Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про захист майнових авторських прав. Свої вимоги обґрунтовує наступним, а саме відповідно до пунктів 2.1 та 1.14 Договору № РР1-20/РР2 -20 про авторських і суміжних прав від 01.06.2012 року ТОВ «Українська музична видавнича група» належать виключні майнові права на використання та/або на дозвіл використання слів, музики та фонограм музичних творів у виконанні [PERSON]: «[INFO]» (автор музики [PERSON]); «[INFO]» (автор тексту [PERSON], автор музики [PERSON]); «[INFO]» (автор тексту [PERSON]/[PERSON], автор музики [PERSON]/[PERSON]). 26 жовтня 2012 року протягом 19:30 - 20:00 години [PERSON] здійснив публічне виконання цих музичних творів у м. Сімферополі на площі Леніна, на концерті з приводу 15-річчя створення Партії Регіонів. Даний концерт разом з публічним виконанням відповідачем Музичних творів транслювався у прямому ефірі Державної телерадіомовної компанії «Крим». Публічне виконання музичних творів на концерті було здійснено відповідачем без отримання дозволу на таке виконання від позивача, як власника виключних майнових авторських прав використовувати і надавати дозвіл на використання музичних творів іншим особам. Публічне виконання відповідачем музичних творів було здійснено не лише без відповідного дозволу, але й за наявності заборони відповідачу здійснювати використання музичних творів будь-яким способом, у тому числі шляхом публічного виконання. Так, реалізуючи своє виключне майнове авторське право забороняти використання музичних творів, яким володіє фізична особа-підприємець [PERSON], і яке не було передане позивачу, ФОП [PERSON] своїм листом від 08 жовтня 2012 року заборонив відповідачу використовувати музичні твори, у тому числі їх частини та фрагменти, будь-якими способами. На виконання даної заборони використовувати музичні твори, ТОВ «УМВГ» підготувало і направило відповідачу, а також усім провідним телерадіоорганізаціям листи №08.10.12 від 08.10.12 про заборону використання музичних творів. Інформація про заборону відповідачу виконувати музичні твори стала однією з найбільш популярних новин, які поширювалися протягом 10-12 жовтня 2012 року у засобах масової інформації та мережі Інтернет. Поширюючи новину щодо заборони використання музичних творів, засоби масової інформації та Інтернет-сайти часто подавали точки зору обох сторін цієї події: [PERSON] та [PERSON] Іншими словами, до початку концерту, відповідачу було достеменно відомо про заборону використання ним музичних творів. Однак, незважаючи на наявну заборону здійснювати використання музичних творів, відповідач свідомо та навмисно пішов на порушення авторських прав ТОВ «УМВГ». Такі дії зі сторони відповідача суперечать вимогам частини 2 статті 15, пункту 2 частини 3 статті 15, що відповідно до пункту «а» статті 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» є порушенням авторських прав позивача. З огляду на те, що відповідач допустив три порушення авторських прав позивача на музичні твори, а також враховуючи те, що всупереч заборони відповідач допустив умисне, цілеспрямоване, повторне публічне порушення авторських прав ТОВ «УМВГ» на Музичні твори, яке транслювалося в ефірі ДТРК «Крим», вважає, що він повинен сплатити майнову компенсації у розмірі по 30 мінімальних розмірів заробітної плати за кожне допущене порушення авторських прав. Разом за 3 (три) порушення виходить 90 мінімальних розмірів заробітних плат, що становить 102060,00 гривень. Просить на підставі ст.ст. 7, 15, 32, 50, 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» стягнути з відповідача компенсацію за порушення авторського права на музичні твори: 1. «[INFO]» (автор музики [PERSON]), 2. «[INFO]» (авто тексту [PERSON], автор музики [PERSON]), 3. «[INFO]» автор тексту [PERSON]/[PERSON], автор музики [PERSON]/[PERSON]); яке мало місце 26.10.12 в м.Симферополі на площі Леніна, у розмірі 102060 грн., що становить 90 мінімальних заробітних плат, зобов'язати відповідача опублікувати в будь-якому на власний розсуд друкованому засобі масової інформації із загальнодержавною сферою розповсюдження, щоденний тираж якого становить понад 100000 примірників, повний текст рішення суду у даній справі протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили та накласти на відповідача штраф у розмірі 10 відсотків суми, присудженої на користь позивача, зі стягненням її в дохід держави. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідач та його представники проти задоволення позову заперечували. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З договору про передачу майнових прав на об'єкт авторського права - музичний твір від 10.05.06 вбачається, що автори музики [PERSON] та [PERSON] та автори слів [PERSON] та [PERSON] передали фізичній особі - підприємцю [PERSON] майнові права на музичний твір - пісню «Небо плаче», нотний запис та текст якого викладені в Додатку № 1 до Договору. Крім того, з договору про передачу майнових прав на об'єкт авторського права - музичний твір №1/230207 від 02.04.07 вбачається, що автор музики [PERSON] передав фізичній особі - підприємцю [PERSON] майнові права на музичний твір - пісню «[INFO]» (на слова [PERSON]), нотний запис якого викладений в Додатку № 1 до Договору. За договором про передачу майнових прав на об'єкт авторського права - музичний твір від 20.12.05 автор музики [PERSON] та автор слів [PERSON] передали фізичній особі - підприємцю [PERSON] майнові права на музичний твір - пісню «[INFO]», нотний запис та текст якого викладені в Додатку № 1 до Договору. 01 червня 2012 року між фізичною особою - підприємцем [PERSON] та ТОВ «Українська музична видавнича група» укладено договір № РР1-20/РР2-20 про передачу виключних авторських і суміжних прав, відповідно до п. 2.1 якого фізична особа - підприємець [PERSON] передав товариству виключні майнові права на Об'єкти (твори та/або фонограми та/або виконання), вказані в додатках до договору, що означає право товариства використовувати об'єкти протягом вказаного у договорі строку (до 31 грудня 2015 року). Відповідно до п. 1.14 договору право на використання означає здійснювати самостійно та/або дозволяти третім особам здійснювати передбачені вказаним пунктом дії, в тому числі публічно виконувати об'єкти; переробляти, обробляти, аранжувати об'єкти для створення похідних творів. У Додатку №1 до цього договору до переліку під номерами 43, 74, 94 містяться усі вищезазначені музичні твори. Відповідно до додаткової угоди №2 від 01 жовтня 2012 року сторони вказаного договору погодили, що ТОВ «Українська музична видавнича група» має право вчиняти дії, передбачені чинним законодавством, необхідні для захисту авторських прав на Об'єкти, вказані в додатках до договору, в тому числі й звертатися до суду. Згідно додаткової угоди №4 від 05 жовтня 2012 року сторони вказаного договору погодили, що фізична особа - підприємець [PERSON] нарівні з товариством має право забороняти третім особам використовувати будь-якими способами твори та/або фонограми, а також звертатися за захистом авторських прав до суду. 08 жовтня 2012 року ФОП [PERSON] надіслав ТОВ «Українська музична видавнича група» повідомлення про заборону використання [PERSON] вищевказаних творів. ТОВ «Українська музична видавнича група» направило відповідачу та провідним телерадіоорганізаціям лист від 08 жовтня 2012 року про заборону використання [PERSON] вказаних творів. Як вбачається зі ст. 8 Закону України «Про авторське право і суміжні права» (далі - Закон) об'єктами авторського права є твори у галузі науки, літератури і мистецтва, а саме зокрема музичні твори з текстом і без тексту, похідні твори. Охороні за цим Законом підлягають всі твори, зазначені у частині першій цієї статті, як оприлюднені, так і не оприлюднені, як завершені, так і не завершені, незалежно від їх призначення, жанру, обсягу, мети (освіта, інформація, реклама, пропаганда, розваги тощо). Передбачена цим Законом правова охорона поширюється тільки на форму вираження твору і не поширюється на будь-які ідеї, теорії, принципи, методи, процедури, процеси, системи, способи, концепції, відкриття, навіть якщо вони виражені, описані, пояснені, проілюстровані у творі. Згідно ст. 7 Закону суб'єктами авторського права є автори творів, зазначених у ч.1 ст. 8 цього Закону, їх спадкоємці та особи, яким автори чи їх спадкоємці передали свої авторські майнові права. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 15 Закону первинним суб'єктом, якому належить авторське право, є автор твору. Авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей. Співавторами є особи, спільною творчою працею яких створено твір. До майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: а) виключне право на використання твору; б) виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. Майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями статті 31 цього Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права. Виключне право на використання твору автором (чи іншою особою, яка має авторське право) дозволяє йому використовувати твір у будь-якій формі і будь-яким способом. Виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти зокрема відтворення творів; публічне виконання і публічне сповіщення творів. Згідно ч. 1 ст. 31, ч.ч. 1-3 ст. 32, ч. 1 ст. 33, ч. 2 ст. 36 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Автору та іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право надавати іншим особам дозвіл на використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору. Використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону. Передача права на використання твору іншим особам може здійснюватися на основі авторського договору про передачу виключного права на використання твору або на основі авторського договору про передачу невиключного права на використання твору. За авторським договором про передачу виключного права на використання твору автор (чи інша особа, яка має виключне авторське право) передає право використовувати твір певним способом і у встановлених межах тільки одній особі, якій ці права передаються, і надає цій особі право дозволяти або забороняти подібне використання твору іншим особам. При цьому за особою, яка передає виключне право на використання твору, залишається право на використання цього твору лише в частині прав, що не передаються. Договори про передачу прав на використання творів укладаються у письмовій формі. В усній формі може укладатися договір про використання (опублікування) твору в періодичних виданнях (газетах, журналах тощо). Виконавці здійснюють свої права за умови дотримання ними прав авторів виконуваних творів та інших суб'єктів авторського права. 26.10.12 з 19:30 год. по 20:00 год. [PERSON] здійснив публічне виконання цих музичних творів у м. Сімферополі на площі Леніна на концерті з приводу 15-річчя створення Партії Регіонів, який транслювався у прямому ефірі Державної телерадіомовної компанії «Крим», що підтверджується відповідним відеозаписом та поясненнями самого [PERSON] Відповідно до ст. 1 Закону публічне виконання - подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час. Згідно висновку експертів №133/13 за результатами комплексної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 18.02.14 у мелодії пісні «[INFO]» у виконанні [PERSON], під час концерту, який відбувся 26.10.12 у м. Симферополі на площі Леніна використано повністю мелодію пісні «[INFO]», автором якої є [PERSON], у мелодії пісні «[INFO]» у виконанні [PERSON] під час концерту, який відбувся 26.10.12 у м. Сімферополі на площі Леніна використано повністю мелодію пісні «[INFO]», автором якої є [PERSON], у тексті пісні «[INFO]» у виконанні [PERSON] під час концерту, який відбувся 26.10.12 у м. Сімферополі на площі Леніна використано повністю текстову частині пісні «[INFO]», автором якої є [PERSON], у мелодії пісні «[INFO]» у виконанні [PERSON] під час концерту, який відбувся 26.10.12 у м. Сімферополі на площі Леніна використано повністю мелодію пісні «[INFO]», авторами якої є [PERSON] та [PERSON], у тексті пісні «[INFO]» у виконанні [PERSON] під час концерту, який відбувся 26.10.12 у м. Сімферополі на площі Леніна використано повністю текстову частину пісні «[INFO]», авторами якої є [PERSON] та [PERSON] Вказані музичні твори виконані відповідачем без отримання дозволу на їх виконання у позивача, як у особи, якій належать виключне право надавати дозвіл на використання вказаних музичних творів. Будь-які письмові договори про передачу відповідачу права на використання цих музичних творів між відповідачем та авторами музичних творів чи особами, яким автори передали свої авторські майнові права, не укладалися. Відповідно до п. «а» ст. 50 Закону порушенням авторського права, що дає підстави для судового захисту, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують майнові права суб'єктів авторського права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 Закону, з урахуванням передбачених статтями 21-25, 42 і 43 Закону обмежень майнових прав. Отже, виконавши вказані музичні твори без отримання дозволу на їх використання (публічне виконання), відповідач порушив майнові права позивача, передбачені ст. 15 Закону. Згідно п.п. «г», «є» ч. 1, п.п. «г», «д» ст. 52 Закону при порушеннях будь-якою особою авторського права, передбачених ст. 50 Закону суб'єкти авторського права мають право: подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права або виплату компенсацій; вимагати, в тому числі в судовому порядку, публікації в засобах масової інформації даних про допущені порушення авторського права та судові рішення щодо цих порушень. Суд має право постановити рішення про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу; публікацію у пресі інформації про допущене порушення, якщо у ході судового розгляду буде доведено факт порушення авторського права. При визначенні розмірів збитків, які мають бути відшкодовані особі, права якої порушено, суд зобов'язаний виходити із суті порушення, майнової і моральної шкоди, завданої особі, яка має авторське право, а також із можливого доходу, який могла б одержати ця особа. У розмір збитків, завданих особі, права якої порушено, додатково можуть бути включені судові витрати, понесені цією особою, а також витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката.При визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених п. «г» ч. 2 ст. 52 Закону межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача. Таким чином, враховуючи, що відповідачем виконано три музичні твори, авторські права на які належать позивачу без відповідного дозволу, це виконання було здійснено на концерті на площі Леніна м. Сімферополі перед великою кількістю глядачів, концерт транслювався у прямому ефірі Державної телерадіомовної компанії «Крим», наміри відповідача умисно порушити авторські права за наявності заборони виконання музичних творів, суд вважає що з відповідача на користь позивача слід стягнути компенсацію за порушення авторського права у розмірі сорока п'яти мінімальних заробітних плат, що становить 51030 грн. (станом на день подачі позову мінімальна заробітна плата відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» становила 1134 грн.). Згідно ч. 3 ст. 52 Закону суд може постановити рішення про накладення на порушника штрафу у розмірі 10 відсотків суми, присудженої судом на користь позивача. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід Державного бюджету України штраф у розмірі 5103 грн. Доводи представника відповідача про те, що [PERSON] є неналежним відповідачем, оскільки відповідно до ст. 2 Закону України «Про гастрольні заходи в Україні» організатори гастрольних заходів несуть відповідальність за дотримання положень законодавства України про авторські і суміжні права, суд не приймає до уваги, оскільки наявність це не звільняє особу, яка своїми діями (публічним виконанням музичних творів) порушила майнові авторські права, від відповідальності. Позовні вимоги про зобов'язання відповідача опублікувати у будь-якому на власний розсуд друкованому засобі масової інформації із загальнодержавною сферою розповсюдження, щоденний тираж якого становить понад 100000 примірників, повний текст рішення суду протягом одного місяця з дня набрання ним законної сили задоволенню не підлягають, оскільки суд вважає, що стягнення з відповідача на користь позивача компенсації у відповідному розмірі та стягнення з відповідача штрафу в дохід Державного бюджету України є достатньою мірою відповідальності за порушення авторських прав. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 510,30 грн. та понесені позивачем витрати на проведення судової експертизи у розмірі 10598,40 грн. З викладеного, ст.ст. 1-11, 57-66, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, -

Outcome: partial