Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, при цьому наполягав на стягненні з Державного підприємства «Дослідне господарство» Новоселівське» на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 6099,94 грн. та середній заробіток за період затримки розрахунку з 25 грудня 2012 року по 12 грудня 2013 рок в розмірі 13002 грн., а всього стягнути 19101,94 коп.; на стягненні з Державного підприємства «Дослідне господарство» Новоселівське» на його користь моральну шкоду у розмірі 10000 грн. Позивач позов підтримав у повному обсязі, підтвердив обставини на які посилався в позовній заяві, просив про задоволення позову. Представник відповідача позов заперечив у повному обсязі, мотивуючи це тим, що ухвалою господарського суду Одеської області порушено провадження у справі № 916/61/13-г про визнання банкрутом ДП ДГ «Новоселівське» СГІ-НЦНС» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, відповідно до цього факту, можливості розрахуватись з позивачем не мало можливості не з своєї волі. З цього вбачається відсутність вини підприємства у прострочені розрахунків, належних до сплати [PERSON] при звільнені. Просив відмовити позивачу у задоволені позову. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що Наказом №52/к від 06 липня 2012 року позивач був прийнятий сезонно до ДП ДГ «Новоселівське» СГІ-НЦНС» підсобним працівником. Відповідно до наказу №93/к від 25 грудня 2012 року [PERSON] був звільнений з ДП «Дослідне господарство» «Новоселівське» СГІ - НЦНС» на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України в зв'язку з закінченням строку дії договору. Згідно довідки від №11/07 від 20 січня 2014 року заборгованість із заробітної плати [PERSON] станом на 20 січня 2014 року складає 6099 грн. 94 коп. за період з липня 2011 року по грудень 2012 року. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Одеської області порушено провадження у справі № 916/61/13-г про визнання банкрутом ДП ДГ «Новоселівське» СГІ-НЦНС» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Протягом дії мораторію заборонено: стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства, нарахування неустойки (штраф, пеню), інших фінансових (економічні) санкцій за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів). Але, дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян, авторської винагороди. Ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних працівнику сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З таких підстав суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі лише за час дії трудового договору. Згідно ст. 2371 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Але, відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. А, тому вивчивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку про відсутність доказів заподіяння позивачу відповідачем моральної шкоди на умовах передбачених ст. 2371 КЗпП України, чому в цій частині позову слід відмовити. Крім того, на підставі ст. 88 п. 1 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з ДП ДГ «Новоселівське» СГІ-НЦНС» на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial