Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поділ майна та визнання права власності, в якому просив: - визначити, що житловий будинок з надвірними побудовами, який складається з: А - будинку, а- сіней, Б - сараю, В - уборної, Г - погребу, № 1-3 споруд, розташований за адресою: [ADDRESS] є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. - визнати за [PERSON], право власності на ? частину житлового будинку з надвірними побудовами, який складається з: А - будинку, а- - сіней, Б - сараю, В - уборної, Г - погребу, № 1-3 споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS]. - визнати за [PERSON], право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними побудовами, який складається з: А - будинку, а- сіней, Б - сараю, В - уборної, Г - погребу, № 1-3 споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS]. - визначити, що земельна ділянка площею 0,5432 га, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серія ІІ-ДП № 033863, на підставі рішення 14 сесії 21 скликання Голубівської сільської ради народних депутатів, розташована на [ADDRESS], є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. - визнати за [PERSON], право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,5432 га, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серія ІІ-ДП № 033863, на підставі рішення 14 сесії 21 скликання Голубівської сільської ради народних депутатів, розташованої на [ADDRESS]. - визнати за [PERSON], право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,5432 га, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серія ІІ-ДП № 033863, на підставі рішення 14 сесії 21 скликання Голубівської сільської ради народних депутатів, розташованої на [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі. Під час перебування у шлюбі сторони за спільні кошти придбали будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] та отримали у власність земельну ділянку, розташовану на [ADDRESS], оформлені на відповідача. 13 грудня 2013 року шлюб між ними розірвано, внаслідок чого виникла необхідність розподілу майна. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач не заперечував проти задоволення позову, визнавши його в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд доходить наступного. 24 серпня 1985 року Виконавчим комітетом Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 20 /а.с.9/. Від даного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON], [INFO] /а.с.9-10/. 19 травня 1986 року під час перебування у шлюбі [PERSON] придбано житловий будинок з погосподарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого секретарем виконавчого комітету Голубівської сільської ради народних депутатів, зареєстровано в реєстрі за № 42 /а.с.16/. 20 грудня 1988 року Новомосковським міським бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на ім'я [PERSON] на житловий будинок з погосподарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] за реєстровим номером № 23-1. Житловий будинок складається з: літ.А - будинку, літ.а- сіней, літ.Б - сараю, літ.В - вбиральні, літ.Г - погребу, № 1-3 споруд. /а.с.12-14/. 20 квітня 1989 року Виконавчим комітетом Новомосковської районної ради народних депутатів видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, зареєстроване на ім'я [PERSON], про що внесено запис в реєстрову книгу №23-1 /а.с.17/. 22 листопада 1999 року на ім`я [PERSON] Голубівською сільською радою народних депутатів видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,5432 га, серія ІІ-ДП № 033863, на підставі рішення 14 сесії 21 скликання Голубівської сільської ради народних депутатів, розташовану на території [ADDRESS], передану для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,250 га, ведення особистого підсобного господарства 0,2932 га, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 13389 /а.с.15/ Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 13 грудня 2013 року серія [NUMBER], шлюб між сторонами розірвано /а.с. 11/. Як визнано сторонами, угоди про добровільний поділ майна, що є спільною власністю сторони під час вступу до шлюбу, сторони не укладали. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. З ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 377 ЦК України, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо)самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Відповідно до ч. 2 ст. 71 СК України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 25 Постанови № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення законодавства щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі, коли жоден з подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального розподілу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Таким чином, з огляду на підтвердження матеріалами справи позовних вимог, суд приходить до висновку про те, що спірний будинок та земельна ділянка є спільною сумісною власністю сторін, їх частки в цьому майні слід визнати рівними, і за кожним з них слід визнати право власності на 1/2 частину зазначеного майна, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved