Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції Одеської міської ради про визнання права власності, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації, в якому просить визнати недійсним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області за індексним номером № 16497492 від 15 жовтня 2014 року в частині оформлення права власності на квартиру № 129 у будинку № 39/2 корп. 1 по вул. Грушевського Михайла у м. Одеса за [PERSON]; скасувати державну реєстрацію права приватної власності на жилу двокімнатну квартиру № 129 у будинку № 39/2 корп. 1 по вул. Грушевського Михайла у місті Одеса, що зареєстроване за [PERSON], та визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 28134895 від 15.10.2014 р.; визнати за ПП «Комерційна фірма «Будінвест Групп» право приватної власності на жилу двокімнатну квартиру № 129 у будинку № 39/2 корп. 1 по вул. Грушевського Михайла у м. Одеса, а також скасування заходів забезпечення позову накладені ухвалою від 05.12.2014 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що підприємство «Комерційна Фірма «Будінвест Групп» виступило Замовником будівництва жилого комплексу з вбудовано-прибудованими обєктами торгівлі та обслуговування, що розташований в м. Одеса, вул. Генерала Плієва, 1 (будівельна адреса). Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради за № 611/01-06 від 29.12.2011 р. обєкту нерухомого майна присвоєно поштову адресу: вул. Грушевського Михайла, 39/2 корп. 1. Квартиру № 129 у зазначеному будинку по вул. Грушевського Михайла, 39/2 корп. 1 позивач нікому не відчужував, інвестиційних договорів не укладав. Як стало відомо позивачу, квартира [ADDRESS] корп. 1 у м. Одесі належить на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.10.2014 року [PERSON]. Оскільки жодних дій щодо відчуження даного нерухомого майна відповідач не здійснював, дії відповідачки він розцінює як шахрайство з привласненням чужого майна. З цього приводу позивач звернувся до Малиновського районного відділу міліції ОМУ ГУМВС України в Одеській області з повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення, відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та порушено кримінальне провадження № 12014160470009864 за ч.4 ст.190 КК України. Посилаючись на викладене позивач вимушений звернутись з наступним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу в її відсутності та зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судові засідання не зявилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. Представник третьої особи Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції в судове засідання не зявилась надала до суду письмові пояснення, в яких просила суд відмовити ПП «КФ «БУДІНВЕС ГРУП» у задоволенні вимог щодо скасування державної реєстрації права власності. В своїх поясненнях представник третьої особи посилалась на те, що 14.10.2014 року до реєстраційної служби звернулась [PERSON] з заявою про реєстрацію прав та їх обтяжень та надала документи відповідно до п.49 порядку. Підставою для прийняття рішення стало те, що заявником було дотримано всіх вимог щодо процедури подання документів для проведення державної реєстрації прав, а подані документи відповідали вимогам нормативно-правових актів. Отже, прийняте рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.10.2014 року № 16497492 та видане свідоцтво на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законом України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Додаткового договору до договору № 2009-01 від 14.01.2009 року на виконання будівельних підрядних робіт від 11.05.2010 року, ПП «Комерційна Фірма «БУДІНВЕСТ ГРУПП» виступив Замовником будівництва жилого комплексу з вбудовано-прибудованими обєктами торгівлі та обслуговування, що розташований в м. Одеса, вул. Генерала Плієва, 1 (будівельна адреса). Зазначений обєкт закінчений будівництвом та готовий до експлуатації, що підтверджується Декларацією про готовність обєкта до експлуатації від 09.09.2011 р. № ОД 14311039952. З Розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради за № 611/01-06 від 29.12.2011 року «Про присвоєння поштової адреси обєкту нерухомого майна за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Плієва, 1 вбачається, що обєкту нерухомого майна присвоєно поштову адресу: м. Одеса, вул. Грушевського Михайла, 39/2 корп. 1. ПП «КФ «Будінвест Групп» оформити правоустановчі документи у відповідності до діючого законодавства. Відповідно до ч.2 ст.331 Цивільного Кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Як вбачається з копії Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.10.2014 року, індексний номер: 28134895, квартира [ADDRESS] корп.1 у м. Одесі, загальною площею 58,2 кв.м, житловою 33,3 кв.м належить на праві приватної власності [PERSON]. З копії матеріалів реєстраційної справи 477339751101 [ADDRESS] Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Справа № 12.7-42 вбачається, що 14.10.2014 року [PERSON] було подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) та до заяви додані документи, а саме: договір № 44 про пайову участь в будівництві обєкту нерухомого майна в м. Одесі від 05.04.2010 р.; акт прийому-передачі нерухомого майна обєкт від 14.12.2011 р.; додаткову угоду до договору № 44 від 04.11.2011 р.; графік перерахування коштів пайовиком, технічний паспорт на квартиру №129 в будинку №39/2 корп. 1 по вулиці Грушевського Михайла в м. Одесі; довідку з Адресного реєстру міста Одеси №56925/1 від 07.10.2014 року; довідку про те, що [PERSON] сплатила всю вартість, згідно Додатку №1 Договорів №44 від 05.04.2010 року; декларацію про готовність обєкта до експлуатації; державний акт на право власності на земельну ділянку; розпорядження МРА ОМР; договір №2010-21 про пайову участь у будівництві обєкта нерухомого майна від 30.04.2010 року. За свідченням позивача, зазначених договорів він не укладав, документів не підписував, [PERSON] ніколи не виступала пайовиком щодо зазначеної квартири. Як вбачається з протоколу допиту свідка слідчим СВ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 06.07.2015 р., а саме [PERSON], по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014160470009864 за ч.4 ст.190 КК України, вона не має відношення до квартири [ADDRESS] корп.1, зазначену квартиру ніколи не купувала, на себе не оформлювала, до реєстраційної служби не зверталась. У 2013 р. втратила паспорт громадянина України, про що заявила до відповідних органів, та їй було видано новий паспорт. Відповідно до довідки за № 4/1-5195 від 10.04.2015 р. Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, громадянка [PERSON],[INFO], уродженка м. Одеси, документована 20.09.2013 року паспортом громадянина України серії КМ № 860262 Саратським РС ГУ ДМС України в Одеській області у звязку з втратою попереднього паспорта громадянина України серії КМ № 701235, виданого 30.12.2010 р. Саратським РВ ГУМВС України в Одеській області. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що відповідачка [PERSON], не є особою, що в установленому законом порядку набула право власності на квартиру [ADDRESS] корп.1, в звязку з чим і набуття нею права власності і його реєстрація не можуть вважатися правомірним. Реєстрація права власності на спірну квартиру здійснено невідомою особою по втраченому паспорту на імя [PERSON], таким чином підставі зазначеної реєстрації є протиправними. Відповідно до змісту ст. 16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся за захистом порушеного права власності на новозбудоване майно, тобто у даному випадку наявний спір про право, який не відноситься до публічно-правових відносин і повинен розглядатися за правилами ЦПК України. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права або обмежений у його здійснені. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. № 1952-IV, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, у т.ч. право власності на нерухоме майно. Статтею 26 зазначеного Закону передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Таким чином, з досліджених вище в мотивувальній частині рішення документів суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання недійсним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області № 16497492 від 15 жовтня 2014 року в частині оформлення права власності на квартиру № 129 у будинку № 39/2 корп. 1 по вул. Грушевського Михайла у м. Одеса за [PERSON]; скасування державну реєстрацію права власності [PERSON] на нерухоме майно (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 477339751101) квартиру [ADDRESS] корп.1 в м. Одесі та визнання недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 28134895 від 15.10.2014 року видане на імя [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER], на квартиру № 129 у будинку № 39/2 корп. 1 по вул. Грушевського Михайла в м. Одеса підлягають задоволенню. Між тим, суд не вбачає законних підстав для задоволення вимог позивача щодо визнання права приватної власності на жилу двокімнатну квартиру № 129 у будинку № 39/2 корп. 1 по вул. Грушевського Михайла у м. Одеса, оскільки дана вимога є передчасною, так як права позивача в даному випадку не порушені, оскільки він до третьої особи Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції із заявою про державну реєстрацію права власності не звертався, відмови не отримував. У даному випадку вимоги щодо скасування свідоцтва про право власності та державну реєстрацію права власності [PERSON] відповідають такому способу захисту цивільних прав та інтересів, передбаченому ст. 16 ЦК України, як відновлення становища, що існувало до порушення. Саме у такий спосіб порушене право позивача на спірне майно може бути захищено з метою відновлення становища, що існувало до порушення права.

Outcome: partial