Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом\~ до відповідача, по якому просить суд стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно з моменту подачі позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтувала наступним. 01 жовтня 1999 року, у Першому відділі державної реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 173. Від шлюбу у сторін, 04.08.2001 року народилася донька [PERSON] та 22.06.2004 року - донька [PERSON], які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. З відповідачем [PERSON] не проживає, матеріальну допомогу на утримання дітей [PERSON] не надає. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 2.000,00 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.01.2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON], [INFO],\~ який зареєстрований за адресою: [INFO] на користь [PERSON], [INFO],\~ яка зареєстрована за адресою: [INFO] аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з 11 листопада 2015 року до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 04.08.2019 року, а з 04.08.2019 року - у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно на утримання [PERSON], [INFO], але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття, тобто до 22.06.2022 року. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.07.2016 року вищезазначене заочне рішення суду скасовано та справу призначено до розгляду в загальному порядку. Позивачка викладене в позовній заяві підтримує в повному обсязі, та просила суд позов задовольнити. Відповідач до судового засідання не зявився, про дату, час та місце проведення якого повідомлений належним чином. Від представника на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої вона якою вона визнала позов в частині стягнення аліментів в розмірі 1/12 частини доходу. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, дійшов висновку про можливість задоволення даного позову частково, виходячи із нижче викладених підстав. Як випливає з матеріалів справи, 01 жовтня 1999 року, у Першому відділі державної реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 173. Від шлюбу у сторін, 04.08.2001 року народилася донька [PERSON] (свідоцтво про народження серія 1-ЖД № 183123) та 22.06.2004 року - донька [PERSON] (свідоцтво про народження серія 1-ЖД № 214839), які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. З відповідачем [PERSON] не проживає, матеріальну допомогу на утримання дітей [PERSON] не надає та на даний час офіційно ніде не працює, відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER] є пенсіонером по інвалідності (інвалід 2 групи з дитинства). Відповідач, являючись батьком, зобов'язаний нести рівні з позивачем матеріальні витрати, відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України: « Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини». Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Визначаючи спосіб виконання батьком обовязку утримувати дитину (дітей), суд враховує стан здоровя та матеріальне становище не тільки дітей, а й відповідача, тому вважає можливим стягнення аліментів в частці від всіх виді заробітку (доходу) [PERSON] в розмірі 1/3, а з 04.08.2019 року у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання [PERSON] до досягнення нею повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З наведеного вище, суд вважає позов законним, обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити частково. На підставі ст. ст. 141, 150, 180-182, 183 Сімейного кодексу України, ст. ст. 3-4, 6-8, 10-12, 15, 59-60, 88, 109, 197, 208-209, 212-215, 218, 224-226, 294, 367 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial