Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання за [PERSON] права власності на 2/3 частини земельної ділянки загальною площею 0,0453 га, кадастровий номер 8536400000:06:017:0040, яка розташована в м.Севастополі (АР Крим), Гагаринського району в межах землекористування СТ «Конус», діл. [NUMBER] , з цільовим призначенням - для ведення садівництва, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла дружина позивача - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складалась з земельної ділянки загальною площею 0,0453 га, кадастровий номер 8536400000:06:017:0040, яка розташована в м.Севастополі (АР Крим), Гагаринського району в межах землекористування СТ «Конус», діл. [NUMBER] , з цільовим призначенням - для ведення садівництва. Після її смерті спадкоємцями були позивач, їх син - [PERSON] та мати дружини - [PERSON] . У встановлений законом строк позивач звернувся до Рубіжанської Державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. [INFO] помер [PERSON] . Позивач посилається на те, що після смерті сина він звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 2/3 частки земельної ділянки, однак у видачі Свідоцтва було відмовлено в зв`язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Зазначені обставини перешкоджають позивачу оформити свої спадкові права в зв`язку з чим він звернувся до суду. 11.12.2017 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Відповідач звернулась до суду з зустрічним позовом, згідно з яким просить визнати за нею право власності на Ѕ частку земельної ділянки загальною площею 0,0453 га, кадастровий номер 8536400000:06:017:0040, яка розташована в м.Севастополі (АР Крим), Гагаринського району в межах землекористування СТ «Конус», діл. [NUMBER] , з цільовим призначенням - для ведення садівництва, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Вимоги за зустрічним позовом обґрунтовані тим, що вона є матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] і після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входила земельна ділянка загальною площею 0,0453 га, кадастровий номер 8536400000:06:017:0040, яка розташована в м.Севастополі (АР Крим), Гагаринського району в межах землекористування СТ «Конус», діл. [NUMBER] , з цільовим призначенням - для ведення садівництва. Спадкоємцями після смерті доньки є відповідач та чоловік померлої - позивач за первісним позовом. Звернувшись у визначені законом строки до Рубіжанської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом, їй було відмовлено у його видачі в зв`язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Оскільки зазначена відмова порушує право відповідача на оформлення своїх спадкових прав вона звернулась до суду з зустрічним позовом. В ході судового розгляду позивач та його представник підтримали позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просили суд його задовольнити, посилаючись на неможливість оформлення спадкових прав у визначений законом спосіб в зв`язку з відсутністю необхідних документів на земельну ділянку, яка розташована на тимчасово окупованій території. Відповідач просила визнати за нею, як спадкоємицею після смерті [PERSON] , право власності на Ѕ частину земельної ділянки, яка розташована в м .Севастополі (АР Крим ), Гагаринського району в межах землекористування СТ «Конус», діл. [NUMBER] , оскільки після смерті її доньки спадкоємцями є чоловік померлої та відповідач і їх частки є рівними. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області (а.с.13). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 0,0453 га, кадастровий номер 8536400000:06:017:0040, яка розташована в м.Севастополі (АР Крим), Гагаринського району в межах землекористування СТ «Конус», діл. [NUMBER] , з цільовим призначенням - для ведення садівництва. Зазначена земельна ділянка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 944643 (а.с.10). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу положень ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В силу положень ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ст.1225 ЦК України). Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ст.1258 ЦК України Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено судом, після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON] - мати померлої, її чоловік [PERSON] , який звернувся в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи, заведеної Рубіжанською державною нотаріальною конторою. Однак, прийнявши спадщину, але не отримавши Свідоцтво про право власності на спадкове майно, [INFO] загинув [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його батько - [PERSON] , який прийняв спадщину, оскільки проживав на час смерті разом з сином. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Отже, єдиним спадкоємцем після смерті неповнолітнього [PERSON] є його батько [PERSON] , в зв`язку з чим після смерті [PERSON] частки у праві на спадщину між спадкоємцями розподіляються наступним чином: [PERSON] належить 2/3 частини спадкового майна, а [PERSON] - 1/3 частина спадщини. В подальшому [PERSON] та [PERSON] 04.03.2016 р. звернулись до Рубіжанської державної нотаріальної контори з заявами про видачу їм Свідоцтва про право на спадщину . Постановою державного нотаріуса Рубіжанської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 10.03.2016 р. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі Свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Згідно довідки від 11.01.2016 р. №Б-2529/0-22/6-16, виданої Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру Державний земельний кадастр не містить усіх відомостей Державного реєстру земель та земельно-кадастрової документації в електронному вигляді, а також відсутні відомості Державного реєстру земель та місцевого фонду документації із землеустрою про земельні ділянки, які розташовані на тимчасово окупованій території АР Крим, що унеможливлю внесення відомостей до Державного земельного кадастру про земельні ділянки на відповідній території. Відмова у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом порушує права позивача за первісним позовом та відповідача на оформлення своїх спадкових прав і здійснення відповідної реєстрації цього права у визначений чинним законодавством спосіб. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, оцінюючи всі зібрані і досліджені судом докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість і доведеність вимог позивача за первісним позовом в ході розгляду справи, в зв`язку з чим позов [PERSON] підлягає задоволенню. Вимоги [PERSON] за зустрічним позовом з огляду на встановлені судом обставини щодо розміру її частки у праві на спадщину після смерті доньки - [PERSON] підлягають задоволенню частково. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial