Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором. Позов мотивує тим, що між ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON] 17.08.2006 року укладено кредитний договір №KF40426 на суму 120 000,00 доларів США, та відсотками за користування кредитом у розмірі 14% річних. На виконання кредитного договору позивачем було видано кредит на вищевказану суму. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 25.03.2015 року становить заборгованість за кредитом в сумі 62 637,60 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 3507,64 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 4949,74 гривень, пеня в розмірі 947,35 доларів США, а всього 67 092,59 доларів США, що у гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ становить 1 562 441,77 гривень, яку просить стягнути з відповідача в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву з клопотанням слухати справу у його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задовольнити та у разі неявки відповідачів не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи. На підставі ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), проти чого представник позивача не заперечив. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що 17.08.2006 року між ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON] 17.08.2006 року укладено кредитний договір №KF40426 на суму 120 000,00 доларів США, та відсотками за користування кредитом у розмірі 14% річних. Згідно умов кредитного договору №KF40426 від 17.08.2006 року, ПАТ «ВіЕс Банк» надав відповідачу кредит в сумі 120 000,00 доларів США. Відповідно до вимог п.6.2 та 6.3 Кредитного договору, за несвоєчасне повернення кредиту, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 25.03.2015 року згідно кредитного договору №KF40426 від 17.08.2006 року заборгованість відповідача перед позивачем становить: заборгованість за кредитом в сумі 62 637,60 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 3507,64 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 4949,74 гривень, пеня в розмірі 947,35 доларів США, а всього 67 092,59 доларів США, що у гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ становить 1 562 441,77 гривень. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом З вищенаведеного, суд вважає, що оскільки відповідач добровільно не виконує у строк взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, заборгованість у сумі 1 562 441,77 гривень слід стягнути з відповідача. З наведених міркувань та

Outcome: approved