Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку (пай), кадастровий номер 3522280400:02:000:9014 площею 3,29 гектари, розташовану на території Богданівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги обґрунтовував тим, що [INFO] померла його тітка - [PERSON] . Після смерті останньої відкрилась спадщина на земельну ділянку кадастровий номер 3522280400:02:000:9014 площею 3,29 гектари, розташовану на території Богданівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла зазначену земельну ділянку на його ім`я. У встановлений законом строк, звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, отримав відмову останнього. Відмову мотивовано існуванням спору між спадкоємцями. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Надали заяви, в яких просить справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, не надав. Відзив на позов не подано. У зв`язку з чим, відповідно до ухвали Знам`янського міськрайонного суду від 03.09.2020, розгляд справи проводиться заочно. Третя особа - приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Лігута Л.В., у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Матеріали справи містять її заяви про розгляд справи за її відсутності в судових засіданнях, які було призначено за часом раніше. Свою позицію щодо позовних вимог, остання не висловила, надала на запит суду копію спадкової справи №147/2018. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з заповітом від 03.05.2018, посвідченим секретарем Богданівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області Панасюк Т.М., [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , заповіла земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,29 га, кадастровий номер 3522280400:02:000:9014, яка розташована на території Богданівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області - [PERSON] . Заповіт зареєстровано в реєстрі за №62 (а.с.6). Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.07.2018 виданим Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] померла [INFO] в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області (а.с.8). Право власності [PERSON] , на земельну ділянку кадастровий номер 3522280400:02:000:9014 площею 3,29 гектари, розташовану на території Богданівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, підтверджено Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯИ №660134; витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-3506456152019 від 24.01.2019 (а.с.9,11). З матеріалів спадкової справи №147/2018, заведеної приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігутою Л.В., вбачається, що з заявою про прийняття спадщини на земельну ділянку кадастровий номер 3522280400:02:000:9014 площею 3,29 гектари, розташовану на території Богданівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, згідно з заповітом звернувся [PERSON] (а.с.37). Згідно з довідкою відділу реєстрації місця проживання виконкому Саксаганської районної у місті ради за №711/02-14 від 22.11.2018, [PERSON] . [INFO] , на день смерті ( [INFO] ), була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 28.11.1997 по 05.07.2018. На день смерті [PERSON] , за даною адресою зареєстрований [PERSON] , [INFO] (а.с.46). З повідомлення нотаріуса від 29.10.2019 за №712/02-14, адресованого [PERSON] , вбачається, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , не можливо у зв`язку з тим, що між спадкоємцями виникли сперечання (а.с.49). З листа приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігути Л.В., від 25.01.2020 за вих. №15/02-14, вбачається, що згідно з інформацією відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривий Ріг, на день смерті [PERSON] , разом з нею за адресою: [ADDRESS] . був зареєстрований її чоловік - [PERSON] , [INFO] , непрацездатний за віком, який в згідно зі ст. 1241 ЦК України, має право на обов`язкову частку спадщини після смерті [PERSON] та який згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким. що прийняв спадщину (а.с.34). На неодноразові запити суду в чому полягають суперечки між спадкоємцями та з яких підстав, вони є перепоною для видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після померлої [INFO] , [PERSON] , як про це вказано у листі від 29 жовтня 2019 року адресованому позивачу, нотаріусом відповіді не надано. Постанова про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, в матеріалах справи та в матеріалах копії спадкової наданої на запит суду, відстуня. Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, що закріплено положеннями ст. 1218 ЦК України. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна». З матеріалів спадкової спадкової справи, заведеної після смерті спадкодавця [PERSON] , вбачається, позивач, будучи спадкоємцем за заповітом, у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, надавши при цьому нотаріусу правовстановлюючі документи на спадкове майно, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено листом, в якому як підставу відмови, зазначено про спір між спадкоємцями, при цьому відмову у вчиненні нотаріальних дій у встановленому законом порядку, нотаріусом не винесено, в чому та між ким існує спір, позивачу не роз`яснено. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р. у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно роз`яснень п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. З огляду на вищевикладене та враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця - [PERSON] , та прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви нотаріусу надавши при цьому правовстановлюючі документи на спадкове майно, однак через відмову нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, у позасудовому порядку не має можливості реалізувати своє право на спадщину, тому суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved