Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху», третя особа - [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, у якому просив стягнути з відповідачів солідарно на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 71 760,98 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 25 липня 2018 року о 08:10 год. в м.Києві на перехресті вул.Полтавської та Тургенєвської за участі автомобіля SEAT Cordoba, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля FORD Kuga, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , відбулась дорожньо- транспортна пригода, в якій вказані автомобілі зазнали пошкоджень. Так, рухаючись по вул. Полтавській та виїжджаючи на перехрестя з вул.Тургенєвською перед перехрестям вказаних доріг, позивач не виявив жодних знаків пріоритету, які б регулювали рух на даному перехресті та встановлювали черговість його проїзду, тому сприйняв його, як перехрещення рівнозначних доріг. При проїзді вказаного перехрещення рівнозначних доріг керувався вимогами п.16.12 ПДР, згідно якого на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух. Оскільки перешкод справа у мене не було, тому позивач продовжив рух на перехрестя, де і відбулось зіткнення з автомобілем FORD Kuga, який рухався по вул.Тургенєвській з лівого боку від останнього. Вже після ДТП при детальному огляді прилеглої до перехрестя території на узбіччі вул.Полтавська у гілках дерев було виявлено знак 2.2 (проїзд без зупинки заборонено), якого взагалі не було видно з місця водія під час руху проїжджою частиною, [PERSON] не знав про його наявність та за таких умов не міг його виявити, тому не мав можливості виконати його вимоги. За таких обставин, вважає, що у даному випадку дорожньо-транспортна пригода сталася саме через неналежне утримання автомобільної дороги та вулиці, що проявляється, зокрема, у неналежному утриманні дорожніх знаків, а саме не забезпечення їх видимості для учасників дорожнього руху відповідно до вимог п.8.21 Правил дорожнього руху на відстані не менш як 100 м за напрямком руху. Вказані недоліки в утриманні дорожніх знаків були усунуті вже після ДТП та після звернення позивача до поліції про притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, передбаченої ч,4 ст.140 КУпАП. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту автомобіля SEAT Cordoba у відповідності до технологічних вимог завода-виробника становить 70560,98 грн. Вартість проведення автотоварознавчого дослідження становить 1200,00 грн. За таких обставин, вважає, що відповідальними особами за завдану шкоду є виконавчий орган КМР (КМДА), як орган місцевого самоврядування, та КП «Центр організації дорожнього руху», що зобов`язане належним чином утримувати дорожні знаки, при цьому у позасудовому порядку вирішити питання про відшкодування завданої позивачу шкоди не вдалося, а відтак позивач звернувся із вказаним позовом до суду. Ухвалою від 26 березня 2019 року по справі відкрито провадження. 16 квітня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від КП «Центр організації дорожнього руху», згідно якого останній заперечував проти позовних вимог у повному обсязі та просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає [PERSON] неналежним позивачем по справі, адже власником транспортного засобу, якому завдано шкоду, є [PERSON] Поряд із тим, відсутня вина відповідача у заподіянні шкоди, про що свідчить факт не складення протоколів про адміністративне правопорушення на працівників КП «Центр організації дорожнього руху» працівниками поліції. Поряд із тим, відповідач критично відноситься до визначеного позивачем розміру завданої шкоди, адже у наданому до суду протоколі відсутній перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу. Електронний доказ у вигляді диску з відеозаписом про відсутність видимості дорожніх знаків на думку відповідача є сумнівним та потребує безпосереднього дослідження у судовому засіданні. 07 травня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), за змістом якого остання вважає, що особою, відповідальною за завдану шкоду позивачеві, є КП «Центр організації дорожнього руху», при цьому вина КМР (КМДА) у завданні такої шкоди не доведена. Ухвалою суду від 22 травня 2019 року витребувано у Прилуцькому міськрайонному суді Чернігівської області матеріали справи про адміністративне правопорушення № 742/2932/18 (провадження №3/742/686/18) стосовно вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім того, ухвалою суду від 22 травня 2019 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору, [PERSON] Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити з підстав, що викладені у ньому. Представник відповідача КМР (КМДА) у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечував та просив відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача КП «Центр організації дорожнього руху» у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечував та просив відмовити у задоволенні позову. Треті особи про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, проте у судове засідання не з`явились. Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача КМР (КМДА), представника відповідача КП «Центр організації дорожнього руху», дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, довіреністю від 03 січня 2019 року, [PERSON] , як власник автомобіля SEAT Cordoba, д.н.з. [NUMBER] , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого ВРЕР-7 УДАІ в м. києві 29 червня 2008 року, уповноважив [PERSON] , продати вказаний автомобіль, для чого надав йому право, зокрема, керувати автомобілем. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 25 липня 2018 року, серія БД №053431, 25 липня 2018 року о 08 год. 10 хв. [PERSON] в м.Київ по вул.Тургенєва, буд.82 А, керуючи транспортним засобом SEAT CORDOBA, д.н.з. [NUMBER] , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул.Полтавської не надав переваги в русі транспортному засобу Ford KUGA, д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , що рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів, чим порушив п.16.11 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП. Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 вересня 2018 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в зв`язку з відсутності складу адміністративного правопорушення закрито. За змістом вказаної постанови, оскільки 25 липня 2018 року на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилася за участю транспортних засобів SEAT CORDOBA, д.н.з. [NUMBER] та Ford KUGA, д.н.