Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500193428 від 25.11.2010 р. у розмірі 53722,3 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 25.11.2010 р. між ПАТ «Альфа-Банк» (банк або кредитор) та [PERSON] (позичальник) було укладено кредитний договір № 500193428, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит, а позичальник прийняв кредит на наступних умовах: сума кредиту, валюта кредиту: 49 900 гривень; процентна ставка за користування кредитом: 17%; дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків: 26.11.2013 р. ; комісійна винагорода за послуги «Альфа-Сервіс»- 600 грн. за кожний місяць користування кредитом. Відповідач свої зобов'язання не виконав, в результаті чого станом на 23.12.2013 р. має прострочену заборгованість по тілу кредиту - 33040,19 грн.; прострочені відсотки за користування кредитом - 1618,87 грн.; прострочену комісія - 9863,24 грн.; пеню - 9200 грн., а всього 53722,3 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовних вимогах просив суд розглядати справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, про причини неявки не повідомив, заперечення на позову та заяву про відкладення розгляду справи не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. 25.11.2010 р. між ПАТ «Альфа-Банк» (банк або кредитор) та [PERSON] (позичальник) було укладено кредитний договір № 500193428, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит, а позичальник прийняв кредит на наступних умовах: сума кредиту, валюта кредиту: 49 900 гривень; процентна ставка за користування кредитом: 17%; дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків: 26.11.2013 р. ; комісійна винагорода за послуги «Альфа-Сервіс»- 600 грн. за кожний місяць користування кредитом (а.с. 12-17). Відповідно до копії договору факторингу № 2013-1 від 23.12.2013р. укладений між ПАТ «Альфа-Банк» (клієнт) та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (фактор) в порядку та на умовах, визначених цим договором, фактор зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників (які надалі, в залежності від контексту, іменуються «Боржники» або «Боржник») за договорами (надалі іменуються «Основні договори» або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до договору, що додається до даного Договору на паперовому носії. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права, які належать клієнту за основними договорами, на умовах передбачених Основними договорами, за виключенням прав нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами Основних договорів-п. 2.1 (а.с. 4-6). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет, умов, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях - ч. 4 ст. 60 ЦПК України. Проте, ТОВ «Росвен Інвест Україна» не надано Додаток № 1-1 до договору факторингу № 2013-1 від 23.12.2013р. (далі - Договір факторингу), який відповідно до п. 2.1 додається на паперовому носії та містить перелік договорів за якими ТОВ «Росвен Інвест Україна» набув належне право вимоги до боржників. Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд не приймає до уваги у якості належного та допустимого доказу щодо набуття ТОВ «Росвен Інвест Україна» право вимоги до боржника [PERSON], витяг з копії Реєстру передачі Прав Вимоги до договору факторингу № 2013-1 від 23.12.2013р., укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (а.с. 8), оскільки Договором факторингу передбачено, що перелік договорів по яким відступлено ПАТ «Альфа-Банк» право вимоги ТОВ «Росвен Інвест Україна» міститься в Додатку № 1-1 до Договору факторингу, що додається на письмовому носії. Так, аналізуючи зібрані докази, суд дійшов висновку про відсутності належного підтвердження факту відступлення ПАТ «Альфа Банк» прав вимоги за кредитним договором № № 500193428, у зв'язку з чим позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed