Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 15188 грн. 72 коп. Вказав, що відповідач звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим останньою підписано заяву без номеру від 10.09.2013 року. В подальшому вона отримала кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В результаті невиконання своїх фінансових зобов`язань перед Банком, у останньої виникла заборгованість, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 4181 грн. 80 коп., заборгованості за простроченим тілом кредиту - 3356 грн. 24 коп., заборгованості за нарахованими відсотками - 0 грн.00 коп., нарахованої пені за прострочене зобов`язання - 6351 грн. 22 коп., нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 100 грн. 00 коп.; штрафу - 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), штрафу - 699 грн. 46 коп. (відсоткова складова). Просить стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за кредитним договором б/н від 10.09.2013 року, загальний розмір якої станом на 01.07.2019 року становить 15188 грн. 72 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіславши заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач повторно не з`явилася в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила та відзиву не подала. Згідно з ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 жовтня 2019 року, розгляд справи проводиться заочно. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг. Як наслідок відповідачем підписано заяву без номеру від 10.09.2013 року та отримано кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В результаті невиконання своїх фінансових зобов`язань перед Банком, у останньої виникла заборгованість, яка станом на 01.07.2019 року складається із: заборгованості за тілом кредиту - 4181 грн. 80 коп., заборгованості за простроченим тілом кредиту - 3356 грн. 24 коп., заборгованості за нарахованими відсотками - 0 грн.00 коп., нарахованої пені за прострочене зобов`язання - 6351 грн. 22 коп., нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 100 грн. 00 коп.; штрафу - 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), штрафу - 699 грн. 46 коп. (відсоткова складова). Загальний розмір заборгованості становить 15188 грн. 72 коп. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з положенням ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з п.21 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Договір складається з підписаної відповідачем заяви, «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користуання платіжною карткою» та «Тарифів Банку», що підтверджується підписом відповідача у заяві. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру встановленого банком кредитного ліміту, відповідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 договору. Пунктом 1.1.3.2.4 договору для АТ КБ «Приватбанк» передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. Відповідно до п.п.2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 договору, позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. А у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Пунктом 2.1.1.12.1 договору сторонами погоджено, що зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісі, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговим зобов`язанням. Згідно з п.2.1.1.12.2 договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує Банку проценти в розмірі зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 договору. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно з п.2.1.1.12.2.1 договору клієнт сплачує банку проценти у подвійному розмірі від зазначених у тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашені суми простроченного кредиту згідно з п.2.1.1.12.6.1 договору на суму 100 грн. клієнт сплачує банку пеню відповідно до становлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. При порушенні позичальником строків платежів попо якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобо`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритими у валюті USD) та 5% від суми позову. Відповідно до п.п.2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим договором. Відповідно до п. 1.1.7.11, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонговується на такий самий строк. За змістом ст.ст.526, 527, 530, 610 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, дане зобов`язання має бути виконане у зазначений період часу. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язання. Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.546 та ст.549 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Враховуючи, що [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, суд вважає, що заборгованість за тілом кредиту та заборгованість за простроченим тілом кредиту, що вказана в розрахунку заборгованості за договором, за станом на 01.07.2019 року, в сумі 7538 грн. 04 коп. (4181 грн. 80 коп. + 3356 грн. 24 коп.), підлягає стягненню з неї у повному обсязі. Наданий позивачем розрахунок заборгованості сумнівів у суду не викликає. Вирішуючи питання про стягнення пені та штрафів, суд враховує, що відповідно до ст.549 ЦК України пеня і штраф є одним із видів цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування разом за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених в ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення (правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15). Як з`ясовано, підстави для застосування неустойки позивачем доведені, але він не визначився з приводу різновиду неустойки, який підлягає застосуванню та пред`явив вимоги, які одночасному задоволенню не підлягають. Відтак, суд має можливість самостійно визначити, яка з пред`явлених вимог підлягає задоволенню та вважає за доцільне стягнути з відповідача лише штраф у розмірі 5% від суми заборгованості з урахуванням відсотків. Отже, позов підлягає частковому задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту - 4181 грн. 80 коп., заборгованості за простроченим тілом кредиту - 3356 грн. 24 коп. та штрафу (процентна складова) в сумі 699 грн. 46 коп., всього -8237 грн. 50 коп. В частині вимог про стягнення заборгованості за пенею за прострочене зобов`язання в сумі 6351 грн. 22 коп., за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., в сумі 100 грн. 00 коп. та штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина) слід відмовити з підстав, наведених вище. Також у відповідності до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з [PERSON] на користь банку підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст.526, 527, 530, 610, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: partial