overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши , що 01.10.2014 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір №500519596 про надання кредиту в сумі 40814,96 гривень строком до 02.10.2019 року. Отримавши кошти, відповідач порушив договірні зобов'язання та станом на 22.07.2015 року має заборгованість в сумі 50834,73 грн., яка складається з 40488,80 грн. боргу за кредитом, 0,22 грн. боргу за відсотками , 9145,71 комісії; 1200,00 грн. пені. Просить стягнути вказану суму та понесені судові витрати. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, подавши про це письмову заяву. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, свої заперечення не надав, доводи позивача не спростував. За таких обставин справу розглянуто заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування . 01.10.2014 року сторонами було укладено кредитний договір №500519596 про надання кредиту в сумі 40814,96 гривень строком до 02.10.2019 року. Відповідач належним чином прийняті на себе зобов'язання не виконує, заборгованість по договору згідно розрахунку позивача станом на 22.07.2015 року має заборгованість в сумі 50834,73 грн.. Вказана сума відповідачем не оспорена, матеріалами справи не спростована . Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит на сплатити проценти. Ст.1050,ч.2 ЦК України передбачає, що в разі невиконання позичальником умови договору, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконує прийняті на себе зобов'язання відповідно до укладеного з позивачем договору банківського кредиту, істотно порушує його умови, що є підставою для стягнення заборгованості по ньому. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 01.10.2015 року між ними було укладено договір про отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 10869,95 грн. зі сплатою 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач своїх обовязків не виконує, станом на 29.08.2016 року має заборгованість в сумі 11375,47 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 8190,61 грн., по відсотках за користування кредитом в сумі 565,15 грн., пені в сумі 1338,10 грн., штрафів в сумі 1281,61 грн.. Позивач просить стягнути на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати. В судове засідання позивач не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність на підставі наданих письмових документів, свої вимоги підтримав з зазначених в позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, не з'явився, про причини неявки не повідомив, своїх заперечень щодо позовних вимог не надав. За таких обставин суд провів розгляд справи заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування . 01.10.2015 року сторонами було укладено договір про отримання кредиту в сумі 10869,95 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . Згідно проведеного позивачем розрахунку, правильність якого відповідачем не оспорена, він станом на 29.08.2016 року має заборгованість в сумі 11375,47 грн.. Розрахунок проведено відповідно до умов укладеного відповідачем договору, відповідачем не оспорений. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит на сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконував прийняті на себе зобовязання відповідно до укладеного з позивачем договору, істотно порушував його умови, що є підставою для стягнення з винної особи заборгованості . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши , що 01.112006 року між ними було укладено договір про отримання кредиту в сумі 5000,00 грн. зі сплатою 36,00% на рік. Відповідач своїх обов'язків не виконує, станом на 31.10.2013 року має заборгованість в сумі 11586,76 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 2431,52 грн., по відсотках за користування кредитом в сумі 8127,30 грн., штрафів в сумі 1027,94 грн.. Позивач просить стягнути на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати . В судове засідання позивач не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність на підставі наданих письмових документів, свої вимоги підтримав з зазначених в позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, не з'явився, про причини неявки не повідомив, своїх заперечень щодо позовних вимог не надав. За таких обставин суд провів розгляд справи у відсутність сторін в заочному порядку. Дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування . 01.11.2006 року відповідачем з позивачем було укладено договір про отримання кредиту в сумі 5000,00 грн. зі сплатою 36,00% на рік. Згідно проведеного позивачем розрахунку, правильність якого відповідачем не оспорено, він станом на 31.10.2013 року має заборгованість в сумі 11586,76 грн.. Розрахунок проведено відповідно до умов укладеного відповідачем договору, відповідачем не оспорений. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит на сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконував прийняті на себе зобов'язання відповідно до укладеного з позивачем договору, істотно порушував його умови, що є підставою для стягнення з винної особи заборгованості . При поданні позову позивачем недосплачено 14,20 грн. судового збору, який стягується з відповідача. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 01.11.2012 року між ними було укладено договір про отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 5000,00 грн. зі сплатою 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач своїх обовязків не виконує, станом на 30.11.2015 року має заборгованість в сумі 11900,78 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 4775,56 грн., по відсотках за користування кредитом в сумі 5381,66 грн., за пенею та комісією в сумі 700,67 грн., штрафів в сумі 1042,89 грн.. Позивач просить стягнути на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати . В судове засідання позивач не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність на підставі наданих письмових документів, свої вимоги підтримав з зазначених в позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Відповідач позов визнав, подавши про це письмову заяву, погодився на розгляд справи в його відсутність. За таких обставин суд провів розгляд справи у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування . 01.11.2012 року сторонами було укладено договір про отримання кредиту в сумі 5000,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом зі збільшенням кредитного ліміту. Згідно проведеного позивачем розрахунку, правильність якого відповідачем не оспорена, він станом на 30.11.2015 року має заборгованість в сумі 11900,78 грн.. Розрахунок проведено відповідно до умов укладеного відповідачем договору, відповідачем не оспорений. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит на сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконував прийняті на себе зобовязання відповідно до укладеного з позивачем договору, істотно порушував його умови, що є підставою для стягнення з винної особи заборгованості . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 01.11.2016 року постановою державного виконавця Державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції було накладено арешт на його майно та оголошено заборону його відчуження. Арешт накладено для виконання рішення суд про стягнення аліментів по справі №279/9196/15-ц. Заборгованість зі сплати аліментів відсутня, позивач належним чином виконує судове рішення. Існування арешту порушує його права власника. Просив арешт, накладений постановою Коростенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області від 01.11.2016 року по виконавчому провадженню №49632605, зняти. Представник позивача вимоги підтримав з вищезазначених підстав та просив їх задовольнити, подавши про це письмову заяву. Представник відповідача надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Третя особа була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що відповідно до виконавчого листа №279/9196/15-ц від 24.11.2015 року, виданого Коростенським міськрайонним судом Житомирської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1200 грн. щомісячно було відкрито виконавче провадження №49632605 та 01.11.2016 року накладено арешт на майно [PERSON] у межах суми звернення стягнення 19000 грн. та оголошено заборону його відчуження. На час судового розгляду заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Відповідно до ст.59 ч.4 п.7 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника. Враховуючи, що позивач належним чином виконує судове рішення про стягнення аліментів, заборгованість, яка стала підставою для накладення арешту на його майно, погасив, виконання рішення забезпечується добровільним перерахуванням позивачем коштів на користь відповідача, тому підстави для збереження арешту відпали. За таких обставин позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши , що 02.01.2007 року між його правонаступником та відповідачем було укладено кредитний договір №001-05061-020107 про надання кредиту в сумі 939,00 грн.. Отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач порушувала договірні зобов'язання та станом на 03.03.2014 року має заборгованість в сумі 1001,03 грн.. Просить стягнути заборгованість в сумі 1001,03 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, подавши про це письмову заяву. Відповідач позов визнала, просила справу розглянути в її відсутність. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування . 02.01.2007 року сторонами було укладено кредитний договір №001-05061-020107 про надання кредиту в сумі 939,00 грн.. Відповідач належним чином прийняті на себе зобов'язання не виконує, заборгованість по договору згідно розрахунку позивача станом на 03.03.2014 року становить 1001,03 грн.. Вказана сума відповідачем не оспорена, матеріалами справи не спростована. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит на сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконує прийняті на себе зобов'язання відповідно до укладеного з позивачем договору банківського кредиту, істотно порушує його умови, що є підставою для стягнення заборгованості по ньому. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 02.02.2013 року уклала з відповідачем договір позики на суму 250000 гривень строком до 01.04.2015 року, що підтверджується виданою відповідачем розпискою про отримання вказаної суми. Відповідач умови договору не виконав, у визначений строк позику не повернув. Просила стягнути на її користь з відповідача 250000 гривень позики. В подальшому ціну позову зменшила та просила стягнути з відповідача 104000 гривень, оскільки відповідач в добровільному порядку повернув 146000 гривень. Позивач свої вимоги підтримала у вищевказаному обсязі та просила їх задовольнити , подавши письмову заяву. Відповідач надав письмову заяву про визнання позову та згоду на розгляд справи в його відсутність. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами було укладено договір позики, з приводу невиконання умов якого виник спір, який регулюється положеннями параграфу 1 глави 71 книга 5 ЦК України. 