Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту посилаючись на те, що 12.02.2008 року між відповідачем та позивачем було укладено договір кредиту №VG2034, відповідно до якого відповідач отримав платіжну картку з рахунком та отримав кредит в розмірі 60000 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатою 22,15 % річних, терміном на 60 місяців. Погашення кредиту та відсотків повинно відбуватись щомісячно відповідно до графіка погашення кредиту протягом всього строку дії кредитного договору. Свої зобов'язання перед позивачем відповідач не виконує. Таким чином, виникла заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті відсотків в розмірі 18802,54 гривень. Станом на 19.11.2012 року відповідач має прострочену заборгованість на загальну суму 83226,77 гривень. При формуванні ціни позову позивач, враховує розмір: заборгованості за кредитом, що становить 55291,73 грн., заборгованості за відсотками, що становить 25084,61 грн., заборгованість по платам, що становить 2850,43 грн.. В зв'язку з наведеним, позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості в розмірі 83226,77 гривень та сплачений судовий збір в сумі 832 грн. 27 коп. забезпечення розгляду справи. У судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, однак просить розглянути справу без його участі, позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак згідно поданої заяви просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем 12.02.2008 року був укладений договір № VG2034 про надання кредиту (а.с. 11-20). За даним договором відповідачу було надано кредитну картку у вигляді встановленого кредитного ліміту 60000 грн., зі сплатою 22,15 % річних від суми заборгованості. Надану суму кредиту відповідач повинен був повернути не порушуючи терміни, згідно графіку погашення кредиту. В судовому засіданні встановлено, що позивачем були виконані зобов'язання перед відповідачем [PERSON] та надано кредит, що підтверджується виписками з особового рахунку за період з 01.01.2008 по 17.04.2014 року (а. с. 25-27). Відповідач порушив умови кредитного договору щодо сплати боргу, у зв'язку з чим станом на 19.11.2012 року має прострочену заборгованість на загальну суму 83226,77 гривень, яка складається із: заборгованості за кредитом, що становить 55291,73 грн., заборгованості за відсотками, що становить 25084,61 грн., заборгованість по платам, що становить 2850,43 грн.. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Таким чином, позивач правомірно нарахував відповідачу штраф та відсотки. Зазначені обставини підтверджуються розрахунком заборгованості (а.с. 28-29). На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі відповідно до ст.88 ЦПК слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved