Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання йог таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що квартира [ADDRESS] належить позивачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Васьковою Ю.В. 09.10.2012 року, реєстровий 2039. В квартирі [ADDRESS] зареєстровані: дружина позивача -[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO].Відповідач в жовтня 2015 року виїхав з спірного житла, за місцем реєстрації не проживає, житловим приміщенням не цікавиться, комунальні послуги не сплачує позивач просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням у спірній квартирі. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання повідомлений в установленому порядку, суд виносить по справі заочне рішення. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. 3-тя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день слухання повідомлена в установленому порядку. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Васьковою Ю.В. 09.10.2012 року, реєстровий № 2039. В квартирі [ADDRESS] зареєстровані: дружина позивача -[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], відповідно довідки дільниці № 36 КП «Жилкомсервіс» № 978 від 18.04.2017 року. Відповідач в жовтня 2015 року виїхав з спірного житла, за місцем реєстрації не проживає, житловим приміщенням не цікавиться, комунальні послуги не сплачує. Факт не проживання відповідача в квартирі [ADDRESS] підтверджується актом від 11.04.2017 року. Відповідно довідки Московського відділу поліції ГУНП в Харківській області від 18.04.2017 року вих.. 19916/119-07/02 згідно ЖЄО та обліків канцелярії Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області та Московського ВП ГУНП в Харківській області за період з 01.01.2015 року по теперішній час заяв та повідомлень від [PERSON],[INFO] з приводу перешкоджання праву користування квартирою за адресою : [ADDRESS] не надходило. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.. кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»передбачено, що рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. З правових позицій, викладених в узагальненні судової практики розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав, яке було обговорено та взято до відома 21 грудня 2012року на засіданні пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вбачається наступне. У постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши водночас одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Закон № 1382-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані зі зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі , так як відповідач не проживає в квартирі [ADDRESS] з жовтня 2015 року, втратив право користування спірною квартирою та вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги На підставі викладеного та

Outcome: approved