Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO] в м. Сніжне Донецької області помер її батько [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно: недоотримана пенсія, яку вона, як спадкоємиця першої черги, має намір отримати у Волноваському об`єднаному Управлінні Пенсійного фонду в Донецькій області. Своєчасно позивач не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини через те, що проведення ООС на території Донецької області ускладнює її переміщення з м. Сніжне Донецької області, де вона зареєстрована до смт. Новотроїцьке, де вона зареєстрована як тимчасово переміщена особа. Лише 28.10.2019р. на підставі рішення суду про встановлення факту смерті отримала свідоцтво про смерть батька. Просила визнати причину пропуску нею строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини поважною та визначити додатковий тримісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 22 листопада 2019 року ухвалою Волноваського районного суду відкрито провадження за правилами загального провадження. 20 січня 2020 року ухвалою Волноваського районного суду закрито підготовче провадження по цивільній справі. 21 січня 2020 Волноваським районним здійснено запит до Волноваської державної нотаріальної контори щодо встановлення кола спадкоємців після смерті [PERSON] . Позивач у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала з підстав, наведених у позові. Відповідач у судове засідання представника не направив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено відповідною розпискою про отримання судової повістки. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м. Сніжне Донецької області помер [PERSON] (а.с.7) Свідоцтво про смерть [PERSON] видане Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 28.10.2019р. (а.с.7) Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді недоотриманої пенсії, яку позивач має намір прийняти. Згідно інформації Волноваської державної нотаріальної контори №239/01-16 від 18.02.2020 р. після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалась, заповіти від його імені не посвідчувались. Родинний зв`язок між позивачем і померлим підтверджений відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, у яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд враховує те, що [PERSON] помер на тимчасово окупованій території, що створило для позивача реальні перешкоди зареєструвати його смерть та отримати свідоцтво про смерть, що підтверджено наведеними вище доказами. Крім того позивач, як дружина померлого є спадкоємицею першої черги, від спадщини не відмовилася, бажає її прийняти. Суд визнає зазначені обставини об`єктивними, істотними, а тому є достатні підстави для визначення їй додаткового строку в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року зазначено, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Проаналізувавши добуті у судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що зазначені позивачем причини пропущення строку для прийняття спадщини є поважними і такими, що могли перешкодити йому своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, тому вважає необхідним надати строк для подання заяви про прийняття спадщини на три місяці з дня набрання рішенням законної сили, вважаючи саме такий термін достатнім для звернення до нотаріуса з відповідною заявою. На підставі викладеного,

Outcome: approved