Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 21.09.2003 року позивач уклала з [PERSON] письмовий договір купівлі-продажу житлового будинку, згідно якого [PERSON] продала, а позивач купила у неї житловий будинок, розташований за адресою: Херсонська область, Великолепетиський район, смт. Велика Лепетиха вул. 9 Січня, буд. 27, за 5000 грн. [PERSON] була власником вказаного житлового будинку, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 14.10.1981 року. Ними були оговорені всі істотні умови договору купівлі-продажу житлового будинку. Так, ними було оговорено, що кошти за будинок позивач передасть [PERSON] до підписання договору. Крім того, факт повного розрахунку за будинок може підтвердити і син [PERSON] [PERSON], відповідач по справі. Договором було передбачено, що [PERSON] на протязі одного місяця з моменту підписання договору купівлі-продажу житлового будинку здійснить нотаріальне посвідчення вказаного договору. Зразу ж після підписання договору позивач перейшла жити у вказаний житловий будинок та зареєструвала своє місце проживання у ньому, що підтверджується штампом про реєстрацію у її паспорті. Але протягом місяця [PERSON] не здійснила нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, а потім померла 07.01.2011 року. Враховуючи, що цивільні відносини щодо купівлі-продажу житлового будинку виникли до набрання чинності ЦК України, то на них розповсюджується дія ЦК України 1963 року. Відповідно до ст. 227 ЦК України 1963 року договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Відповідно до ст. 47 ЦК України 1963 року недодержання нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди. Якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ч. 2 ст. 12 закону України «Про власність» № 697-ХІІ від 07.02.1991 р. (надалі Закон № 697-ХІІ), який діяв на час виникнення цивільних відносин, громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок укладення угод, не заборонених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦК України 1963 року право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі речі. Тобто відповідно до ст. 128 ЦК України 1963 року позивач стала власником житлового будинку з моменту отримання житлового будинку, тобто 21.09.2003 року. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 4 Закону № 697-ХІІ власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, між позивачем та відповідачем досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомого майна, що підтверджується письмовим договором купівлі-продажу від 21.09.2003 р., і відбулося повне виконання договору купівлі-продажу - сплачена вартість та прийнято предмет договору - житловий будинок. Але [PERSON] у встановлений договором строк не здійснила нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, чим ухилилась від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку у звязку з чим позивач не може належним чином зареєструвати своє право власності на нерухоме майно. А тому відповідно до ст.ст. 47, 128, 227 ЦК України 1963 року, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 4, 12 Закону № 697-ХІІ є всі підстави для визнання вказаного договору дійсним. На даний час захист права власності здійснюється відповідно до ст. 392 ЦК України. Позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, що був укладений 21 вересня 2003 року між [PERSON] та [PERSON]; визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) право власності на житловий будинок загальною площею площею 92,9 кв.м., із них житловою площею 51 кв.м., до складу якого входять: літ. А житловий будинок; літ. А1 госприбудова; літ. Б літня кухня; літ. під Б погріб; літ. В сарай; літ. Г сарай; літ. Д гараж; літ. Е сарай; літ. Ж - вбиральня; № 1 огорожа, № 2 ворота; № 3 водопровід, І - вимощення, що розташований за адресою: Херсонська область, Великолепетиський район, смт. Велика Лепетиха вул. 9 Січня, буд. 27. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з'явилася, але надала на адресу суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просить суд розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з'явився, але надав на адресу суду письмову заяву, в якій позов визнав у повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004 року, даний ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. \~ \~ \~ \~З матеріалів справи вбачається, що дані правовідносини виникли 21.09.2003 року, тобто до набрання чинності ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004 року, а тому до них потрібно застосовувати норми матеріального права, які діяли до набрання чинності цим кодексом, а саме ЦК України від 18.07.1963 року. Відповідно до ст. 224 ЦК України від 18.07.1963 року за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає у власність майно другій стороні (покупцеві), а покупець приймає майно і сплачує за нього певну грошову суму. 21.09.2003 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований за адресою: Херсонська область, смт. Велика Лепетиха, вул. 9 Січня, 27. Позивач на виконання умов договору від 21.09.2003 року сплатила грошові кошти [PERSON] у розмірі 5000 грн. та прийняла вказаний будинок. Вказаний будинок належав на праві власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок від 14.11.1981 року, а тому відповідно до ст. 225 ЦК України від 18.07.1963 року [PERSON] мала право на продаж будинку. 07.01.2011 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КГ № 120310 від 10.01.2011 року. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 227 ЦК України від 18.07.1963 року договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 47 ЦК України від 18.07.1963 року нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦК України 1963 року право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі речі. Тобто відповідно до ст. 128 ЦК України 1963 року позивач стала власником житлового будинку з моменту отримання житлового будинку, тобто 21.09.2003 року. \~ \~ \~ \~На даний час захист права власності регулюється нормами ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319-320, 392 ЦК України. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321 ЦК України власні володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права і обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається інше особою. Беручи до уваги, що позивачем виконані усі істотні умови договору купівлі-продажу житлового будинку, що розташований в смт. Велика Лепетиха по вул. 9 Січня, 27, - сплачена вартість майна та отримано предмет договору, а нотаріальне посвідчення договору купівлі продажу не відбулося у звязку з тим, що [PERSON] ухилялася від нотаріального посвідчення вказаного договору, а потім померла, що позбавляє покупця стати повноправним власником придбаного майна та зареєструвати нерухоме майно в установлений законом порядку, а тому відповідно до ст.ст. 47, 128, 227 ЦК України від 18.07.1963 року, ст. 392 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321 ЦК України, суд вважає можливим визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, що розташований в смт. Велика Лепетиха по вул. 9 Січня, 27, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 47, 128, 227 ЦК України від 18.07.1963 року, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321, 392 ЦК України,

Outcome: approved