Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що між публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та Приватним акціонерним товариством «Галичина» укладено кредитний договір № 6013V3 від 29.11.2013 року. Відповідно до умов кредитного договору Банк надав позичальнику кредит у формі овердрафт з лімітом овердрафту в сумі 12\~000\~000,00 гривень з кінцевим терміном погашення кредиту 27.11.2014 року, зі сплатою процентів за користування овердрафтом 16 % річних (з 14.02.2014 року 20,5 % річних) та сплатою інших платежів на умовах, визначених кредитним договором. Позичальником лише частково погашено заборгованість за овердрафтом, станом на 30.04.2015 року заборгованість позичальника за овердрафтом (основним боргом) за кредитним договором становить 6\~402\~443,18 гривень. Заборгованість за овердрафтом станом на 03.04.2015 року в сумі 6\~450,04 тис. Станом на 30.04.2015 року ПрАТ «Галичина» не сплачено Проценти за овердрафтом згідно з кредитним договором, нараховані за квітень 2015 року в сумі 109\~700,13 гривень. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та надала аналогічні пояснення викладенні у позові. Просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з?явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, про причини своєї не явки суд не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та Приватним акціонерним товариством «Галичина» укладено кредитний договір № 6013V3 від 29.11.2013 року, згідно якого банк нав позичальнику кредит у формі овердрафт з лімітом овердрафту в сумі 12\~000\~000,00 гривень з кінцевим терміном погашення кредиту 27.11.2014 року, зі сплатою процентів за користування овердрафтом (кредитом) 16 % річних (з 14.02.2014 року 20,5 % річних) та сплатою інших платежів на умовах, визначених кредитним договором. 29.11.2013 року між позивачем, позичальником та [PERSON] було укладено договір поруки № 6013Р10. 10.03.2015 року банком скеровано позичальнику претензію №\~060-09/773 від 06.03.2015 року та поручителю вимогу № 060-09/775 від 06.03.2015 року про сплату ними простроченої заборгованості позичальника перед банком за кредитним договором. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору овердрафт надається в межах ліміту овердрафту у безготівковій формі шляхом виконання протягом банківського дня платежів з поточного рахунку позичальника згідно з платіжними дорученнями позичальника, в сумах, що перевищують фактичний залишок коштів позичальника, в межах ліміту овердрафту. Згідно з пп. 11.2.12 кредитного договору сторони домовились, що банк веде облік всіх сум грошових коштів, які підлягають сплаті банку за цим договором, та у будь-якому судовому провадженні, що може виникнути у звязку із цим договором, банківські документи щодо такого обліку (виписки з рахунків, розрахункові документи тощо) є доказом існування зобовязань позичальника щодо сплати банку відповідних сум грошових коштів). Товариство, в порушення пп. пп. 6.4.3, 9.2.3 кредитного договору, не повернуло кредитні кошти за кредитним договором в повному обсязі, строк погашення яких настав 06.11.2014 року, у звязку з чим банком 07.11.2014 року, наявну станом на 07.11.2014 року заборгованість за овердрафтом в сумі 11\~043\~895,80 гривень перенесено на рахунок простроченої заборгованості за овердрафтом № 20678550190317, про що позичальника було повідомлено листом № 060-09/4714 від 12.11.2014 року, і на який (рахунок) відповідно до п. 6.2 кредитного договору позичальник зобовязаний здійснювати погашення овердрафту. Позичальником лише частково погашено заборгованість за овердрафтом, станом на 30.04.2015 року заборгованість позичальника за овердрафтом (основним боргом) за кредитним договором становить 6\~402\~443,18 гривень. Заборгованість за Овердрафтом станом на 03.04.2015 року в сумі 6\~450,04 тис. Товариством також підтверджено актом перевірки наявності, стану та умов майнових прав, які надані в заставу банку з метою забезпечення виконання зобовязань Товариства за кредитним договором від 03.04.2015 року. Прострочена заборгованість позичальника перед АТ «Укрексімбанк», яка виникла у звязку з невиконанням позичальником зобовязань за кредитним договором станом на 30.04.2015 року, становить: 9\~580\~472,28 гривень, яка включає: - 6\~402\~443,18 гривень сума заборгованості за Овердрафтом; - 109\~700,13 гривень Проценти за Овердрафтом; - 1\~337\~387,01 гривень - пеня за несвоєчасне погашення Овердрафту; - 1\~904,17 гривень пеня за несвоєчасну сплату Процентів за Овердрафтом; - 257,88 гривень - пеня за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитом; - 101\~948,01 гривень - 3 % річних у звязку з несвоєчасним погашенням Овердрафту; - 1\~624\~676,86 гривень втрати від інфляцій в звязку з несвоєчасним погашенням Овердрафту; - 112,36 гривень - 3 % річних у звязку з несвоєчасною сплатою Процентів за Овердрафтом; - 1\~562,86 гривень - втрати від інфляцій в звязку з несвоєчасною сплатою Процентів за Овердрафтом; - 14,20 гривень - 3 % річних у звязку з несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитом; - 465,62 гривень - втрати від інфляцій в звязку з несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За загальним правилом ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно з ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Згідно з п. 10.2 Кредитного договору у випадку невиконання (несвоєчасного виконання) Позичальником будь-яких грошових зобовязань, визначених Кредитним договором, Позичальник сплачує Банку пеню, що нараховується на суму невиконаних (неналежним чином виконаних) зобовязань з розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення, включаючи день виконання відповідних грошових зобовязань. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Встановлення в кредитному договору обовязку сплачувати проценти за овердрафтом та наявність обовязку у позичальника сплачувати банку неустойку (пеню) за несвоєчасне виконання грошових зобовязань не виключає сплату сум трьох процентів річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, враховуючи, що проценти, встановлені в кредитному договорі, стосуються плати за користування кредитними коштами, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобовязань, а ч. 2 ст. 625 ЦК України, встановлює проценти лише на випадок прострочення виконання грошового зобовязання, тобто є мірою відповідальності за порушення грошового зобовязання. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» три проценти річних від простроченої суми полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Згідно з ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з п. 3.1 ст. 3 договору поруки поручитель зобовязується перед кредитором солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником основного зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно з п. 3.2 ст. 3 договору поруки, у випадку невиконання позичальником основного зобовязання кредитор має право вимагати виконання цього зобовязання у поручителя та/або позичальника, як у солідарних боржників. Позичальник та поручитель є боржниками перед АТ «Укрексімбанк», які мають солідарно нести відповідальність за належне виконання умов кредитного договору. Дані обставини справи стверджуються матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє підтвердження, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved