Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа центральний відділ державної виконавчої служби м. Черкаси головного територіального управління юстиції у Черкаській області про виключення майна із акту опису, звільнення з під арешту, визнання права власності на майно. В обґрунтування своїх вимог вказував, що на примусовому виконанні у Центральному відділі ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2/711/429/2013, виданого 20.06.2013 Придніпровським районним судом м. Черкаси, про стягнення заборгованості із [PERSON] на користь ПАТ КБ «НадраБанк». Державним виконавцем 15.07.2014 здійснено виїзд за адресою: 18001, [ADDRESS], та складено акт опису й арешту майна. Однак, позивач є власником описаного майна, а тому вважає, що воно має бути виключено з акту опису й арешту від 15.07.2014. Просить визнати право власності на майно, вказане в акті опису й арешту майна від 15.07.2014, та виключити його з вказаного акту. В судове засідання зявився представник позивача [PERSON], яка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про місце, день та час слухання справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи центрального відділу ДВС ЧМУЮ в судове засідання не зявився, скерував до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді відповідно до ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підялгає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Центральному відділі ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/711/429/2013, виданого 20.06.2013 Придніпровським районним судом м. Черкаси, про стягнення заборгованості із [PERSON] на користь ПАТ КБ «НадраБанк». Державним виконавцем 15.07.2014 здійснено виїзд за адресою: 18001, [ADDRESS], та складено акт опису й арешту майна. Під час проведення виконавчих дій, державним виконавцем було описано та арештовано майно а саме: телевізор PHILIPS, модель S LС 4.31Е. АА № 42РF3331/10; тюнер ОРЕNBОХ Х-800; столик під телевізор, чорного кольору; телефон Раnasonic стаціонарний, модель КХ - FТ76; принтер, копір КYОСЕRА FS - 1025МРF; комп'ютер LENOVO 10110; шафа - купе кутова з дзеркалом з під світкою; стіл під комп'ютер дерев'яний; нoутбук АSUZ, F8S; столик під ноутбуком скляний; ліжко дерев'яне, односпальне; ліжко дерев'яне, двоспальне; шафа - купе дерев'яна 3-х дверна, сірого кольору; кухонна стінка з дерева, складається з 7 частин; кавоварка ВOSCH; кавоварка ARCELIK telve; чайник ARCELIK gusto; Мікрохвильова піч Samsung DE 68 - 04053А. Відповідно до договору відповідального зберігання з правом користування від 01.05.2014 описане майно належить на праві власності [PERSON], але передане на відповідальне зберігання з правом користування [PERSON]. Належність переліченого вище майна саме позивачу підтверджено наявними в матеріалах справи доказами: актом прийому-передачі від 10.05.2014 до договору відповідального та товарними чеками про придбання та оплату вартості спірного майна. У ході розгляду справи суду не надано та не добуто належних і допустимих доказів того, що спірне майно не належить позивачеві, а подані ними документи сфальшовані, недійсні чи підроблені. Згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем (ч. 5). Частиною 1 ст. 55 Закону передбачено, що державний виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов'язані подати на запит державного виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває в них, та майно чи кошти, які вони мають передати боржнику. Частиною 1 ст.57 Закону встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Отже, як вбачається з перелічених норм закону, державний виконавець має право вчиняти дії в межах виконавчого провадження тільки відносно майна боржника, тобто при вчиненні будь якої дії щодо майна чи коштів, він повинен впевнитись, що вони належать боржнику у виконавчому провадженні. Згідно з ст. 20 ЗУ «Про виконавче провадження» місцем виконання рішення являється місце проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходження його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частиною 2 цієї статті передбачено, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржник. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів вважає про наявність праоввих підстав про задоволення позовних вимог. Належність спірного майна саме позивачу підтверджено наявними в матеріалах справи доказами.

Outcome: approved