Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги мотивує тим, що 17.03.2017 позивачем було передано у позику відповідачу грошові кошти у розмірі 7080 доларів США. Строк повернення позики був встановлений 22.03.2017. Факт отримання позики підтверджується розпискою від 17.03.2017. На даний час позика відповідачем не повернута. Сума боргу відповідача складає 7080 доларів США, що за курсом НБУ на день подання позовної заяви (26,5 грн. за 1 долар США) складає 187620,00 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики у розмірі 187620,00 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач позовні матеріали отримала 04.04.2018 (а.с. 40), про час та дату розгляду справи судом повідомлялась належним чином, про що у матеріалах справи містяться відповідні документи. Станом на 04.07.2018 відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, як і не надходило інших заяв щодо предмету спору. За відсутності відзиву на позовну заяву та відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 17.03.2017 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, що підтверджується розпискою, відповідно до якої позивач надав відповідачу 7080,00 доларів США, строк повернення - 22.03.2017 (а.с. 8). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Відповідач зобов'язання повернути кошти позивачу в термін визначений розписками, а саме 7080,00 доларів США в строк до 22.03.2017 не виконав, права позивача підлягають захисту, а позовні вимоги підлягають задоволенню, тому стягненню з відповідача підлягає сума в розмірі 7080,00 доларів США, що еквівалентно 187620,00 грн. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за договором позики в розмірі 187620,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1876,20 грн. судових витрат пов'язаних з оплатою судового збору (а.с. 13). З викладеного,

Outcome: approved