Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дійсним договору купівлі - продажу та визнання права власності на гараж, вказуючи, що 01.05.2019 року він домовився з відповідачем про ціну та всі інші істотні умови договору купівлі-продажу гаражу, розташованого по [ADDRESS] , площею 17,8 кв.м, сплатив йому суму вартості гаражу. На підтвердження правочину відповідач видав йому розписку, у якій підтвердив отримання ним грошей та зобов`язався до 01.07.2019 року оформити нотаріально договір купівлі-продажу. У розписці вказав, що у разі відсутності можливості укладення договору купівлі- продажу нотаріально, він не буде мати претензій щодо визнання права власності на гараж у судовому порядку. В день підписання та видачі розписки відповідач передав йому ключі від гаражу та документи на нього. З того часу він безперешкодно користується ним. До теперішнього часу відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, тому позивач просив визнати дійсним договір купівлі - продажу, якладений між ним та відповідачем та визнати за ним право власності на гараж. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, про причину неявки суд не повідомив, тому суд визнає причину неявки відповідача неповажною і вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін, з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01.05.2019 року сторони домовилися про ціну та інші істотні умови договору купівлі-продажу належного відповідачеві гаражу, розташованого по [ADDRESS] , площею 17,8 кв.м, позивач передав відповідачеві суму вартості гаражу в розмірі 100 000 російських рублів. На підтвердження правочину відповідач надав позивачеві розписку, у якій підтвердив отримання ним грошей за проданий гараж. В день підписання та видачі розписки відповідач передав позивачеві гараж, ключі та документи на нього, томсу з того часу він безперешкодно користується майном. Сторони домовилися оформити договір-купівлі-продажу нотаріально до 01.07.2019 року, але по теперішній час договір не оформили. Позивач неодноразово наполягав на тому, щоб оформити договір купівлі-продажу нотаріально, але відповідач ухиляється від його посвідчення. Згідно будівельного паспорту на будівництво гаражу, розташованого по [ADDRESS] , забудівником є відповідач. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно ч.1,3 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. З урахуванням того, що договір купівлі-продажу є укладеним та відбулося його повне виконання, але нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу не відбулося, оскільки відповідач ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд вважає необхідним визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за позивачем право власності на гараж, розташований по [ADDRESS] , площею 17,8 кв.м. На підставі ст.ст. 220, 334, 638 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 48, 81, 89, 137,141, 252, 253, 263,264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

Outcome: approved