Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 99490,00 грн. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.07.2018 року ПрАТ «СК «АХА Страхування» було застраховано цивільно-правову відповідальність наземного транспортного засобу «Субару», д.н. [NUMBER] , про що видано поліс №АМ/457199 з встановленим у ньому франшизою у сумі 510,00 грн. лімітом відповідальності за шкоду спричинену майну у розмірі 100000,00 грн., шкоду спричинену здоров`ю в сумі 200000,00 грн. 26.09.2018 року на вул. Кайсарова, 15 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Субару», д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] «Хюндай», д.н. [NUMBER] та «БМВ», д.н. [NUMBER] . Крім того, водій [PERSON] 26.09.2018 року керуючи автомобілем «Субару», д.н. [NUMBER] в м. Києві по вул. Кайсарова, 15 будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди залишив місце ДТП. Вина [PERSON] підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.11.2018 року. 06.12.2018 року ПрАТ «УАСК «АСКА» отримано заяву потерпілого [PERSON] щодо відшкодування шкоди заподіяної життю та здоров`я та про страхове відшкодування за ДТП, яка сталася 26.09.2018 року. ПрАТ «УАСК «АСКА» визнало ДТП страховою подією та виплатило потерпілому страхове відшкодування у розмірі 99490,00 грн. на підставі звіту №18.11.2018 від 06.0.2019 року, рахунку страхового відшкодування та страхового акту №9812 від 07.02.2019 року, що підтверджується платіжним дорученням №7085 від 29.03.2019 року. На підставі п. в) ч. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ст.ст. 27, 1191 ЦК України позивач просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження участь сторін у справі є не обов`язковою. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.07.2018 року ПрАТ «СК «АХА Страхування» було застраховано цивільно-правову відповідальність наземного транспортного засобу «Субару», д.н. [NUMBER] , про що видано поліс №АМ/457199 з встановленим у ньому франшизою у сумі 510,00 грн. лімітом відповідальності за шкоду спричинену майну у розмірі 100000,00 грн., шкоду спричинену здоров`ю в сумі 200000,00 грн. 26.09.2018 року на вул. Кайсарова, 15 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Субару», д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] «Хюндай», д.н. [NUMBER] та «БМВ», д.н. [NUMBER] . Вказана ДТП сталася з вини водія [PERSON] що підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.11.2018 року. Крім того, водій [PERSON] 26.09.2018 року керуючи автомобілем «Субару», д.н. [NUMBER] в м. Києві по вул. Кайсарова, 15 будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди залишив місце ДТП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальному провадженні або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автомобілем «Субару», д.н. [NUMBER] , внаслідок чого позивач поніс значні матеріальні збитки, є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП. 06.12.2018 року ПрАТ «УАСК «АСКА» отримано заяву потерпілого [PERSON] щодо відшкодування шкоди заподіяної життю та здоров`я та про страхове відшкодування за ДТП, яка сталася 26.09.2018 року. ПрАТ «УАСК «АСКА» визнало ДТП страховою подією та виплатило потерпілому страхове відшкодування у розмірі 99490,00 грн. на підставі звіту №18.11.2018 від 06.0.2019 року, рахунку страхового відшкодування та страхового акту №9812 від 07.02.2019 року, що підтверджується платіжним дорученням №7085 від 29.03.2019 року. Відповідно до п. в) ч. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарських препарати, виготовлені на їх основі (крім ти, що водять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до п. 2.10 (б) ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди воді зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Оскільки відповідач не відшкодувала шкоду в добровільному порядку та згідно з положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач отримав право вимоги на таке відшкодування. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в розмірі понесених витрат в сумі 99490,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 1921,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved