Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення в користь ВАТ Тернопільобленерго в особі його структурного підрозділу Підволочиського РЕМ 2757 грн 26 коп заборгованості за спожиту електроенергію. В обґрунтування позову посилається на те, що між ВАТ Тернопільобленерго Підволочиським РЕМ та [PERSON] укладено договір про користування електричною енергією № 101228 від 20 січня 2011 року, відповідно до умов якого енергопостачальник бере на себе зобовязання надійно постачати Споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності електроустановок споживача, а він у свою чергу зобовязується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором.\~Свої зобов'язання з постачання електроенергії до домогосподарства, що розташоване в с.Остапє енергопостачальник виконав, натомість в порушення п. 20 Договору та п. 22,42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених ПКМ України від 26 липня 1999 року № 1357, якими встановлено обовязковість виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності, відповідач не сплатила за спожиту теплову енергію, внаслідок чого станом на 19 липня 2017 року утворилась заборгованість перед енергопостачальником на суму 2757,26 грн. Враховуючи те, що добровільно ліквідувати заборгованість відповідач відмовляється, позивач просить позов задовольнити, стягнути суму заборгованості за спожиту електроенергію, а також 1600 грн судового збору. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач згідно позовної заяви просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не зявився, не повідомивши про причину повторної неявки, відзиву не подав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1\~ст. 5 ЦПК України\~передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що 20 січня 2011 року між ВАТ Тернопільобленерго Підволочиським РЕМ та [PERSON], жителькою с. Остапє Підволочиського району укладено договір про користування електричною енергією № 101228 відповідно до умов якого енергопостачальник бере на себе зобовязання надійно постачати Споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 5 к Вт електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості, а Споживач зобовязується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором.\~Особовий рахунок споживача 101228. У відповідності до п. 20 Договору споживач несе відповідальність за прострочення внесення платежів за електричну енергію, порушив правил користування електричною енергією, та ін. Взаємовідносини сторін, не врегульовані цим договором згідно п. 21 Договору, регламентуються законодавством. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до\~ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживання енергії можливо лише на підставі договору з енергопостачальником. Відповідно до п. 38\~Правил користування електричною енергією\~для населення (далі\~ПКЕЕН), затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357\~енергопостачальник зобов'язується забезпечувати надійне постачання електричної енергії згідно з умовами ліцензій та договором. Відповідно до п. 42\~ПКЕЕН\~побутовий споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Згідно із п.19\~ПКЕЕН\~розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку. Відповідно до п. 20\~ПКЕЕН, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Пункт 23\~ПКЕЕН\~вказує, що оплата спожитої електричної енергії, в тому числі на підставі визнаної претензії, здійснюється побутовим споживачем шляхом зарахування коштів виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач користуючись наданими послугами, від останніх не відмовилася, визнаючи таким чином наявність заборгованості. Однак, свої зобов'язання в частині своєчасної оплати за спожиту електроенергію відповідач [PERSON] не виконала, загальна заборгованість абонента згідно договору про користування електричною енергією № 101228 від 20 січня 2011 року станом на 19 липня 2017 року складає 2757,26 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості № 218 від19 липня 2017 року. Споживач в силу п. 48\~ПКЕЕН, несе відповідальність згідно із законодавством за порушення\~Правил користування електричною енергією. Статтею 526 ЦК України\~передбачає, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього ж\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно\~ст. 509 ЦК України\~зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно із\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Відповідно до ст.ст.\~6,\~627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до\~ст.629 ЦК України\~договір, який укладено відповідно до вимог цивільного законодавства є обовязковим для виконання. Відповідно до\~ст.11 ЦК України\~цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Статтею 14 ЦК України\~встановлено, що цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. При цьому відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження ненадання чи неналежного надання позивачем послуг за спірний період. На підставі зазначеного, дослідивши матеріали справи, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку щодо необхідності задоволенні позовних вимог, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в сумі 2757,26 грн за користування електричною енергією. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1600,00 гривень.

Outcome: approved