Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про витребування майна із чужого незаконного володіння, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником земельної ділянки [NUMBER], площею 4,33 га, розташованої на території Кам»янобрідської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області на підставі державного акту від 11 квітня 2002 року. Відповідач використовує земельну ділянку на підставі договору оренди землі від 18 травня 2012 року, який він не підписував та не укладав. Крім того, з огляду на Договір оренди землі, який надано СТОВ «Агрофірма Нива» до відділу Держкомзему в Ульяновському районі для його реєстрації та який було зареєстровано, грубо порушені вимоги Закону України «Про оренду землі»: 1. В договорі відсутня одна з істотних умов передача в заставу та внесення до статутного фонду оренди земельної ділянки, яка передбачена ст.15 Закону України «Про оренду землі». 2. В Договорі оренди землі та у всіх його невід'ємних частинах відсутня печатка Орендаря СТОВ «Агрофірма «Нива», а згідно з абзацом 2 ч.2 ст.207 «Вимоги до письмової форми правочину» ЦК України, правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства та скріплюються печаткою. 3. Відсутня дата укладення договору оренди землі. 4. Пункт 5 Договору оренди свідчить про те, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки проіндексована станом на 01.01.2009 року, однак державна реєстрація Договору здійснена 18.05.2012 року. 5.Відсутня дата засвідчення підпису Орендодавця та Орендаря представником сільської ради. 6. В акті визначення меж земельної ділянки в натурі відсутня дата та рік. 7. В акті прийому-передачі земельної ділянки відсутня дата та рік, в наявності численні виправлення, зазначено «виправленому вірити» без підпису посадової особи, яка здійснила виправлення. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених ст.15 Закону Укураїни « Про ореннду землі», також порушення ст.4-6,11,17,19 цього закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили суд ухвалити рішення, яким витребувати у відповідача та повернути позивачу належну йому на підставі державного акту земельну ділянку за [NUMBER], розміром 4,33 га, що розміщена на території Кам»янобрідської сільської ради, Ульяновського району Кіровоградської області та зобов»язати відповідача не чинити перешкод у користуванні зазначеною земельною ділянкою та повернути її позивачу. Представники відповідача в судовому засіданні заперечили, щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представників відповідача дослідивши матеріали справи в сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволені позовних вимог необхідно відмовити, виходячи з наступного. Згідно ст.41 Конституції України та ч.1, ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки [NUMBER], площею 4,33 га, розташованої на території Кам»янобрідської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області на підставі державного акту від 11 квітня 2002 року ( а.с.15). Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації та на підставі ч. 1 ст.210, ч. 3 ст.640 ЦК України, ч.2 ст. 125 ЗК України, ст. 18 Закону України «Про оренду землі» є укладеним з моменту його державної реєстрації. СТОВ «Агрофірма «Нива» володіє та користується вказаною земельною ділянкою на підставі договору оренди землі, укладеного 18 травня 2012 року між ним та від імені [PERSON] строком на 5 років. Договір зареєстрований 22 травня 2012 року у відділі Держкомзему в Ульяновському районі. Отже спірний договір оренди земельної ділянки є укладеним, оскільки в установленому законом порядку було здійснено його державну реєстрацію, а тому витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння без визнання спірного договору недійсним, не ґрунтується на вимогах закону. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1-3,5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Беручи до уваги той факт, що оскільки в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію спірного договору оренди землі, то він є укладеним, а отже оспорюваним та за рішенням суду може бути визнаний недійсним. Така правова позиція узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння без визнання спірного договору оренди землі недійсним не грунтуються на законі, а тому позов задоволенню не підлягає. Судові витрати суд розподіляє відповідно до положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved