overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 20.04.2015 року сторони зареєстрували шлюб відділом ДРАЦС РС Літинського РУЮ у Вінницькій області, актовий запис № 28. Спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки. Відповідач влаштовує постійні скандали, постійно предявляє необґрунтовані претензії, ганьбить. Відповідач не бере участі матеріально в житті сімї. Спільне життя та спілкування з [PERSON] не ведеться з жовтня 2015 року. Збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам. Спільного майна та дітей не мають. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просить відновити прізвище. Відповідач до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 20.04.2015 року сторони зареєстрували шлюб відділом ДРАЦС РС Літинського РУЮ у Вінницькій області, актовий запис № 28, що підтверджується виданим свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 160693 від 20.04.2015 року. Згідно з ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3\~ст. 55 Сімейного кодексу України\~дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки позивач не бажає, подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, строк на примирення не дасть позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. У відповідності до\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 22.08.2013 року сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області, актовий запис № 2022. Від даного шлюбу у сторін є спільна дитина дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матірю. Спільне життя у сторін не склалося з різних причин, а саме: соціально психологічна несумісність, внаслідок чого в сімї часто виникали конфлікти. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинилися з грудня 2014 року, коли відповідачка забравши всі свої особисті речі та переїхала проживати за невідомою адресою, з того часу жодних стосунків та відносин не підтримували. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 22.08.2013 року сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області, актовий запис № 2022, що підтверджується виданим свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 179710 від 12.08.2016 року. Від даного шлюбу у сторін є спільна дитина дочка [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки позивач не бажає, подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, строк на примирення не дасть позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що сторони 31.07.1993 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Старосинявським відділом РАЦС ГТУЮ у Хмельницькій області, актовий запис № 25 від 31.07.1993 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Протягом подружнього життя стосунки між сторонами погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Внаслідок невиконання кожного з подружжя певних обовязків виникали конфліктні ситуації, що негативно впливали на психічний стан дитини. Останні 10 років сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Позивач згідно заяви позов підтримав. Відповідач надала суду заяву, в якій просила справу слухати без її участі, позовні вимоги пітримує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, сторони 31.07.1993 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Старосинявським відділом РАЦС ГТУЮ у Хмельницькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданного повторно, серії І-АМ № 184122 від 28.09.2016 року, актовий запис № 25. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 252700 від 05.03.1994 року. Згідно з ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3\~ст. 55 Сімейного кодексу України\~дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки позивач не бажає, подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, строк на примирення не дасть позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що сторони зареєстрували шлюб 11.10.2014 року у відділі ДРАЦС Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області, про що було зроблено актовий запис № 81. Від спільного подружнього життя у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами не склалися через те, що у них різні характери, різні погляди на життя, на виникаючі в сімї проблеми та способи їх вирішення, через що виникають постійні сварки та непорозуміння, які призвели до того, що подальше спільне проживання стало неможливим. На примирення срони не погожуються. Спільно нажитого майна не має. Позивач згідно заяви позов підтримав. Відповідач позов визнала, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, сторонни зареєстрували шлюб 11.10.2014 року у відділі ДРАЦС Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 153696 від 11.10.2014 року, актовий запис № 81. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 315087 від 05.08.2015 року. Згідно з ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3\~ст. 55 Сімейного кодексу України\~дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки позивач не бажає, подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, строк на примирення не дасть позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що сторони зареєстрували шлюб 16.11.2010 року. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя у сторін не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, байдужості до життя, та проблем кожного з подружжя. У сторін абсолютно різні погляди на сімейне життя, психологічна несумісність характерів, у зв'язку з чим постійно виникають конфлікти та сварки. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме інтересам сторін. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак у прохальній частині позовної заяви просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував щодо його задоволення. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.11.2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що було зроблено актовий запис за № 2949, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.11.2010 року. Від даного шлюбу у сторін спільних дітей немає. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших сторін. У відповідності до ст. 88 ЦПК України та у зв'язку з заявою позивача суд вважає за можливе судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що сторони зареєстрували шлюб 31 вересня 2010 року у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис за № 2820. Від шлюбу у сторін є спільна малолітня донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось, оскільки у них виявились несумісні характери, різні уявлення про сімейний устрій та про взаємовідносини подружжя в сім'ї. Вони поступово втратили почуття любові один до одного, повністю втратили взаєморозуміння, їхні погляди та плани на майбутнє не співпадали. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позову, після відновлення провадження в справі в зв'язку із закінченням строку на примирення відповідач в судове засідання не зявилась. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31 вересня 2010 року у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис за № 2820, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 31 жовтня 2010 року. Від даного шлюбу у сторін є спільна малолітня донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22 березня 2013 року. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, строк на примирення не дав позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що сторони одружилися 06.11.2013 року. Шлюб зареєстрований Ямпільським районним відділом РАЦС, актовий запис І-АМ № 184713. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з [PERSON] Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними та різними поглядами на життя, ведення спільного господарства та виховання сина. Через постійні конфлікти спільне життя стало неможливим. У звязку з цим, шлюбні стосунки були практично припинені в листопаді 2015 року, з цього часу сторони проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач надала суду заяву, в якій просила справу слухати без її участі, позовні вимоги пітримує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, сторони одружилися 06.11.2013 року. Шлюб зареєстрований Ямпільським районним відділом РАЦС, актовий запис І-АМ № 184713. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження, видане повторно, серії І-АМ № 350434 від 01.11.2016 року. Згідно з ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3\~ст. 55 Сімейного кодексу України\~дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки позивач не бажає, подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, строк на примирення не дасть позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. У відповідності до\~ст. 88 ЦПК України\~\~з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.03.2008 року. Від даного шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: син - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось, вони не проживають разом протягом останніх трьох років. Фактично кожен з них живе своїм окремим особистим життям. Спільного господарства сторони не ведуть, шлюб існує формально. Саме тому позивач прийшов до твердого переконання про необхідність розірвання шлюбу. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала щодо його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.03.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис за № 313, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 01.03.2008 року (а.с. 3). Від даного шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.10.2008 року та [PERSON], [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.09.2010 року. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших сторін. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.02.2013 року. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та взаємоповаги. У сторін склались різні погляди на життя та на роль кожного з подружжя в сімейних відносинах. На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, вони не проживають разом протягом останніх шести місяців. Спільного господарства сторони не ведуть, шлюб існує формально. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала щодо його задоволення, просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.02.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис за № 2218, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.02.2015 року. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.03.2014 року. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи заяву відповідача, суд вважає за необхідне відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved