Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В заяві позивачка вказувала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2010 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. В заяві вказувалося, що відповідач залишив сім'ю та проживає з іншою жінкою. Крім того, на протязі останнього періоду часу він не приймає участь у вихованні та утриманні сина, в зв'язку з чим позивачка вимушена звертатися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, але звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності, в своїй заяві просила задовольнити її позовні вимоги та не заперечула проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не подавав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З врахуванням вищенаведеного, дослідивши матеріали справи, належно оцінивши всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю на підставі слідуючого. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Судом встановлено, що згідно наданих доказів: копії свідоцтва про народження, копії свідоцтва про укладення шлюбу, сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідач працездатний, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В суді встановлено, що відповідач ніде не працює, а отже суд приходить до висновку, що він має нерегулярний, мінливий дохід, а тому стягнення слід проводити в твердій грошовій сумі, а саме по 660 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.79 ч.1 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з 17 квітня 2014 року. Відповідно до ст.367 ч.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved