Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 03.08.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою 36 % річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном погашення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] належним чином зобовязання по поверненню коштів не виконав, а тому станом на 29.02.2016 року заборгованість по тілу кредиту становить 4926 грн. 99 коп., заборгованість по відсоткам 20869 грн. 37 коп. Крім того, за порушення строків погашення кредиту та відсотків нараховано штраф у розмірі 1789 грн. 82 коп. Уточнивши позовні вимоги, представник позивача просить стягнути з відповідача 10369 грн. 99 коп. заборгованості по відсоткам за період з 28.03.2013 року по 28.03.2016 року та судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні вимоги уточненої позовної заяви підтримала, просить її задоволити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, вважає його безпідставним та в задоволенні просить відмовити. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ «ПриватБанк» та [PERSON] 03.08.2006 року було укладено кредитний договір № б/н, за яким позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 10000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою 36 % річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном погашення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 2 статті 1050 ЦК України вказує, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати належних йому процентів. Станом на 28.03.2016 р. заборгованість за тілом кредиту не погашена. Згідно із ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, у звязку із тим, що тіло кредиту відповідачем кредитодавцю повернуто не було, суд приходить до висновку, що проценти в сумі 10369 грн. 99 коп. (за три роки, що передують зверненню позивача до суду з 28.03.2013 року по 8.03.2016 року) нараховані банком правомірно, згідно з вимогами ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, умовами кредитного договору та підлягають стягненню на користь позивача. Крім того, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати.

Outcome: approved