Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача мотивуючи його тим, що він є власником спірного житлового будинку, в якому зареєстрований його онук, відповідач [PERSON], який вже тривалий час не проживає в даному будинку не оплачує комунальній послуги та не бере участі в його утриманні. З червня 2016 року відповідач виїхав за межі України і на теперішній час місце перебування відповідача йому невідоме. Враховуючи вищевикладене позивач просить задовольнити його позовні вимоги та визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком №11-А, за адресою: місто Херсон, провулок Інгульський. Позивач в судове засідання не зявився. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився\~про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу від 16.03.2010 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17 березня 2010 року №25594900, [PERSON] на праві власності належить житловий будинок, який розташований за адресою: місто Херсон, провулок Інгульский, 11-А. Відповідно до довідки №22, виданої 22 лютого 2018 року головою органу самоорганізації населення квартального комітету №9 Дніпровського району м.\~Херсона, та наданих копій карток реєстрації особи, у житловому будинку зареєстровані: позивач [PERSON], [PERSON] дружина позивача; [PERSON] онук позивача; [PERSON]. Факт непроживання відповідача [PERSON] підтверджено актом про відсутність особи, зареєстрованої в житловому приміщенні, складеного 22.02.2018\~року комісією у складі голови органу самоорганізації населення квартального комітету №9 Дніпровського району м. Херсона [PERSON], сусідів позивача: [PERSON]М, [PERSON], в якому зазначено, що [PERSON] за адресою: місто Херсон, провулок Інгульський, будинок 11-А, не проживає з червня 2016 року, його особисті речі в будинку відсутні. Згідно зі\~ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого\~майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сімї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. При цьому, ч.2\~ст. 405 ЦК України, передбачені,\~спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього можу бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Статтею 9 ЖК України\~визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. У п. 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня\~1985 року № 2\~Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами\~Житлового кодексу України\~судам роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. У відповідності до\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав обєктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач не чинив, майно та речі відповідача в квартирі відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало. Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірній квартирі з червня 2016 року, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку. На\~підставі викладеного,

Outcome: approved