Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Представник позивача в судове не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву згідно якої підтримав позовні вимоги, просив розглядати справу у його відсутність та про те, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.05.2015 між [PERSON] та ТзДВ «СК «НАСТА» укладено договір добровільного страхування автотранспорту №205.0106110. Згідно договору, було застраховано автомобіль «Ніссан», д/н [NUMBER]. 07.06.2013 в м. Києві, відбулось зіткнення автомобіля «ВАЗ», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], із застрахованим автомобілем. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди застрахований автомобіль був пошкоджений. Зіткнення відбулося в результаті порушення відповідачем ПДР України, що підтверджується постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 16.07.2013. Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору. На виконання договору страхування ТзДВ «СК «НАСТА» виплатило страхове відшкодування в розмірі 42108,47 грн. (вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля). Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Поруч з наведеним, ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом Отже, до ТзДВ «СК «НАСТА» у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача, як водія автомобіля «ВАЗ», д/н [NUMBER], компенсації шкоди, завданої власнику застрахованого автомобіля внаслідок ДТП. 25.03.2014 між ТзДВ «CK «НАСТА» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гаранті укладено договір №2503 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих страхувальникам первісного кредитора по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку №1 до Договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих страхувальнику по Договору страхування. Згідно ст. 512 ЦК України, однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Станом на день звернення до суду відповідач не здійснив відшкодування шкоди. За таких обставин суд дійшов до висновку про задоволення позову. Виниклі правовідносини між сторонами регулюються ст.ст. 979, 993, 988, 1166, 1187, 1191, 1194 ЦК України, Законом України «Про страхування» та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір, оскільки позов підлягає задоволенню, вказані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved