER]; ОПСКС, к-р 7,62 мм, [NUMBER]; ІЖ-12, к-р 12 мм, № [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. За умовами ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 71 СК України речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. [PERSON] вважає, що зброя є видом майна, що вилучений із цивільного обороту, поряд із тим, із такими висновками суд не погоджується з огляду на наступне. Стаття 178 ЦК України виділяє об`єкти цивільних прав, які перебувають у вільному обороті, об`єкти вилучені з цивільного обороту (перебування яких у цивільному обороті не допускається) та об`єкти, обмежено оборотоздатні (які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом). Наразі спеціальним актом, який регламентує відносини власності і стосується предмету спору є Постанова Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна». Пункт 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затверджений цією Постановою та яким обґрунтовує свою позицію сторона Відповідача (позивача за первісним позовом) передбачає: зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку N 2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси. Як випливає із додатку № 2 «Спеціальний порядок набуття права власності громадянами на окремі види майна» вказаної Постанови Верховної Ради України, громадяни набувають права власності на такі види майна, придбаного ними з відповідного дозволу, що надається: а) на вогнепальну гладкоствольну мисливську зброю - органами внутрішніх справ за місцем проживання особам, які досягли 21-річного віку; на вогнепальну мисливську нарізну зброю (мисливські карабіни, гвинтівки, комбіновану зброю з нарізними стволами) - органами внутрішніх справ за місцем проживання особам, які досягли 25-річного віку. [PERSON] не заперечується факт наявності станом на 15 лютого 2015 року на праві власності зброї, що підтверджується також відповідними дозволами. Однак, виключене з обороту майно не може перебувати на праві власності фізичної особи. Відтак, таке майно є об`єктом власності, обмеженим в обороті, щодо якого передбачено дозвільний порядок придбання, зберігання, носіння та перевезення. Таким чином, відсутні правові підстави вважати, що зброя є майном, виключеним із цивільного обороту, а тому не може бути об`єктом поділу майна подружжя, у розумінні ч. 1 ст. 61 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності до Звіту про оцінку майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Адмірал», зроблено висновок про вартість зброї станом на 23 травня 2019 року, що загалом становить 143 618 грн. Враховуючи, що [PERSON] не претендує на визнання за нею права власності на зброю, поряд із тим, остання є спільним майном подружжя, то з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню вартість Ѕ частини такого майна, у розмірі 71 809,00 грн. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи також те, що частина позовних вимог, пред`явлених у первісному та зустрічному позові є ідентичними, суд прийшов до висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічна позовна заява - задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial