Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про прийняття неврегульованих розбіжностей (спірних пунктів) за договором про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення в редакції позивача, в обґрунтовування своїх позовних вимог вказав, що на виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», [PERSON] було надано для ознайомлення та подальшого укладення договір № 44720 від 01.11.2013 року «Про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення» підготовлений ТОВ «Таун сервіс». 07.11.2013 року ТОВ «Таун сервіс» отримало від [PERSON] підписаний Договір разом з протоколом розбіжностей, при супровідному листі від 01.11.2013 року. В протоколі розбіжностей [PERSON] посилається на наступний пункт Договору, який має намір змінити виклавши його в своїй редакції, а саме: 1. пункт 5 Договору, з «Тарифи на послуги становлять»: 1) з централізованого постачання холодної води 2,352 гривень за куб. метр (з ПДВ); 2) з водовідведення 5,028 гривень за куб. метр (з ПДВ)» на «оплата послуг у відповідності до вказівки Прем'єр-міністра України [PERSON] - 10 % від доходу на всіх постачальників». З огляду на вищенаведене, ТОВ «Таун сервіс» розглянувши підготовлений [PERSON] протокол розбіжностей до Договору, склало протокол узгодження розбіжностей від 15.11.2013 року та надіслало даний протокол на адресу відповідача при супровідному листі вих.№1855 від 15.11.2013 року. Що стосується розбіжностей викладених в протоколі розбіжностей до Договору, а саме: викладення в редакції Відповідача п.5 Договору - Позивачем не узгоджено, а тому ТОВ «Таун сервіс» не має наміру включати їх у Договір. В протоколі узгодження розбіжностей до Договору ТОВ «Таун сервіс» мотивує свою відмову включити у Договір п.5 в редакції відповідача, посилаючись на те, що: 1. пункт 5 Договору передбачено формою Типового договору, що є додатком до «Правил надання послуг з централізованого опалення, поставки холодної та гарячої води та водовідведення» затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 р.; 2. Згідно ч.3 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», тариф на централізоване водопостачання та водовідведення встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг та затверджується рішенням органів місцевого самоврядування, а ні усною вказівкою Прем'єр-міністра України. Тому на підставі вищевикладеного позивач був змушений звернутися з даним позовом до суду і просить вважати договір № 44720 від 01.11.2013 року «Про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення» укладеним в редакції «Виконавця» (Позивача), пункт 5 Договору залишити в редакції ТОВ «Таун сервіс» («Виконавця»), а також стягнути з відповідача судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив заявлені вимоги задовольнити, дав суду пояснення аналогічні тим, що містяться в позові. Також зазначив, що жодним нормативним актом не передбачено оплату послуг в розмірі 10% від доходу на всіх постачальників, тому вимоги відповідача щодо викладення п.5 договору в його редакції не відповідають діючому законодавству. Крім того, з відповіді відповідачу [PERSON] СЗН Луганської облдержадміністрації вбачається, що для того, щоб він сплачував 10% від доходу на всіх постачальників йому необхідно звернутись до УПтСЗН Сєвєродонецької міської ради для отримання субсидії, а потім звернутись до них, тоді відповідачу буде зменшено оплату послуг за водопостачання та водовідведення. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав повністю, пояснив, що договір є кабальним, у квартирі зареєстровано дві людини, проживає він один сплачує за двох, лічильник не встановлено. Дочка проживає та працює у м.Харків, надати довідку з місця роботи не може. Про необхідність звернутись до УПтСЗН для оформлення субсидії дізнався нещодавно, коли надійшла відповідь. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 1344 від 01.09.2009 року ТОВ «Таун Сервіс» визначено виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення у місті Сєвєродонецьку з 1 вересня 2009 року. ТОВ «Таун Сервіс» було надано для ознайомлення та подальшого укладення [PERSON] договір № 44720 від 01.11.2013 року «Про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення». 07.11.2013 року ТОВ «Таун Сервіс» отримало від [PERSON] підписаний договір № 44720 з протоколом розбіжностей, в якому [PERSON] пропонував п.5 договору викласти в іншій редакції. ТОВ «Таун Сервіс» розглянувши підготовлений [PERSON] протокол розбіжностей до договору № 44720 від 01.11.2013 року, склало протокол узгодження розбіжностей від 15.11.2013 року та надіслало даний протокол на адресу [PERSON] разом із листом за вихідним № 1855, при цьому ТОВ «Таун Сервіс» не узгодило надану відповідачем редакцію п. 5 договору. У відповідності до ст.646 Цивільного кодексу України відповідь про згоду укласти договір на інших, ніж було запропоновано, умовах є відмовою від одержаної пропозиції і водночас новою пропозицією особі, яка зробила попередню пропозицію. Таким чином, надіслання [PERSON] відповіді позивачу разом із підписаним договором № 44720 від 01.11.2013 року та протоколом розбіжностей до вказаного договору є відмовою від пропозиції укладення договору на первісних умовах. Відповідно до відповіді [PERSON] СЗН Луганської облдержадміністрації від 30.12.2013 року № 27-п 3758-1 адресованої відповідачу [PERSON] для отримання можливості оплати за житлово-комунальні послуги не більше 10 % від сукупного середньомісячного доходу він має звернутись до органу соціального захисту населення за місцем проживання для визначення права для призначення субсидії. Вирішуючи питання про визнання укладеним договору № 44720 від 01.11.2013 року «Про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення» суд виходить із такого. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки. Аналіз цього Закону дає підстави для висновку, що він належить до нормативного акта спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Разом з тим ст.4 Закону № 1875-IV від 24 червня 2004 року передбачає, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. ЦК України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст. ст. 642 - 643 ЦК України. Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст. ст. 6, 627 ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору. Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Зазначені положення узгоджуються з нормами ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства. Водночас ч. 1 ст. 19 Закону № 1875-IV від 24 червня 2004 року передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статті 20, 21 цього Закону визначають обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону № 1875-IV від 24 червня 2004 року передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» (далі - постанова № 630). З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19 - 21 Закону № 1875-IV від 24 червня 2004 року, постанови № 630 убачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст. ст. 19, 20 Закону № 1875-IV від 24 червня 2004 року. Аналогічна правова позиція також була викладена у постанові Верховного суду України від 10 жовтня 2012 року по справі № 6-110цс12. Проаналізувавши зміст договору № 44720 від 01.11.2013 року, в редакції, яка була запропонована ТОВ «Таун Сервіс» для підписання [PERSON], суд дійшов висновку про відповідність умов вказаного договору умовам Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою № 630. За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов'язків (ст. ст. 3, 6, 12 - 15, 20 ЦК України, ст. ст. 3 - 5 ЦПК України) можна дійти висновку про те, що в разі невизнання споживачем права виробника, (виконавця) послуг на укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, який відповідає вимогам типового договору, таке право підлягає захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність задовольнити позов і визнати укладеним договір № 44720 від 01.11.2013 року «Про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення» в редакції, яка була запропонована Товариством з обмеженою відповідальністю «Таун Сервіс», а пункт 5 договору № 44720 від 01.11.2013 року «Про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення» залишити в редакції, яка була 01.11.2013 року запропонована Товариством з обмеженою відповідальністю «Таун Сервіс». Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved