Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 01.08.2013 року ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції Банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Максимум-готівка»), відповідно до якого позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку DMC Gold строком дії 2 (два) роки з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлювальної кредитної лінії 75000,00 грн. 14.11.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу № 1 з подальшими змінами і доповненнями. 14.11.2016 року, відповідно до Додаткової угоди № 1 до Договору факторингу доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються. Відповідно до п.п.1.1., 1.3. Фактор (ТОВ «Кредитні ініціативи») зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ПАТ «Альфа-Банк») за плату, а Клієнт зобов'язується відступити Факторові свої Права грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим Фактору в день отримання Клієнтом грошових коштів від Фактора. Таким чином, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 01.08.2013 року, позичальником згідно якого є [PERSON]. Кредитор свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 10000,00 грн. У порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 02.02.2017 року має заборгованість у сумі 33730,37 грн., яка складається з: - 32027,35 грн. - заборгованість за кредитом, - 1703,02 грн. - неустойка (пеня). Просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Максимум-готівка») від 01.08.2013 року, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON], у розмірі 33730,37 грн., яка складається з: - 32027,35 грн. - заборгованість за кредитом, - 1703,02 грн. - неустойка (пеня) та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн. В судове засідання представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» не з'явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.. 11 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. У відповідності до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч.1). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3). Відповідно до ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що 01.08.2013 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб шляхом акцептування Клієнтом Публічної пропозиції Банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (продукт «Максимум-готівка»), відповідно до якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № № [NUMBER] у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку DMC Gold строком дії 2 (два) роки з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлювальної кредитної лінії 75000,00 грн. Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов'язання за кредитним договором ПАТ «Альфа-Банк» виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит у сумі 10000,00 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. 14 листопада 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого останньому було відступлено права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за договором від 01 серпня 2013 року, боржником по якому є відповідач [PERSON] Внаслідок неналежного виконання [PERSON] своїх зобов'язань по своєчасному і повному погашенню коштів за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування Клієнтом Публічної пропозиції Банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (продукт «Максимум-готівка») від 01.08.2013 року згідно розрахунку заборгованості за кредитом станом на 02.02.2017 року виникла заборгованість в сумі 33730,37 грн., яка складається з: - 32027,35 грн. - заборгованість за кредитом, - 1703,02 грн. - неустойка (пеня). 01 березня 2017 року за вих. № PL-KI-1145/17 Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» направило відповідачу [PERSON] вимогу про досудове врегулювання спору, якою повідомило про невиконання умов договору та виникнення зазначеної заборгованості, відповіді на що так і не отримано. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 33730,37 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме: судовий збір в розмірі 1600,00 гривень. На підставі ст.ст. 11 ч.2 п.1, 258 ч.2 п.1, 509, 525, 526, 549, 550, 623, 624, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved