Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги мотивує тим, що 30 січня 2013 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого він надав відповідачу в борг кошти в сумі 1500,00 доларів США, строком до 30 листопада 2013 року. Крім того, на підтвердження своїх зобов'язань відповідач власноручно написав боргову розписку. Однак, в обумовлений сторонами строк [PERSON] не повернув борг та по теперішній час ухиляється від виконання взятого на себе зобов'язання. Оскільки відповідач в добровільному порядку не повертає йому борг, [PERSON] просив суд стягнути з [PERSON] суму боргу в розмірі 38 392,97 грн., що є еквівалентом 1500,00 доларів США, виходячи з офіційного курсу долара США по даним НБУ - 25,595314 грн. станом на 26 жовтня 2016 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Не заперечив проти заочного розгляду справи (а.с.19). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України за адресою місця проживання відповідача зареєстрованого у встановленому законом порядку, однак повістки були повернуті суду за закінченням терміну зберігання (а.с.15,18). Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає доцільним ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як встановлено судом, 30 січня 2013 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого позивач надав відповідачу в борг кошти в сумі 1500,00 доларів США, строком до 30 листопада 2013 року(а.с.4). Також, на підтвердження боргових зобов'язань [PERSON] надав позивачу власноручно написану розписку від 30 січня 2013 року, в якій підтвердив факт отримання в нього коштів в сумі 1500,00 доларів США грн. (а.с.5). В строк обумовлений сторонами, відповідач [PERSON] не повернув борг та до цього часу не приймає жодних мір по його поверненню. Оскільки позивач [PERSON] передав [PERSON] кошти в сумі еквівалентній 1500 доларів США та приймаючи до уваги те, що законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня, сума боргу, яка підлягає стягненню з відповідача, складає 38 392,97 грн., що є еквівалентом 1500,00 доларів США, виходячи з офіційного курсу долара США по даним НБУ - 25,595314 грн. станом на 26 жовтня 2016 року. Враховуючи те, що до теперішнього часу відповідач не виконав своє зобов'язання та не повернув позивачу борг, суд вважає доцільним задовольнити вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] суми боргу в розмірі 38 392,97 грн. (тридцять вісім тисяч триста дев'яносто дві грн. 97 коп.). Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна грн. 20 коп.).

Outcome: approved