Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що з 10.10.2014 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого мають сина [PERSON], [INFO]. З 15.08.2017 подружжя разом не проживають. Дитина проживає з позивачем і перебуває на вихованні та утриманні останнього. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Відповідач працездатний, має постійне місце роботи, отримує заробіток тощо. Ухвалою судді визначено вказану справу розглядати у спрощеному позовному провадженні у відповідності до вимог ст. 274 ЦПК України. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п'ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред'явлено. Відповідно до правил ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, вивчивши доводи позивача, , дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, судом встановлено, що сторони з 10.10.2014 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Дитина разом із матір'ю мешкають за адресою: [ADDRESS]. Такі обставини підтверджено копіями свідоцтва про шлюб від 10.10.2014, свідоцтва народження серії І-ВЛ № 454551 від 05.08.2016, довідки про реєстрацію місця проживання від 19.03.2018, довідки про місце проживання про склад сім'ї та прописку від 03.04.2018 (а.с.4-7). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу (далі СК) України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановлено, що дитина проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні, відповідач матеріально не допомагає. Відповідно до ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Отже, суд надійшов до висновку, що відповідач повинен утримувати дитину, оскільки обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує матеріальне становище матері дитини, платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до правил ч.1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошові сумі. Отже, суд надійшов до висновку, що відповідач повинен утримувати дитину, оскільки обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Далі, позивач просить стягнути із відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 2000грн. щомісячно. Відповідно до вимог ч.4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, право позивача на аліменти на її утримання виникло незалежно від її матеріального становища. Між тим, з боку позивача не надано доказів того, що відповідач має надавати допомогу на її утримання та чим позивач обґрунтовує саме такий розмір допомоги, тому суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання останнього в розмірі 1000грн. щомісячно і до досягнення сином трирічного віку. На підставі ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати.

Outcome: partial