Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої пошкодженням посівів. В обгрунтування позову вказує на наступне. Приватне сільськогосподарське підприємство «Богнер» знаходиться в с.Богданівка Петрівського району Кіровоградської області та користується земельними ділянки, що знаходиться на території Богданівської сільської ради на підставі договорів оренди землі. Восени 2014 року частина земель ПСП «Богнер», а саме поля №9,10 були засіяні озимою пшеницею. Весною 2015 року працівниками підприємства було виявлено, що на полях ПСП «Богнер», де зійшла озима пшениця, майже щодня випасає свою велику рогату худобу мешканець с.Богданівка [PERSON]. Дана худоба неодноразова виганялася працівниками ПСП «Богнер» з полів підприємства. На неодноразові прохання директора підприємства та його працівників не випасати на засіяних полях велику рогату худобу [PERSON] не реагує. У зв'язку з чим директор ПСП «Богнер» неодноразово звертався зі скаргами до Богданівської сільської ради щодо вжиття до [PERSON] заходів реагування. Через пошкодження сходів озимої пшениці, підприємство змушене було понести додаткові витрати в загальній сумі 48 378,00 грн., які були зроблені для повторного обробітку та засіву 14 га поля. Тому позивач змушений звернутися з позовом до суду про відшкодування збитків заподіяних пошкодженням посівів. Представник позивач в судове засідання не з'явився, але письмовою заявою прохав суд слухати справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі , щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання також не з'явилася, однак був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Згідно ст.74 ЦПК України судові повістки надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди позивача суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Приватне сільськогосподарське підприємство «Богнер» знаходиться в с.Богданівка Петрівського району Кіровоградської області та користується земельними ділянки, що знаходиться на території Богданівської сільської ради на підставі договорів оренди землі.Восени 2014 року частина земель ПСП «Богнер», а саме поля №9,10 були засіяні озимою пшеницею. Весною 2015 року працівниками підприємства було виявлено, що на полях ПСП «Богнер», де зійшла озима пшениця, майже щодня випасає свою велику рогату худобу мешканець с.Богданівка відповідач [PERSON]. Працівники ПСП «Богнер» неодноразово виганяли вище зазначену худобу з полів підприємства. На постійні прохання директора підприємства та його працівників не випасати на засіяних полях велику рогату худобу [PERSON] не реагує. Узв'язку з чим директор ПСП «Богнер» неодноразово звертався зі скаргами до Богданівської сільської ради щодо вжиття до [PERSON] заходів реагування (а.с.16-17). Своїми діями Відповідачем було порушено права ПСП «Богнер», закріплені ст. 95 Земельного кодексу України, відповідно до якої землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право: а) самостійно господарювати на землі; б) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; в) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об'єкти, а також інші корисні властивості землі; г) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; ґ) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Комісією у складі заступника начальника управління АПР Білаш Г.В., керівника ПСП «Богнер» [PERSON] та голови Богданівської сільської ради [PERSON] було встановлено, що поголів'я великої рогатої худоби, яке випасалося на полях підприємства належить [PERSON] Крім цього даною комісією було встановлено, що внаслідок випасання [PERSON] великої рогатої худоби на полях ПСП «Богнер», підприємству було пошкоджено 40% сходів пшениці (14га) на полі №9,10 на площі з 34 га, що підтверджується актом №7 від 16.04.2015р «Про визначення пошкодження площ озимих культур»(а.с.18). Таким чином саме з вини [PERSON], який здійснював випас худоби не на власній земельній ділянці та не на полях відведених Богданівською сільською радою під пасовища, ПСП «Богнер» понесло втрати. Сходи озимої пшениці на полях №9,10 належать ПСП «Богнер», правова підстава використання даних земель підприємством підтверджується довідкою (а.с.5), та договорами оренди землі (а.с.6-15). Комісією у складі заступника начальника управління АПР Білаш Г.В., керівника ПСП «Богнер» [PERSON] та голови Богданівської сільської ради [PERSON] було проведено обстеження посівів озимої щодо її пошкодження та було визначено розмір заподіяної шкоди, що підтверджуються довідкою про розмір збитків(а.с.19). Через пошкодження сходів озимої пшениці, підприємство змушене було понести додаткові витрати в загальній сумі 48 378,00 грн., які були зроблені для повторного обробітку та засіву 14 га поля, що включає: -728,00 грн. - заробітна плата тракториста, (оплата роботи з дискування, посіву пшениці, коткування, внесення добрива); -8 114,00грн. - вартість посівного матеріалу(пшениці озимої); -392,00 грн. - вартість протруйника на посівний матеріал; -29 064,00 грн. - вартість добрива КАС; -10 080,00 грн. - вартість дизельного палива. Добровільно відшкодувати заподіяні ПСП «Богнер» збитки відповідач відмовився. Відповідно до вимог п.8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової шкоди. Згідно з ч.1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України, а збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Із роз'яснень, викладених у п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6 слідує, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв'язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, у відповідності з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв'язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою. Комісією у складі заступника начальника управління АПР Білаш Г.В. керівника ПСП «Богнер» [PERSON] та голови Богданівської сільської ради [PERSON] було встановлено, що поголів'я великої рогатої худоби, яке випасалося на полях підприємства належить [PERSON] Крім цього дана комісія провела обстеження посівів озимої щодо її пошкодження та визначила розмір заподіяної шкоди, що підтверджуються Актом №7 від 16.04.2015р та довідкою про розмір збитків. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень. Отже за вищевикладених обставин суд вважає, що позивачем надані докази на підтвердження заявлених у позові вимог . Відповідно до ст..88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається із позовної заяви позивач прохає стягнути на його користь судові витрати .

Outcome: approved