02.02.2013 року сторони уклали договір позики, за яким відповідач отримав від позивача 250000 гривень, що підтверджено розпискою, дійсність якої відповідачем не оспорена. На час судового розгляду 104000 гривень відповідачем не повернуто. В зв'язку з визнанням позову відповідачем ці обставини відповідно до ст.61,ч.1 ЦПК України доказуванню не підлягають. Згідно ст.1049,ч.1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що відповідач свій обов'язок вчасно та належним чином не виконав, позовна вимога підлягає задоволенню. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 02.07.2012 року між ними було укладено договір про отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 1900,00 грн. зі сплатою 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач своїх обов'язків не виконує, станом на 31.12.2015 року має заборгованість в сумі 12724,14 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 4595,89 грн., по відсотках за користування кредитом в сумі 6044,15 грн., за пенею та комісією в сумі 1002,00 грн., штрафів в сумі 1082,10 грн.. Позивач просить стягнути на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати. В судове засідання позивач не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність на підставі наданих письмових документів, свої вимоги підтримав з зазначених в позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, не з'явився, про причини неявки не повідомив, своїх заперечень щодо позовних вимог не надав. За таких обставин суд провів розгляд справи заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування . 02.07.2012 року сторонами було укладено договір про отримання кредиту в сумі 1900,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом зі збільшенням кредитного ліміту. Згідно проведеного позивачем розрахунку, правильність якого відповідачем не оспорена, він станом на 31.12.2015 року має заборгованість в сумі 12724,14 грн.. Розрахунок проведено відповідно до умов укладеного відповідачем договору, відповідачем не оспорений. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит на сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконував прийняті на себе зобов'язання відповідно до укладеного з позивачем договору, істотно порушував його умови, що є підставою для стягнення з винної особи заборгованості . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 02.08.2014 року між ними було укладено договір про отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 300,00 грн. зі сплатою 30,00 відсотків на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач своїх обов'язків не виконує, станом на 31.05.2017 року має заборгованість в сумі 11646,17 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 300,00 грн., по відсотках за користування кредитом в сумі 8141,97 грн., пені в сумі 2602,00 грн., штрафів в сумі 602,20 грн.. Позивач просить стягнути на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати. В судове засідання позивач не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність на підставі наданих письмових документів, свої вимоги підтримав з зазначених в позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, не з'явився, про причини неявки не повідомив, своїх заперечень щодо позовних вимог не надав. За таких обставин суд провів розгляд справи заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування. 02.08.2014 року сторонами було укладено договір про отримання кредиту в сумі 300,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно проведеного позивачем розрахунку, правильність якого відповідачем не оспорена, він станом на 31.05.2017 року має заборгованість в сумі 11646,17 грн.. Розрахунок проведено відповідно до умов укладеного відповідачем договору, відповідачем не оспорений. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит на сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконував прийняті на себе зобов'язання відповідно до укладеного з позивачем договору, істотно порушував його умови, що є підставою для стягнення з винної особи заборгованості . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 02.10.2012 року між ними було укладено договір про отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2500,00 грн. зі сплатою 30,00 відсотків на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач своїх обовязків не виконує, станом на 28.02.2017 року має заборгованість в сумі 18306,19 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 2480,92 грн., по відсотках за користування кредитом в сумі 14477,36 грн., штрафів в сумі 1347,91 грн.. Позивач просить стягнути на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати. В судове засідання позивач не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність на підставі наданих письмових документів, свої вимоги підтримав з зазначених в позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, не з'явився, про причини неявки не повідомив, своїх заперечень щодо позовних вимог не надав. За таких обставин суд провів розгляд справи заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування . 02.10.2012 року сторонами було укладено договір про отримання кредиту в сумі 2500,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно проведеного позивачем розрахунку, правильність якого відповідачем не оспорена, він станом на 28.02.2017 року має заборгованість в сумі 18306,19 грн.. Розрахунок проведено відповідно до умов укладеного відповідачем договору, відповідачем не оспорений. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит на сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконував прийняті на себе зобовязання відповідно до укладеного з позивачем договору, істотно порушував його умови, що є підставою для стягнення з винної особи заборгованості . На підставі викладеного,

Outcome: approved