Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист гідності, честі та ділової репутації вказуючи, що 06 травня 2015 року на засіданні виконавчого комітету Черкаської міської ради за участю представників органів місцевої влади , представників ЗМІ , [PERSON] заявив про те, що нібито він вимагав від [PERSON] грошові кошти в сумі 1 тисяча доларів США за надання переваг під час проведення конкурсу на перевезення пасажирів. В звязку з чим 06.05.2015 року на шпальтах веб-сайту мережі Інтернет « Новини Черкащини» була розміщена стаття під назвою: « За перевізника в конкурсі на перевезення вимагали тисячу доларів, - перевізник. Та 12.05.2015 року на сайті телерадіокомпанії « Вікка було викладено публікацію під назвою « У перевізника просили по 10\~000 грн. хабара за кожен автобус , щоб виграти тендер ( фото та відео). [PERSON] тексту публікації було вказано , що за кожну машину начальник Управління Укртрансінспекції у Черкаській області [PERSON] вимагав у директора ПП « Медит [PERSON] [PERSON] 10\~ тисяч хабара. Крім того цього ж дня вийшов сюжет на телеканалі « Віка» щодо незаконного зняття з конкурсу на обслуговування маршруту. Вважає, що інформація поширена відповідачем є недостовірною, порушує його особисті немайнові права, ганьбить його честь, гідність і завдає шкоди його діловій репутації. Відповідач охарактеризував його як злочинця, особу що з легкістю порушує закон. Така інформація пригнічує його честь та гідність. У звязку з цим він перебуває у стані постійного нервового напруження та стресу. У нього різко знизилась працездатність, що негативно впливає на його трудові обовязки та на повагу робочого колективу до нього. Порушено його сон. Просив визнати недостовірною інформацію опубліковану на офіційних сайтах телерадіокомпанії «Вікка» та «Новини Черкащини», зобовязати відповідача спростувати дану інформацію шляхом направлення листів власників веб сайтів та стягнути на його користь 20\~000 грн. моральної шкоди та судові витрати. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просив задовольнити. Представник позивача неодноразово надавав заяви про збільшення позовних вимог та остаточно просив визнати недостовірною інформацію опубліковану на офіційних сайтах телерадіокомпанії « Вікка» та «Новини Черкащини», зобовязати відповідача не пізніше десяти днів від дня набрання рішенням у даній справі законної сили спростувати недостовірну інформацію вказану в пункті 2 позовних вимог у такий самий спосіб, у який вона поширювалась, а саме: виступити на засідання виконавчого комітету Черкаської міської Ради, в залі засідань за участю представників місцевої влади, представників засобів масової інформації та інших осіб які там будуть присутні та простувати недостовірну інформацію про те, що [PERSON] за перемогу в конкурсі на перевезення пасажирів вимагав з нього грошові кошти в сумі 1 тисяча доларів США за кожен автобус та принести публічні вибачення. Надати інтервю телерадіокомпанії „Вікка з обовязковим показом відео сюжету в програмі „Вікка новини та замовленням публікації статті відповідно даного інтервю та спростувати надану [PERSON] 12 травня 2015 року недостовірну інформацію про те, що [PERSON] за кожну машину з перевізника [PERSON] вимагав по 10 тисяч хабара та принести публічні вибачення. Витрати по спростуванню недостовірною інформації віднести за рахунок відповідача. Надати [PERSON] докази (фото, відео та роздруківки статей) спростування недостовірної негативної інформації вказаних у п.А та п.Б стосовно позивача [PERSON] та публічно вибачитись перед ним. Спростувати дану інформацію шляхом направлення листів власників веб сайтів та стягнути на користь позивача 20\~000 грн. моральної шкоди та судові витрати. Відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив, що дійсно перед конкурсом йому телефонував неодноразово позивач для вирішення позитивно на його користь питання за перемогу в тендері і запропонував йому сплатити за кожен автобус 1\~000 доларів США. Після його відмови, ПП « Медит [PERSON]» незаконно зняли з участі в конкурсі. З приводу незаконних дій службових осіб , членів конкурсної комісії триває досудове розслідування, а протокол та рішення конкурсної комісії були оскаржені ним в суді і були скасовані. Тому факт телефонування позивачем свідчить про те, що [PERSON] дійсно озвучив свої пропозиції з приводу проведення конкурсу і така подія реально мала місце. Крім того додав, що ніяких інтервю він не давав і статті на веб сайтах не замовляв. Треті особи в судове засідання не зявились, хоча були повідомлені належним чином про день та час розгляду справи, з заявами до суду не зверталися. Суд, вислухавши сторони , дослідивши письмові матеріали справи, переглянувши диск з записом приходить до наступного. Згідно ст. 277 ЦК України, фізична особа , особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та членів її сімї недостовірної інформації має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно з Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 року, юридичним складом правопорушення , наявність якого може бути підставою для задоволення позову є сукупність обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;. в) поширення недостовірної інформації, тобто такої яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Стаття 9 Закону України «Про інформацію» передбачає право громадян України, юридичних осіб і державних органів мати право на інформацію, що передбачає вільного одержання, використання, поширення та зберігання відомостей, необхідних їм для реалізації ними своїх прав, свобод і законних інтересів, здійснення завдань і функцій. Статтею 23 Закону України «Про інформацію» зазначено, що інформація про особу це сукупність документованих, або публічно оголошених відомостей про особу. Відповідно ст.10 Конвенції про захист прав і свобод людини, кожна особа має право на свободу виявлення поглядів. Це правило включає свободу дотримуватись своїх поглядів, одержувати і поширювати інформацію та ідеї без втручання держави і незалежно від кордонів, усно, письмово чи в інший спосіб. Судом встановлено, що 06 травня 2015 року на засіданні виконавчого комітету Черкаської міської ради за участю представників органів місцевої влади , представників ЗМІ , [PERSON] озвучив, що начальник управління Укртрансінпекціїї [PERSON] неодноразово особисто телефонував йому на його мобільний телефон з пропозицією зустрітися та вирішити питання щодо надання переваг під час проведення конкурсу на перевезення пасажирів. В одній із розмов він озвучив пропозицію заплатити по 1 тисячі доларів США за кожен автобус. Даний факт підтверджується відеозаписом з камери спостереження зали засідання комісії міської Ради. Оскільки дана інформація була поширена особисто відповідачем великому колу осіб і підтверджується лише зі слів відповідача вхідними дзвінками [PERSON], суд вважає, що позивач фактично звинуватив позивача у вчиненні кримінального діяння, при цьому інших доказів вини позивача, відповідачем не надано. Посилання відповідача та його представника на те, що даний факт мав місце, оскільки на даний час розслідується кримінальне провадження відносно службових осіб щодо незаконних дій під час прийняття рішення щодо участі у конкурсі ПП « Медит Сервис та оскарження даних рішень в судах, суд не може взяти до уваги, оскільки надані докази, а саме: рішення суду та відомості із ЄРДР стосуються лише неправомірних дій і рішень службових осіб і не мають нічого спільного в обвинуваченні позивача у вимаганні хабара. Отже, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Що стосується вимог позивача щодо визнання недостовірною інформацію опубліковану на сайтах телерадіокомпанії « Вікка» та Інтернет виданні « Новини Черкащини», то суд вважає, що дані вимоги не підлягають до задоволення, оскільки ні позивачем, ні його представником, не доведено та не надано належних доказівфакту розміщення даних статей в глобальній мережі Інтернет самим відповідачем або іншими особами на його замовлення. Крім того Інтернет адреса не може вважатися засобом масової інформації, оскільки відповідно до Закону України Про телекомунікації\~Інтернет визначено як всесвітню інформаційну систему загального доступу, яка логічно зв'язана глобальним адресним простором та базується на Інтернет-протоколі, визначеному міжнародними стандартами. Відповідно до\~ст. 26 Закону України «Про інформацію»\~також не відносить до джерел інформації Інтернет-ресурси (сайти, видання, тощо). Позивач також просив стягнути 20\~000 грн. моральної шкоди . Відповідно до ст. 212 ч.1 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідності до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (з наступними змінами) визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Позивач та його представник в судовому засіданні не обґрунтували з яких міркувань вони виходили визначаючи розмір моральної шкоди у сумі 20\~000 грн.. Крім того в судовому засіданні самим позивачем було наголошено, що дані події ніяким чином не вплинули на його стан здоровя, а наданий представником позивача листок непрацездатності не підтверджує причинно-наслідковий зв'язок між вказаними подіями та погіршенням стану здоровя позивача. Тому суд вважає, що позивачем не наведено доказів спричинення йому моральної шкоди, а тому дані вимоги не підлягають до задоволення.

Outcome: partial