Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до АТ «Ідея-Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.01.2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. на підставі кредитного договору № Z62/225/73561 від 30.05.2017 р. вчинено виконавчий напис за реєстровим № 92, про стягнення з позивача на користь ПАТ «Ідея-Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 63360,36 гривень за період з 03.05.2018 р. по 05.12.2018 р. На підставі зазначеного виконавчого написуУманським міським відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 58445994. Позивач посилається на те, що при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус Гуревічов О.М. не перевірив безспірність розміру заборгованості, а тому зазначена обставина, на думку позивача, є підставою для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого 16.01.2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. за реєстровим № 92, крім того, просить стягнути з банку на його користь понесені судові витрати. Ухвалою судді у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачам право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачам копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями. 09.03.2021 р. від представника відповідача АТ «Ідея Банк» Жук Г.В. надійшов Відзив на позовну заяву [PERSON] в якому зазначає, що АТ «Ідея Банк» в повній мірі не погоджується з заявленими у позовній заяві вимогами, вважає їх безпідставними та необгрунтованими. Поряд з тим, Відповідач наполягає на законності виконавчого напису, вчиненого Нотаріусом 16.01.2019 за №92 та вважає його таким, що підлягає виконанню. Свою позицію АТ «Ідея Банк» аргументує наступним. Між [PERSON] та АТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір №Z62.225.73561 від 30.05.2017. Відповідно до пункту 1.1. Договору банк надав позичальнику кредит на поточні потреби у сумі 33 032,00 грн. включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник одержав кредит та зобов`язався повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору. АТ «Ідея Банк» належним чином виконано обов`язки згідно Кредитного договору. З іншої сторони [PERSON] було порушено грошові зобов`язання, внаслідок чого у нього виникла кредитна заборгованість за період з 03.05.2018 по 05.12.2018 загальним розміром 61 460,36 грн., з яких: 23 786,35 грн. - основного боргу; 6 739,46 грн. - простроченого боргу; 3 661,34 грн. - прострочені проценти; 37,64 грн. - строкові проценти; 769,05 грн. - нарахована плата за обслуговування кредиту; 9 507,28 грн. - прострочена плата за обслуговування кредиту; 16 959,24 грн. - пеня. За фактом виникнення у Позивача кредитної заборгованості, Відповідачем надіслано на його адресу вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань та довідку-розрахунок заборгованості, які були залишені Боржником без задоволення. У вимозі про усунення порушень кредитних зобов`язань зазначено, що у випадку непогашення заборгованості за Кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги банк буде змушений здійснити стягнення заборгованості у безспірному порядку, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом на власний вибір Банку. Таким чином, АТ «Ідея Банк» повідомило Боржника також про намір ініціювати процедуру примусового стягнення в позасудовому порядку шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусом. Відповідно до статті 87 закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. [PERSON] самостійно зазначає, що перший час він регулярно сплачував кошти на погашення кредиту, однак в подальшому, з незалежних від нього обставин, він втратив можливість погашати кредит. Тобто, Позивач усвідомлював факт порушення умов договору та застосування щодо нього відповідальності, передбаченої Кредитним договором, у зв`язку із неналежним виконанням договірних зобов`язань. В цілях підтвердження факту правильності розрахунку суми кредитної заборгованості Відповідач в додатках до цього відзиву надає детальний розрахунок заборгованості Боржника станом на 05.12.2018. Крім того, представник відповідача АТ «Ідея Банк» наголошує на незаконності застосування такого заходу забезпечення позову якзупинення стягнення за оскаржуваним Виконавчим написом, оскільки: 1. Доцільність застосування заходів забезпечення позову не підтверджена належними, достатніми, достовірними, допустимими доказами; 2. Відсутнє належне обґрунтування існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, 3. Відсутнє належне обґрунтування відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам. 4. Відсутня аргументація, з яких мотивів суд дійшов до висновків про те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити ефективний захист Позивачем своїх прав у випадку фактичного виконання виконавчого напису. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі; скасувати заходи забезпечення позову, застосовані у Справі №705/676/21 відповідно до ухвали суду від 09.02.2021; розгляд справи здійснювати за відсутності представника АТ «Ідея Банк». 11.03.2021 р. позивачем [PERSON] подано до суду Відповідь на відзив АТ «Ідея Банк» в якому зазначає, щообґрунтував свої позовні вимоги посилаючись на норми цивільного законодавства, правову позицію Верховного Суду України, що викладена в постановах від 16.11.2016 у справі № 234/169/15-ц, від 05.07.2017 у справі № 754/9711/14-ц, від 06.09.2017 у справі № 531/648/15-ц та Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постановах, від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц, від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17 та від 15.01.2020 у справі № 305/2082/14-ц. АТ «Ідея Банк» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення з нього 63 360,36 грн. боргу за кредитним договором від 30.05.2017 № 262/225/73561, на підставі чого Відповідачем-2 вчинено виконавчий напис, який зареєстровано у реєстрі за № 92 та запропоновано стягнути з нього зазначеної суми грошових коштів. При цьому, Відповідач-1 не надав Нотаріусу доказів безспірності розміру його заборгованості, як передбачено вимогами статті 88 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-ХІІ (далі - Закон № 3425-ХІІ) та Інструкцією про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок № 296/5), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595. Згідно із пунктом 1 Переліку документів Порядку № 296/5, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У Виконавчому написі його сума заборгованості перед Банком становить 61 460,36 грн. (без врахування плати за вчинення Виконавчого напису), а тому, приймаючи до уваги часткове погашення ним заборгованості, незаконності нарахування плати за обслуговування кредиту, сумніву щодо розміру пені, стосовно цієї суми є спір, а тому вона не може вважатись безспірною. На відсутність обов`язкової умови «безспірність суми боргу» вказують наступні незаконні нарахування: 769,05 грн. плата за обслуговування кредиту; 9 507,28 грн. прострочена плата за обслуговування кредиту. Крім цього викликає обґрунтований сумнів щодо нарахування Банком пені в розмірі 16 959,24 грн., оскільки ним не надано такого розрахунку та невідомо за який період часу нараховувалася пеня. Виходячи із викладеного подану Нотаріусу його заборгованість перед АТ «Ідея Банк» не можна вважати безспірною, тому у наявності усі підстави для визнання таким, що не підлягає виконанню Виконавчий напис. 29.03.2021 р. представник відповідача АТ «Ідея Банк» Жук Г.В. подав суду Заперечення на відповідь на відзив в якому зазначив, що категорично не погоджується з відповіддю на відзив позивача, оскількивідповідно до пункту 2.3. глави 16 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. В розумінні пункту 5.8. Кредитного договору №262.225.73561 від 30.05.2017 всі повідомлення сторін за цим договором вважатимуться зробленими належним чином, якщо вони будуть здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур`єром, телеграфом або вручені особисто за зазначеними в цьому Договорі адресами сторін. З відповіді на відзив вбачається що Боржник, пред`явивши позовну заяву у цій Справі, намагається оспорити заявлену до стягнення суму кредитної заборгованості - 61 460,36 грн. та плату за вчинення виконавчого напису у розмірі 1900,00 грн., при цьому посилаючись на начебто відсутність ознаки безспірності такої. Проте: 1. На момент вчинення Виконавчого напису безспірність була дослідженою та, згодом, встановленою нотаріусом. 2. Боржник хоча посилається на начебто наявність спору щодо суми кредитної заборгованості на момент вчинення Виконавчого напису, проте не надає жодного доказу спірності такої. 3. На спірні правовідносини поширюється презумпція правомірності правочину, закріплена статтею 204 Цивільного кодексу України, а відтак всі передбачені договором платежі повинні бути сплачені в повному обсязі. 4. Аргументація про недоцільність стягнення сум кредитної заборгованості в частині плати за обслуговування кредиту та пені не повинні братись до уваги суду, оскільки не стосуються предмету позову, а відтак - є неналежною. Обґрунтовуючи коректність нарахування заявленої до стягнення суми кредитної заборгованості АТ «Ідея Банк» подано до суду детальний розрахунок заборгованості [PERSON] , відповідно до умов Кредитного договору. Зазначений документ містить в тому числі інформацію про загальну суму боргу, його структуру, періоди за які такі нараховується сума заборгованості. Усе вищевказане в сукупності свідчить про безпідставність та необґрунтованість заявленої позивачем аргументації у відповіді на відзив в цій справі та доцільність залишення такої поза увагою суду. 03.03.2021 р. від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. на адресу суду надійшов лист в якому зазначає, що нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Таким чином, нотаріус не є відповідачем у спорах, що виникають із цивільних відносин, пов`язаних з нотаріальною дією, нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.05.2017 р. між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Z62/225/73561, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 33032,00 грн. на поточні потреби, термін кредиту 36 місяців. 16.01.2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. на підставі договору кредиту № Z62/225/73561 від 30.05.2017 р. вчинено виконавчий напис за реєстровим № 92, про стягнення з позивача на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 63 360,36 гривень за період з 03.05.2018 р. по 05.12.2018 р. 21.02.2019 р. старшим державним виконавцем Уманського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області Бундєлєвою О.В. відкрито виконавче провадження ВП № 58445994 на підставі виконавчого напису № 92 від 16.01.2019 р. Згідно з ч.1 статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. За ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595. У відповідності зі ст.ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.1, 3 гл.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 із змінами внесеними Постановою КМУ від 26.11.2014 № 662. Постановою Кабміну № 662 до зазначеного Переліку внесено зміни, відповідно до яких, серед іншого, Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, пункт 2 змін, що вносяться до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на що, на момент вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. виконавчого напису норма чинного законодавства про можливість вчинення виконавчих написів в безспірному порядку на підставі кредитних договорів, що не посвідчені нотаріально, була скасована. Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу положень ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків в зв`язку з вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи викладене, оцінюючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність порушень закону при вчиненні виконавчого напису від 16.01.2019 р. № 92. Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Спір про право, який ґрунтується на вчиненій нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження. Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, розглядається судом за позовом боржника до стягувача. За змістом статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (рішення в справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005р.). Таким чином особа має право пред`явити до суду таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Враховуючи викладене, зважаючи на допущені порушення Закону України «Про нотаріат» при вчиненні виконавчого напису про стягнення з позивача на користь відповідача АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. 16.01.2019 р. № 92, таким, що не підлягає виконанню, з метою ефективного захисту порушеного права позивача. Однак, вимоги позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню адресовані приватному нотаріусу Гуревічову О.М. не підлягають задоволенню та не є ефективним способом захисту порушеного права. Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства, як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії, при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Приватний нотаріус є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. З огляду на викладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. Питання щодо судових витрат вирішується судом в порядку ст.141 ЦПК України, в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені при зверненні до суду.

Outcome: partial