Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності. У вказаній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Колишня дружина сина позивача створю перешкоди у користуванні та розпорядженні вказаною квартирою. Відповідач довгий час не проживає в даному житловому приміщенні. Відповідач не сплачує жодних рахунків по комунальних послугах та інших рахунків по утриманню квартири. Просить позбавити відповідача права користування житловим приміщенням шляхом зобов'язання Центру надання адміністративних послуг Оболонської РДА м. Києва зняти відповідача з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Позивач подав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, просить позов задовольнити. Щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про що матеріалах справи містяться відповідні документи, заяв, заперечень суду не надав, у зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу без його участі по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Квартира [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 12.12.1996 (а.с. 8). Як вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 10.09.2010 (а.с. 9) Відповідно до довідки №148 від 25.10.2016, виданої ЖБК «Маяк-3» за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Як вбачається з акту, складеному ЖБК «МАЯК-3» за вихідним №146 від 18.10.2016 [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] за вказаною адресою не проживає з 01.09.2003 (а.с. 26). Згідно ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з положень ст. 150 ЖК УРСР громадяни які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, враховуючи, що відповідач у спірній квартирі не проживає понад рік, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому, відсутні підстави для зняття відповідача з реєстраційного обліку, оскільки позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням вже є підставою для зняття його з реєстраційного обліку. З викладеного,

Outcome: partial