Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, мотивуючи тим, що 13.06.2013 акціонерне товариство «Просто-страхування» та [PERSON] уклали договір, поліс № АС/3837618 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Опель Вектра», реєстраційний номер [NUMBER]. 11.07.2013 в місті Києві на перехресті вул. Стеценка та вул. Газопровідній відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шевролет Лечетті», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобіля «Опель Вектра», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] Відповідно до постанови судді Святошинського районного суду міста Києва від 07.08.2013 дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення ПДР [PERSON] [PERSON] на момент ДТП мав договір добровільного страхування, укладеним з ПрАТ «Всеукраїнська страхова компанія», яка виплатила страхове відшкодування в розмірі 3702,76 грн. Відповідно до платіжного доручення № 15351 від 21.06.2014 ПрАТ «Всеукраїнська страхова компанія» виплатило страхове відшкодування розмірі 2842,76 грн. [PERSON], в порушення п. 4 ч. 1 ст. 33 Закону України «Про обов?язкве страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», із заявою про настання ДТП до ПрАТ «Просто-страхування». У зв'язку з чим, позивач, посилаючись на ст. 1191 ЦК України, просив стягнути з відповідача на користь позивача 2842,76 грн. Представник позивача в судове не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву згідно якої підтримав позовні вимоги, просив розглядати справу у його відсутність та про те, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. 13.06.2013 акціонерне товариство «Просто-страхування» та [PERSON] уклали договір, поліс № АС/3837618 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Опель Вектра», реєстраційний номер [NUMBER]. 11.07.2013 в місті Києві на перехресті вул. Стеценка та вул. Газопровідній відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шевролет Лечетті», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобіля «Опель Вектра», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] Відповідно до постанови судді Святошинського районного суду міста Києва від 07.08.2013 дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення ПДР [PERSON] [PERSON] на момент ДТП мав договір добровільного страхування, укладеним з ПрАТ «Всеукраїнська страхова компанія», яка виплатила страхове відшкодування в розмірі 3702,76 грн. Відповідно до платіжного доручення № 15351 від 21.06.2014 ПрАТ «Всеукраїнська страхова компанія» виплатило страхове відшкодування розмірі 2842,76 грн. [PERSON] в порушення п. 4 ч. 1 ст. 33 Закону України «Про обов?язкве страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» із заявою про настання ДТП до ПрАТ «Просто-страхування». У зв'язку з чим, позивач, посилаючись на ст. 1191 ЦК України, просив стягнути з відповідача на користь позивача 2842,76 грн. Ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Поруч з наведеним, ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За таких обставин суд дійшов до висновку про задоволення позову. При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн., оскільки позов підлягає задоволенню, вказані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved