Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначає,\~що29 липня 2017 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON] [INFO] , який на даний час проживає з позивачкою за місцем проживання та реєстрації. У свою чергу, [PERSON] відмовляється добровільно надавати кошти на утримання позивача та на утримання дитини, а оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, ніде не працює і потребує матеріальної допомоги позивач змушена була звернутися до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері. Позивач просить стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1000 гривень щомісячно, до досягнення сином - [PERSON] , [INFO] трирічного віку, допустивши рішення суду до негайного виконання в межах місячної суми стягнення аліментів, починаючи стягнення з моменту пред`явлення позову з 25 березня 2019 року. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2019 року було відкрито загальне позовне провадження у даній справі. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої із матеріалами позову ознайомився проте відзиву не надавав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Згідно\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу\~ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»\~є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих \~Конституцією\~і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано\~Законом №475/97-ВР\~(475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що 29 липня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] , було укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис №129, про що було видано свідоцтво серія [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітнього сина : [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області 12 лютого 2019 року, який на даний час проживає з позивачем. У позовній заяві позивач зазначає, що [PERSON] працює, має постійний дохід,, аліменти на утримання інших осіб він не сплачує, але добровільно матеріальну допомогу на утримання матері дитини, яка доглядає дитину, надавати не бажає. Згідно з ч. 2\~ст. 91 СК України\~жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84\~та статей\~86\~і\~88\~цього\~Кодексу. Частиною 2\~ст.84 СК України\~визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст.84 СК України\~право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тобто основною обов`язковою умовою для надання матеріальної допомоги дружині до досягнення дитиною трирічного віку є існування об`єктивної можливості чоловіка надавати таку допомогу. Ураховуючи, що відповідач відзиву не подав, ознайомився зі справою, чим фактично, визнав позовні вимоги, суд вважає, що відповідач є таким, що може надавати матеріальну допомогу на утримання позивача до досягнення їх спільним сином [PERSON] трьох років. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст.80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, яка виховує малолітню дитину, той факт, що на утриманні відповідача є ще одна малолітня дитина [PERSON] [INFO] , суд вважає, що відповідач у змозі сплачувати аліменти на утримання позивача в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 25 березня 2019 року і до досягнення [PERSON] , [INFO] - трьох років. Таким чином задовольнивши позовні вимоги позивача частково. У відповідність вимогам ч.6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial