Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 14 жовтня 2005 року між ним і відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 932. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини припинені у січні 2017 року у зв'язку із протилежними поглядами на сімейні обов'язки. З відповідачем не ведуть сумісного господарства, спільного сімейного бюджету не мають. Збереження шлюбу будуть суперечити інтересам Позивача та Відповідача. Тому просив розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, без фіксації технічними засобами, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти позову не заперечує, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON]. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 14 жовтня 2005 року між сторонами по справі, Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 932. Також під час судового розгляду справи встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого сторони записані батьками дитини. У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність малолітніх дітей, ті обставини, що Відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам Позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так відповідачем у заяві зазначено, що після розірвання шлюбу остання просить залишити прізвище взяте нею під час укладання шлюбу - «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved