Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому вказує, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.06.2013 року [PERSON] (надалі - відповідач 1) 20.06.2013 року отримала кредит у розмірі 7000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак взяті на себе зобов'язання за вищезазначеним кредитним договором відповідач не виконав, у зв'язку із чим, відповідач станом на 31.07.2015 року має заборгованість у розмірі 25936,51 грн., яку він добровільно не виплачує. Вимога, що була пред'явлена до нього щодо виконання забезпеченого зобов'язання залишена без задоволення. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язання між банком та [PERSON] (надалі відповідач 2) був укладений договір поруки № 01/AZ від 20.07.2015 року. Розмір поруки - 1000,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про підтримання позовних вимог, просить позов задовольнити та розглядати справу без його присутності, не заперечує проти розгляду справи заочно. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про час і місце слухання справи, відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, оскільки за отриманням повісток, направлених судом рекомендованими листами за зазначеною адресою, не з'являються, відповідно до вимог ч. 2 ст. 74 ЦПК України щодо своєї адреси інформації суду не надали, про причини неявки відповідачі суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши заяву представника позивача, письмові докази в матеріалах справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки він відповідає вимогам закону та обґрунтований письмовими доказами. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою (штрафом, пенею). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до укладеного 20.06.2013 року договору між банком та відповідачем-1, останній отримав кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з невиконанням умов вказаного договору у відповідача-1 станом на 31.07.2015 року перед позивачем утворилась заборгованість на загальну суму 25936,51 грн., з них: 16812,32 грн. - заборгованість за кредитом, 7312,93 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 100,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, штрафи: 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина), 1211,26 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується наданим позивачем розрахунком, на спростування якого сторона відповідачів доказів не надала. За положенням ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Відповідно до договору поруки, укладеного 20.07.2015 року між позивачем та відповідачем-2, останній виступив перед банком поручителем відповідача-1, зобов'язався нести відповідальність за укладеним кредитним договором за виконання названим позичальником своїх обов'язків у розмірі 1000 гривень, за що відповідачі виступають перед позивачем як солідарні боржники (п. 4 договору). Отже, заявлений позов підлягає частковому задоволенню щодо відповідача-1 - за вирахуванням суми заборгованості, тягар якої несе відповідач-2 (1000 гривень), та зі стягненням в солідарному порядку розміру відповідальності, що відповідає вимогам ст. ст. 553, 554 ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Приймаючи до уваги вищевикладені обставини справи,

Outcome: partial