Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання\~виконавчого напису\~таким,\~що не\~підлягає виконанню, і в обґрунтування своїх вимог вказав про те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем вчинено виконавчий напис № 2079 від 11.01.2021 року, про стягнення\~з нього\~на користь\~ТОВ «ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ «КРЕДИТ\~-\~КАПІТАЛ» заборгованості\~в розмірі\~24430,00\~грн. Приватний нотаріус\~мотивував виконавчий\~напис тим,\~що позивач є боржником за кредитним договором №1309609 від 23.10.2019 укладеним із ТОВ «МІОЛАН», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ». Строк платежу за кредитним договором\~настав.\~Боржником допущено\~прострочення платежів.\~Стягнення заборгованості\~проводиться за\~період з\~17.01.2020\~по 01.12.2020.\~Сума заборгованості\~за кредитним\~договором складає\~23500,00\~грн.\~За вчинення\~виконавчого напису\~930,00\~грн.\~Проте,\~жодних кредитних\~договорів позивач\~з ТОВ\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«КРЕДИТ -\~КАПІТАЛ» не\~укладав,\~та відповідно\~грошових коштів\~не отримував. Позивач вважає, що вищевказаний виконавчий\~напис нотаріуса\~вчинений з\~порушенням чинного\~законодавства,\~а тому\~є таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~тому просить\~суд визнати\~таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис\~приватного нотаріуса\~Київського міського\~нотаріального округу\~Баршацького Ігоря\~Вікторовича №\~2079\~від 11.01.2021\~року про\~стягнення з\~ [PERSON] на\~користь ТОВ\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«КРЕДИТ -\~КАПІТАЛ» заборгованості\~в розмірі\~24430,00\~грн.\~Стягнути з\~відповідача на\~його користь\~судові витрати\~та витрати,\~пов`язані\~з наданням\~правничої допомоги. Повернути незаконно стягнуті грошові кошти в сумі 583,37 грн. з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ». 15.11.2021\~року до\~канцелярії Ковпаківського\~районного суду\~м.\~Суми від\~представника Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит-капітал за довіреністю Самойліченко О.Д. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю. До початку судового засідання представниця позивача адвокат Жмакіна Н.В. надала заяву про розгляд справу без її участі та без участі позивача. Позов підтримала у повному обсязі. У судове\~засідання представник Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит-капітал не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У судове\~засідання третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, письмових пояснень щодо позову не надав. \~ \~ \~ \~Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 11.01.2021 року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Баршацьким\~І.В. був вчинений виконавчий напис за № 2079 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит-капітал заборгованості за\~кредитним договором\~№ 1309609\~від 23.10.2019,\~укладеним між\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«МІЛОАН»,\~правонаступником всіх\~прав та\~обов`язків якого\~є Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит-капітал, в сумі 24430,00 грн. (а.с. 13). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. від 04.03.2021 року було відкрито виконавче провадження № 64724214 з примусового виконання вказаного виконавчого напису (а.с. 20). Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року №282/20595 (надалі - «Порядок»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу II Порядку. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні правила і умови вчинення виконавчого напису містяться у пунктах 1,3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок). Підпунктом 1.1 п.1 Глави 16 Порядку передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 зазначено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.1 п.З Глави 16 Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувана та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Підпунктами 3.2, 3.5 п.3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Відповідно до п.2. Переліку для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: 1) оригінал кредитного договору; 2) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Відповідно до підпунктів 5.1, 5.2 п.5 Глави 16 Порядку виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів. За загальним правилом дублікат - це другий примірник документа, що має ту саму силу, що й оригінал. Підпунктом 6.2 п.6 Глави 22 розділу II Порядку передбачено, що на дублікаті .документа робиться відмітка про те, що він має силу оригіналу, і вчиняється посвідчувальний напис. Крім того, про видачу дубліката нотаріус робить відмітку на примірнику документа, який зберігається у справах державної нотаріальної контори чи приватного нотаріуса. Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, по виконанню виконавчого напису від 25.01.2021 р. № 11518, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису вимоги Порядку дотримано не було. Отже, основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Нотаріус порушив вимоги Порядку і вчинив виконавчий напис на непередбаченому документі. Можна дійти висновку, що на момент вчинення нотаріальної дії у нотаріуса не було належних доказів безспірної заборгованості. Таким чином, при визначенні правильності нотаріальної дії при вчиненні виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, необхідно встановити наявність наступних умов: кредитором нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості; наявність доказів належного направлення позивачу письмової вимоги про усунення порушень; наявність доказів належного отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Таким чином, на час подання виконавчого документу, його зміст не відповідав вимогам зазначених норм. Здійсненню виконавчого напису не передувало звернення відповідача до позивача з письмовою вимогою про добровільну сплату заборгованості; виконавчий напис приватного нотаріуса вчинено відповідно до суми, яка є спірною; виконавчий напис вчинено не на відповідному документі. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, про визначення нечинним і скасування п.1 та п.2 Постанови КМУ №662 від 26 листопада 2014 року визнано незаконним та нечинним розділ Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Аналогічна позиція закріплена в постанові Верховного суд України від 15.04.2020 року №158/2157/17. Виконавчий напис\~вчинено 11.01.2021\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Баршацьким\~Ігорем Вікторовичем\~на підставі\~кредитного договору\~від 23.10.2019\~року,\~який не\~посвідчувався нотаріально та не містить підпису позивача. Тобто, виконавчий напис вчинено 11.01.2021 року, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору та зазначена сума простроченої заборгованості за несплаченим відсоткам за користування кредитом та заборгованості по пені не може вважатися безспірною заборгованістю, а тому виконавчий напис, що зареєстровано в реєстрі за № 2079 від 11.01.2021 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича, суд вважає таким, що не підлягає виконанню. Крім того, встановлено, що 15.04.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко Вадимом Вікторовичем винесено постанову у виконавчому провадженні № 64724214 від 04.03.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлено на виконання до ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» та АТ «СУМИГАЗ». Згідно відповіді від 09.09.2021 року № 35716 Приватного виконавця Закорко В.В. на адвокатський запит щодо стягнутих сум у виконавчому провадженні повідомлено, що у зведеному виконавчому провадженні № 65168331, приватним виконавцем стягнуто з боржника 2348,44 гри., грошові кошти були розподілені наступним чином: по провадженню №64724214: 300,00 грн. витрати виконавчого провадження, 58,34 грн. - винагорода приватного виконавця, 583,37 грн. перераховано на користь ТОВ «ФК «Кредит Капітал»; по провадженню 65107945: 490,00 грн. - витрати виконавчого провадження, 83,24 грн. - винагорода приватного виконавця, 833,39 грн. перераховано на користь ТОВ «Онлайн Фінанс» (а.с. 25). Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно ч. 3 ст. 1212 ЦК України та положення глави 83\~цього Кодексу (збереження майна без достатньої правової підстави) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна с правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, то набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. При цьому, набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі №753/15556/15-ц, від 23 січня 2020 року в справі №910/3395/19. \~ \~ \~ \~Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне, відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України, грошові кошти безпідставно набуті ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ КАПІТАЛ» в сумі 583,37 грн. повернути позивачу. Згідно з вимогами\~ст.\~141\~ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 908,00 грн. за подання позовної заяви та судовий збір в сумі 454,00 грн. за подання до суду заяви про забезпечення позову. Що стосується\~вимоги позивача\~про стягнення\~з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит-капітал на його користь витрат за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 4000,00 грн., то суд дійшов наступного висновку. Отже, оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження витрат за надану йому правничу допомогу, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн. за необґрунтованістю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial