Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вимогами стягувати з [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] 26.05.2014р.н, аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 14.11.2018р. і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги аргументовані тим, що у сторін спору за час шлюбу народилась дитина [PERSON], яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач не надає коштів на утримання дитини, хоча зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, відповідач отримав копії ухвали суду з копією позовної заяви з додатками. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] 26.05.2014р.н, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. ( а. с. 5 ) Як вбачається з довідки ТОВ «ЖЕО» від 13.11.2018р. №10007 позивач разом з донькою [PERSON] зареєстровані за адресою [INFO]. (а.с4) ст.150 Сімейного кодексу України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. ч.3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (надалі Постанова) у відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. ст.150 Сімейного кодексу України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. ч.3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері батька або у твердій грошовій сумі. ч.1 ст. 182 СК. України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом ч.1 ст. 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення суд за заявою заявника або одержувача може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Стаття 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Ст. 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. ч.1 ст.191 СК України, якою встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, а також враховуючи що відповідно до ч.2 ст. 182 СК України внесено зміни та визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та з метою захисту прав дитини, таким чином суд вважає позов задовольнити в повному обсязі. Враховуючи те, що позивач був звільнений від сплати судового збору згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в сумі 704,80 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved