Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та просить суд стягнути з відповідача на його користь 6 304,05 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; 5 000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди; витрати з визначення вартості матеріального збитку завданого автомобілю у сумі 600 гривень; витрати, пов*язані зі зняттям та установкою пошкоджених деталей під час проведення експертного дослідження у сумі 200,00 гривень; 38,76 гривень за сповіщення відповідача про проведення експертизи, шляхом надіслання телеграми; а також 2 000,00 гривень - витрати, пов*язанні з наданням правової допомоги. Загальна сума понесених витрат становить 14 142,81 гривень. Також позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму, сплаченого при подачі позову судового збору у розмірі 150,00 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09 квітня 2014 року, о 16.15 годин, [PERSON], керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2107», державний номер [NUMBER], власником якого він являється, рухаючись по вул. Балківській у м. Одесі біля будинку №130 у бік вул. Дальницької, у порушення вимог п.13.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з рухавшимя по вул. Балківській у тому ж напрямку автомобілем «Тойота» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], який належить йому на праві приватної власності. У скоєнні даного правопорушення визнано відповідача, [PERSON] Внаслідок скоєння ДТП, позивачу завдано матеріального збитку. У добровільному порядку відшкодувати суму, завданої матеріальної шкоди, відповідач відмовляється, ухиляється від покладеного на нього обов*язку, тому позивач, з метою відновлення свого порушеного права, змушений звернутися з вказаним позовом до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь 6 304,05 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; витрати з визначення вартості матеріального збитку завданого автомобілю у сумі 600 гривень; витрати, пов*язані зі зняттям та установкою пошкоджених деталей під час проведення експертного дослідження у сумі 200,00 гривень; 38,76 гривень за сповіщення відповідача про проведення експертизи, шляхом надіслання телеграми. Крім того, внаслідок перенесених моральних страждань, пов*язаних зі змінами у його повсякденному житті та побуті, позивачу завдано моральної шкоди, розмір якої він оцінює у 5 000,00 гривень. Також з метою звернення з вказаним позовом до суду, позивачем було понесені витрати, пов*язанні з наданням правової допомоги у розмірі 2000,00 гривень. Позивач, сповіщений належним чином, у судове засідання не з*явився, надав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди визнав у повному обсязі, надав заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч.4ст. 130 ЦПК України, суд може ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні, якщо відповідач визнав вимоги у повному обсязі. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 09 квітня 2014 року, о 16.15 годин, [PERSON], керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2107», державний номер [NUMBER], власником якого він являється, рухаючись по вул. Балківській у м. Одесі біля будинку №130 у бік вул. Дальницької, у порушення вимог п.13.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з рухавшимя по вул. Балківській у тому ж напрямку автомобілем «Тойота» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], який належить йому на праві приватної власності. Постановою Тарутинського районного суду Одеської області від 27 березня 2013 року, [PERSON] було визнано винним в вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 130 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік. Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України - зазначеної ДТП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави в розмірі 340 гривень. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, постанова по справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чим мали місце ці дії та чи вчинені вони цією з особою. Таким чином, вина Відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. При зіткненні автомобіль «Тойота» д/н [NUMBER] отримав значні технічні ушкодження, пошкоджено задній бампер, розбито фонар та датчик парктронік. Згідно з висновком експерта-товарознавця від 01 липня 2014 року, величина матеріальних збитків, завданих автомобілю «Тойота» д/н [NUMBER] становить 6 304 гривень 05 копійок, вартість проведення цієї експертизи становить 600 гривень. Згідно зі звітом про оцінку майна і визначення вартості матеріального збитку автомобіля «Тойота», д/н [NUMBER], від 01 липня 2014 року, виконаного ФОП [PERSON], повна вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу становить 6 304 гривні 05 копійок. Відповідно до квитанції № 6928.259.1 від 10 липня 2014 року, за виконання зазначеного звіту позивачем сплачено 600 гривень. Також на Автосервісі «Регламент» за власні кошти [PERSON] проведено демонтування та установку пошкоджених частин автомобіля. Вартість вказаних робіт склала 200 гривень. Крім того, позивачем було здійснено повідомлення відповідача про проведення експертизи, шляхом надіслання телеграми, вартістю 38,76 гривень. Таким чином, загальна суму матеріальної шкоди становить 7 142,81 гривень (6 304,05 + 600 + 200 + 38,76) Відповідно до вимог п.п. 8,9 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права. Згідно з вимогами ч.1 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів, а згідно з ч.2 цієї статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується виною особою. З пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» витікає, що при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Згідно ст. 22 Цивільного Кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно до вимог ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні також встановлено, що у зв'язку з ДТП, ушкодженням автомобіля, відмовою відповідача від добровільного відшкодування збитку, позивач втратив душевний спокій, нервував та переживав, був позбавлений засобу пересування. Як зазначив у своєму позові позивач, моральна шкода виразилася у тому, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, він зазнав душевних страждань, пов*язаних з неможливістю тривалий час користуватися транспортним засобом, затратив багато часу на ремонт автомобіля, а також був змушений звернутися до суду, що також є негативним впливом на його моральний стан. Тому, суд вважає, що з вини відповідача порушені цивільні права позивача, що виразилися в порушенні його нормальних життєвих стосунків. Позивач переніс моральні переживання, пов*язані зі змінами у його повсякденному житті та побуті. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв*язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оскільки вина відповідача знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду вимоги про відшкодування моральної шкоди позивачки підлягають частковому задоволенню. При цьому суд враховує конкретні обставини справи, а також ст. 23 ЦК України, зокрема, те, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, а також те, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов*язана з розміром цього відшкодування, тому суд вважає, що завдана моральна шкода підлягає відшкодуванню на користь позивача в розмірі 5 000,00 грн. До судових витрат згідно зі ст.79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов*язані з розглядом справи, зокрема витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 150,00 гривень, проте на підтвердження суми 2000,00 гривень в рахунок сплачених витрат, пов*язаних з наданням правової допомоги, позивачем не надано суду жодних доказів, тому у цій частині позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial