Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про передачу земельної ділянки у власність територіальної громади. Вимоги позову мотивовано тим, що 13.08.2014 року Виноградівською міською радою була зареєстрована заява гр. [PERSON] мешканця [ADDRESS], про добровільну відмову від права власності на земельну ділянку площею 0,0502 га що розташована в [ADDRESS]. Міська рада, не заперечувала про прийняття зазначеної земельної ділянки площею 0,0502 га у власність територіальної громади, про що прийняла рішення від 29.08.2014 року №1000. В своїй заяві від 13.08.2014 року Відповідач зобов»язувався після отримання згоди міської ради на протязі 20 днів посвідчити нотаріально договір передачі землі у власність територіальної громади. Однак, гр. [PERSON] зобов»язання дані в заяві про відмову від земельної ділянки в користь територіальної громади, щодо посвідчення договору в нотаріальному порядку не виконав і в майбутньому пояснив, що для укладення договору в нотаріуса, необхідний державний акт на землю, який він загубив, а тому не може з»явитися до нотаріуса для нотаріального посвідчення договору, оскільки в нього відсутній правовстановлюючий документ, а також про те, що він вважає, що після задоволення його заяви про добровільну відмову від землі, земля належить територіальній громаді. У зв'язку з цим позивач змушений звернутися до суду про визнання дійсним договору про добровільну передачу земельної ділянки. Представник позивача в судове засідання не з»явився, але подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив такі задовольнити з підстав наведених в позовній заяві та розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] який належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, в судове засідання не з»явився, але подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає та розглянути справу без його участі. Обстеживши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй заяві. В судовому засіданні встановлено, що 13.08.2014 року Виноградівською міською радою була зареєстрована заява гр. [PERSON] мешканця [ADDRESS], про добровільну відмову від права власності на земельну ділянку площею 0,0502 га що розташована в [ADDRESS], наданої йому на підставі рішення Виноградівської міської ради № 1323 від 29.11.2005 року і належної йому на праві власності на підставі державного акту на право власності на землю [NUMBER], виданого Виноградівською міською радою 07.02.2006 року і зареєстрованого в книзі записів державних актів на право власності на землю за №0106070300076. Міська рада, не заперечувала про прийняття зазначеної земельної ділянки площею 0,0502 га у власність територіальної громади, про що прийняла рішення від 29.08.2014 року №1000. В своїй заяві від 13.08.2014 року Відповідач зобов»язувався після отримання згоди міської ради на протязі 20 днів посвідчити нотаріально договір передачі землі у власність територіальної громади. Однак, гр. [PERSON] зобов»язання дані в заяві про відмову від земельної ділянки в користь територіальної громади, щодо посвідчення договору в нотаріальному порядку не виконав і в майбутньому пояснив, що для укладення договору в нотаріуса, необхідний державний акт на землю, який він загубив, а тому не може з»явитися до нотаріуса для нотаріального посвідчення договору, оскільки в нього відсутній правовстановлюючий документ, а також про те, що він вважає, що після задоволення його заяви про добровільну відмову від землі, земля належить територіальній громаді. Зважаючи на те, що нотаріальне посвідчення договору можливе лише за наявності особистої явки до нотаріуса сторін договору, а також те що Відповідач не виконав зобов»язання взяті на себе своєю заявою від 13.08.2014 року, то рішення Виноградівської міської ради від 29.08.2014 року №1000 залишається невиконаним, а правовий режим права власності на зазначену земельну ділянку залишається невизначеним. Оскільки, міська рада не заперечувала про прийняття зазначеної ділянки у власність, та за умови ухилення Відповідача від нотаріального посвідчення договору міська рада була змушена підписати договір в простій письмовій формі. Розглядаючи вказану справу на підставі наведених і встановлених у судовому засідання фактів суд констатує, що вони регулюються правовідносинами, визначеними нормами Цивільного та Земельного Кодексів України, які підлягають до застосування до склавшихся правовідносин. Відповідно до ст.142 ЗК України, при наявності добровільної відмови від права власності на землю громадян в користь територіальної громади, зафіксованої в письмовій формі і при наявності згоди органу місцевого самоврядування на прийняття цієї ділянки, орган місцевого самоврядування укладає угоду про передачу права власності на цю земельну ділянку. При цьому цей договір підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна їз сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Оцінюючи надані докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved