Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 14261,08 грн. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.06.2014 року о 12.45 годин на перехресті вул. Полярній - вул. Богатирській в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів: [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 25.07.2014 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн. 22.01.2014 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №401021/4015/0000011, відповідно до якого було застраховано автомобіль [NUMBER]. На підставі зазначеного договору страхування, позивач виплатив страхувальнику [PERSON] страхове відшкодування в сумі 14261,08 грн. Розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], був визначений на підставі звіту №2809/2587 від 03.07.2014 року. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика (ПрАТ «СК «УНІКА»), який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала представник позивача. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.06.2014 року о 12.45 годин на перехресті вул. Полярній - вул. Богатирській в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів: [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль [NUMBER], який на момент ДТП був застрахований власником [PERSON] у ПрАТ «СК «УНІКА», відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту №401021/4015/0000011 від 22.01.2014 року. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER]. Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 25.07.2014 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн. Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автомобілем [NUMBER], внаслідок чого позивач поніс значні матеріальні збитки, є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП. Відповідно до звіту про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу №2809/2589, складеного ТОВ «Юніверсал Асістанс-Україна» 03.07.2014 року, вартість відновлювального ремонту КТЗ «Сітроен», д.н. [NUMBER], внаслідок його пошкодження складає 15724,02 грн. Страхове відшкодування ПрАТ «СК «УНІКА» виплатило власнику автомобіля [NUMBER] в сумі 14261,08 грн. (за вирахуванням фрнашизи), що підтверджується платіжним дорученням №004481 від 11.07.2014 року. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика (ПрАТ «СК «УНІКА»), який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки відповідач не відшкодував шкоду в добровільному порядку та згідно з положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач отримав право вимоги на таке відшкодування. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в розмірі понесених витрат в сумі 14261,08 грн. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 1378,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved