Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 01 вересня 2007 року у виконкомі Усть-Путильської сільської ради Путильського району Чернівецької області, актовий запис за №04. Від даного шлюбу в них народилось двоє дітей, а саме: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Позивач вказує, що збереження сім'ї неможливе, оскільки їхня сім'я розпалась остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Також просить суд їх неповнолітніх дітей, залишити на утриманні відповідача. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та надала пояснення аналогічні позовній заяві. Додатково пояснила, що вона вирішила виїхати за кордон, для працевлаштування, а також вона має намір створити нову сім'ю, внаслідок чого діти залишаться проживати з відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та підтвердив обставини, що викладенні в позовній заяві. Також зазначив, що він згідний щоб неповнолітні діти залишились проживати з ним. На даний час він офіційно не працює, його середньомісячний дохід складає близько 5 тисяч гривень, має намір працевлаштуватись офіційно. Представник третьої особи не з'явився від нього до суду надійшла заява, в якій просить суд розглядати справу без його участі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] 01 вересня 2007 року у виконкомі Усть-Путильської сільської ради Путильського району Чернівецької області, актовий запис за №04 /а.с.4/. Від даного шлюбу в них народилось двоє дітей, а саме: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] /а.с.5,6/. Суд вважає, збереження сім'ї неможливе, їхня сім'я розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Щодо позовної вимоги про залишення неповнолітніх дітей на утриманні відповідача (батька) то суд вважає, що дана вимога підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно приписів п.2 ч.1 та ч.2 ст.161 СК України, - під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, до кримінальної відповідальності не притягувався /а.с.21,22/. Суд відходячи від принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року та залишаючи на утриманні батька малолітніх дітей, приймає до уваги позицію позивачки (матері), яка не заперечує та погоджується (підтримує позовні вимоги) щоб неповнолітні діти залишились проживати з батьком, а також позитивні відомості, що характеризують відповідача (батька). На підставі наведеного та

Outcome: approved