з. [NUMBER] , дорожній знак 2.2 (проїзд без зупинки заборонений) не міг бути в полі зору водія, оскільки видимості знаку перешкоджали дерева, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тобто в діях [PERSON] відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, через що провадження по праві підлягає закриттю. Згідно Висновку автотоварознавчого дослідження, що складений суб`єктом оціночної (експертної) діяльності [PERSON] від 17 грудня 2018 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля SEAT Cordoba, у відповідності до технологічних вимог завода-виробника, становить 70560,98 грн. Крім того, вартість проведення автотоварознавчого дослідження становить 1200,00 грн., згідно квитації до прибуткового касового ордера № 108/18 від 17 грудня 2018 року. За таких обставин, позивач вважає, що саме внаслідок неправомірних дій відповідача КМР (КМДА), як органу місцевого самоврядування, та КП «Центр організації дорожнього руху», що зобов`язане належним чином утримувати дорожні знаки, у відповідності до статуту, йому було завдано матеріальної шкоди у розмірі 71 760,98 грн. Разом з тим, з такими доводами позивача суд не може погодитись, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про автомобільні дороги», вулиці й дороги міст знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Пунктом 2 ст. 19 цього Закону передбачено, що організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць, доріг міст за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами та нормами є одним із основних обов`язків органів місцевого самоврядування. Згідно з п. 4 ст. 21 цього ж Закону, органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст, відповідають за відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом. Обов`язок органу місцевого самоврядування відшкодувати збитки кореспондується з правом користувачів автомобільних доріг згідно ст.32 цього ж Закону на безперервні, безпечні та зручні умови руху, відшкодування збитків у порядку, визначеному законом. Згідно частини 1 ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад належить організація за рахунок власних коштів і на пайових засадах будівництва, реконструкції і ремонту об`єктів комунального господарства та соціально-культурного призначення, жилих будинків, шляхів місцевого значення, а також капітального та поточного ремонту вулиць і доріг населених пунктів та інших доріг, які є складовими автомобільних доріг державного значення. Згідно ч.ч.1,2 ст.20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста). Згідно ч.1 ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів, своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Згідно п.3 ст.12 Закону «Про дорожній рух» посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; виявляти аварійно-небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; щомісяця проводити лінійний аналіз аварійності. Згідно ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Відповідно до п.2 розділу III Правил утримання технічних засобів регулювання дорожнього руху вулично-дорожньої мережі населених пунктів, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 08.11.2017 № 296 під час проведення технічного обстеження дорожніх знаків, огородження (елементів огородження), напрямних стовпчиків, пристроїв примусового зниження швидкості перевіряються міцність і надійність їх кріплення до стояків, опор, проїзної частини, наявність деформацій, пошкодження фарби та світлоповертальних елементів, проводиться очищення від листя, гілок чи інших елементів, що ускладнюють їх візуальне сприйняття, виявляється відсутність елементів технічних засобів. Відповідно до п. 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані, зокрема: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно- кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів. Комунальне підприємство «Центр організації дорожнього руху» відповідно до рішення Київської міської ради від 23 березня 2017 року №21/2243 «Про перейменування комунального підприємства «Київдорсервіс» створене згідно з рішенням Київської міської ради від 27.11.2003 року №216/1090 «Про заходи щодо поліпшення роботи по організації дорожнього руху, розвитку мережі паркінгів, автостоянок, місць для паркування та інших об`єктів дорожнього сервісу міста Києва». Відповідно до положень Статуту комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху», затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 12 квітня 2004 року № 680 (у редакції розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 05 січня 2018 року №10), одним із предметів діяльності підприємства є встановлення/будівництво, утримання та експлуатація технічних засобів регулювання дорожнього руху (світлофорних об`єктів, дорожніх знаків та інших технічних засобів регулювання дорожнього руху). Відповідно до п. 2 Постанови Верховного суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. 31 липня 2018 року [PERSON] звернувся до Управління патрульної поліції в м. Києві із заявою про вчинення адміністративного правопорушення та проханням невідкладно скласти протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на відповідну посадову особу, та вказати у протоколі відомості про нього як потерпілого, та направити його на розгляд до суду. Управління патрульної поліції у м. Києві листом № П-8277/41/11/10/02-2018 від 23 серпня 2018 року проінформувало [PERSON] про те, що відповідно до його звернення співробітниками Управління патрульної поліції у м. Києві проведено виїзд за вказаною адресою та зазначені недоліки в утриманні зелених насаджень не виявлено. Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 вересня 2018 року у справі № 742/2932/18 комунальне підприємство «Центр організації дорожнього руху» не притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Як вбачаєтеся з вище вказаної постанови суду, на місце дорожньо-транспортної пригоди виїжджали співробітники Управління патрульної поліції у м. Києві, які, у випадку порушення будь-яких норм щодо утримання автомобільних доріг відповідальними особами, у відповідності до вимог чинного законодавства, складають протоколи про адміністративне правопорушення та про притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності за дорожньо-транспортну пригоду. Таким чином, факт визнання суб`єкта господарської діяльності винним у дорожно- транспортній пригоді можна констатувати лише на підставі попередньо встановленого факту у судовому рішенні (постанові про адміністративне правопорушення) про визнання особи винної у настанні дорожньо-транспортної пригоди та притягнення її до відповідальності на підставі ст.140 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За умовами ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За умовами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. За таких обставин, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вини відповідачів у неналежному утриманні дорожніх знаків, що стало причиною завдання позивачеві майнової шкоди, а також доказів на підтвердження наявності причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача та завданою шкодою позивачеві. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що у задоволенні поданого позовуслід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed