Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначив, що є власником будинку, розташованого за адресою: вул. Молодіжна, 5, м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. У вказаному житлі з 02.07.1998 року зареєстрований відповідач чоловік позивача, який був зареєстрований в будинку батьком позивача. З 01.09.2015 року відповідач проживає за іншою адресою, місце знаходження якої позивачу невідоме, але з реєстрації за вказаною адресою не знятий. Посилаючись на те, що відповідач з 01.09.2015 року без поважних причин не проживає в будинку, що йому належить, позивач просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: вул. Молодіжна, 5, м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач до суду не зявився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення з відміткою, що відповідач за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання відсутній, тому він відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не зявився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Вислухавши пояснення представника позивача, показання свідків [PERSON] та [PERSON], які вказали, що відповідач з 2015 року не проживає в будинку позивача та виїхав на інше місце проживання, дослідивши наявні у справі матеріали (світлокопію свідоцтва про народження позивача; світлокопію свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.12.2015 року; світлокопію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.12.2015 року; довідку про склад сімї від 29.05.2018 року № 2650; акт депутата № 479 від 29.05.2018 року про встановлення факту непроживання відповідача в будинку позивача; повідомлення відділу державної реєстрації виконавчого комітету Баштанської міської ради від 05.06.2018 року № 2831; світлокопію свідоцтва про укладення шлюбу між сторонами), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про необхідність задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить будинок, розташований за адресою: вул. Молодіжна, 5, м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області, який отриманий позивачем у власність в порядку спадкування. Відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаному будинку, але з вересня 2015 року у вказаному житлі не проживає, та з реєстрації за даною адресою відповідач не знявся. Вказані обставини обмежують право позивача володіти, користуватись та розпоряджатись належною йому нерухомістю. Між сторонами відсутні будь-які договірні правовідносини з приводу володіння та користування відповідача житловим будинком позивача, оскільки в судовому засіданні не добуто належних та допустимих доказів укладення між позивачем та відповідачем договорів найму належного позивачу житла (який відповідно до ст. 811 ЦК України має укладатись в письмовій формі) та такі факти позивачем заперечуються і відсутні будь-які дані про досягнення між сторонами домовленостей по всім істотним умовам договору найму житла (предмет, строк, плата). Згідно з ч. 1 ст. 311 та ст. 391 ЦК України житло фізичної особи є недоторканним, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.ст. 150, 156 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст. 64 ЖК України. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст.162 ЖК України. Згідно з вимогами ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач зареєстрований в [INFO] та з моменту його реєстрації у вказаному житлі він набув право користування ним. Але з вересня 2015 року відповідач не реалізовує своє право користування вказаним житлом і на даний час фактично проживає за іншою адресою, та будь-яких правочинів стосовно володіння та користування будинком позивача відповідач не укладав, тому реєстрація відповідача у будинку позивача неправомірно обмежує його правомочності по користуванню та розпорядженню належним йому майном. У звязку з наведеним відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: вул. Молодіжна, 5, м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області. Внаслідок задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 150, 156 Житлового кодексу України, ст. 405 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved