Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд звільнити з-під арешту, накладеного 14.12.2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Миронівського районного управління юстиції [PERSON] у межах виконавчого провадження № 24509790, та зняти обтяження державного виконавця, зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 15.12.2011 року (реєстраційний номер обтяження: 11967176) на нерухоме майно - предмет іпотеки, належне на праві власності [PERSON], а саме будинок, який розташований за адресою: Київська область, Богуславський район, с. Івки, вул. Хохітвянська, буд. 20. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 02.02.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (надалі - Позивач) та [PERSON] (надалі Відповідач) укладено кредитний договір № K2M1GA00260044 (надалі кредитний договір), згідно з яким Позивач надав Відповідачу кредит у розмірі 13200.00 Доларів США. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і Відповідач 02.02.2007 року уклали договір іпотеки №K2M1GA00260044 (надалі - договір іпотеки). Згідно з договором іпотеки Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 85,10 кв.м., житловою площею 31,30 кв.м, який розташований за адресою: Київська область, Богуславський район, с. Івки, вул. Хохітвянська, буд. 20. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. 14.12.2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Миронівського районного управління юстиції було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 24509790, якою накладено арешт на майно боржника, в тому числі і на будинок, що переданий в іпотеку ПАТ КБ ПриватБанк. Даний арешт нерухомого майна зареєстровано 15.12.2011 р. за № 11967176. В свою чергу ПАТ КБ «ПриватБанк» вважає, що постанова про накладення арешту на вищевказаний будинок суттєво порушує майнові права позивача, оскільки Банк має першочергові майнові права на арештоване майно, які згідно норм чинного законодавства України не можуть бути обмежені, що випливає з положень ст.ст. 3, 4, 7,12 Закону України «Про іпотеку» та ст.ст.585, 589 ЦК України. Оскільки договір іпотеки був укладений 02.02.2007 року, тобто раніше ніж застосоване обтяження, так як наслідок державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Крім того, 15.05.2013 року Богуславським районним судом Київської області було винесено рішення по справі № 358/427/13-ц, яким задоволено звернення стягнення на будинок загальною площею 85,10 кв.м., житловою площею 31,30 кв.м., який розташований за адресою: Київська область, Богуславський район, с. Івки, вул. Хохітвянська, буд. 20 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним Акціонерним Товариством КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені Відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» усіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, передбачених для продажу предмету іпотеки. Тобто, ухваливши зазначене вище рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд, як уповноважений державою орган на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб, захистив порушені права ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому в процесі виконання рішення суду не можуть створюватись будь-які перешкоди для його виконання. Згідно ч. 5 ст. 124 Конституції України (норми прямої дії), судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Посилаючись на положення ст.ст. 54, 60 Закону України «Про виконавче провадження» позивач просить задовольнити позов, оскільки накладений в рамках виконавчого провадження арешт на іпотечний будинок, що перебуває в іпотеці, є незаконним та позбавляє передбачене законом право іпотекодержателя одержати задоволення за рахунок предмету іпотеки у встановлений судовим рішенням спосіб захисту порушених прав. В судове засідання представник позивача не зявився. В клопотанні, адресованому суду представник ПАТ КБ «ПриватБанк» просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився і не повідомив суд про причини неявки, хоч належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Представник третьої особи - Миронівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не зявився і не повідомив суд про причини неявки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 02.02.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № K2M1GA00260044 (надалі кредитний договір), згідно з яким Позивач надав Відповідачу кредит у розмірі 13200.00 Доларів США. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і Відповідач 02.02.2007 року уклали договір іпотеки №K2M1GA00260044 (надалі - договір іпотеки). Згідно з договором іпотеки Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 85,10 кв.м., житловою площею 31,30 кв.м, який розташований за адресою: Київська область, Богуславський район, с. Івки, вул. Хохітвянська, буд. 20. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Заочним рішенням Богуславського районного суду Київської області від 15 травня 2013 року частково задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на майно та вирішено: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № K2M1GA00260044 від 02.02.2007 року, в розмірі 13803.26 Доларів США, що за курсом 7.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.02.2013 року складає 110288.05 гривень, звернути стягнення на будинок загальною площею 85,10 кв.м., житловою площею 31.30 кв.м., який розташований за адресою: Київська область, Богуславський район, с.Івки, вул. Хохітвянська, буд. 20, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № K2M1GA00260044 від 02.02.2007 р.) ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені Відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Згідно інформаційної довідки № 59354840, сформованої 18.05.2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо [PERSON] вбачається, що на будинок, який розташований по вул. Хохітвянська, 20 в с. Івки, Богуславського району Київської області, накладено обтяження державним виконавцем ВДВС Миронівського РУЮ [PERSON] у вигляді заборони на нерухоме майно на підставі постанови про арешт майна боржника № 24509790 від 14.12.2011 року та оголошено заборону на його відчуження. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Відповідно до статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту. Згідно положень ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України «Про іпотеку». Так, частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»). Як зазначено вище, заочним рішенням Богуславського районного суду Київської області від 15 травня 2013 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - на будинок загальною площею 85,10 кв.м., житловою площею 31.30 кв.м., який розташований за адресою: Київська область, Богуславський район, с.Івки, вул. Хохітвянська, буд. 20, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки. Оскільки договір іпотеки був укладений 02.02.2007 року, тобто раніше ніж застосоване обтяження, так як наслідок державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Таким чином, накладений в рамках виконавчого провадження арешт на будинок, що перебуває в іпотеці, підлягає скасуванню, оскільки є незаконним та позбавляє іпотекодержателя одержати задовлення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки у встановлений судовим рішенням спосіб захисту порушених прав. Позивач поніс судові витрати, а саме сплачено судовий збір в розмірі 1378 гривень 00 копійок, що підтверджується копією платіжного доручення № BOJ68B12JC від 08.06.2016 року. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем підлягають стягненню із відповідача. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved