Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод, визначення способу участі у вихованні дитини та порядку побачення з нею, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.07.2016 року сторони уклали шлюб. Від цього шлюбу є дитина, дочка [PERSON], 24.08.2016 року. З 30.08.2016 року та по теперішній час відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною. 31.08.2017 року Комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Южненської міської ради надано висновок, яким встановлено наступний графік зустрічей у присутності матері дитини за попереднім узгодженням: щосуботи з 18.00 год. до 19.00 год., щонеділі з 10.00 год. до 12.00 год., але відповідач вказаний графік не виконує, внаслідок чого Комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Южненської міської ради позивачу рекомендовано звернутися до суду для захисту його прав та інтересів. Позивач просить суд зобовязати [PERSON], не чинити йому перешкоди у вихованні дочки [PERSON], [INFO], визначити йому спосіб участі у вихованні дочки [PERSON], [INFO], встановивши графік побачень (до трьох років дитини у присутності матері, по досягненні дитиною трьох років без присутності матері): кожний вівторок та четвер з 18.00 год. до 19.00 год.; кожну суботу з 18.00 год. до 20.00 год., кожну неділю з 10.00 год. до 12.00 год.; у святкові дні (Новий Рік, 8 Березня, день народження дитини 24 серпня) тривалістю дві години; щорічно у літній період для спільного відпочинку тривалістю один тиждень на місяць. Ухвалою суду від 11.12.2017 року відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 01.02.2018 року закрито підготовче провадження по справі, справа призначена до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, витребувано докази. 05.03.2018 року відповідачем наданий до суду відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки вважає вимоги позивача безпідставними, відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], та на утримання відповідачки до досягнення дитиною трирічного віку, відповідач дитиною не цікавиться, жодного разу не телефонував щодо визначення питання стосовно зустрічей з дитиною, не приходив, матеріальної допомоги не надавав. Позивач людина не відповідальна та непостійна. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, згодна на зустріч дитини з батьком за попередньою домовленістю у присутності матері кожний вівторок та четвер з 18.30 год. до 19.30 год.; у святкові дні (Новий Рік, 8 Березня, день народження дитини 24 серпня) тривалістю дві години, також пояснила, що графік не виконувала, оскільки батько телефонував невчасно. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала графік, затверджений 31.08.2017 року комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Южненської міської ради, та при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Вислухавши позивача, відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що 29.07.2016 року сторони уклали шлюб та дружина взяла прізвище чоловіка «Бальжик». (а.с.11). Від цього шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON], 24.08.2016 року, батьком якої є позивач (а.с.12). 13.12.2017 року рішенням Южного міського суду Одеської області по цивільній справі №519/656/17 шлюб між сторонами розірваний, відновлено дошлюбне прізвище дружини «Асауляк» (а.с.50). Батько проживає окремо від матері та малолітньої дитини, але батьки добровільно спосіб участі позивача у вихованні малолітньої дитини та порядку побачення з нею не визначили. 31.08.2017 року Комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Южненської міської ради надано висновок, яким встановлено наступний графік зустрічей у присутності матері дитини за попереднім узгодженням: щосуботи з 18.00 год. до 19.00 год., щонеділі з 10.00 год. до 12.00 год. (а.с.6). При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивач неодноразово звертався з приводу порушення графіку побачень з дитиною з боку відповідача до органу опіки та піклування, що підтверджується відповідними заявами позивача (а.с.15-20). Відповідачка [PERSON] вказаний графік не виконує, що не заперечувала як у відзиві на позовну заяву так і у судовому засіданні. Відповідно до ч.7\~ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до\~ст.157 ч.3 СК України, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частинами 1, 3\~статті 151 СК України\~визначено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Вирішення батьками питання про виховання дитини регулюється\~ст.157 СК України. Так, відповідно до норми зазначеної статті той з батьків, що проживає окремо від дитини, зобов'язаний приймати участь в її вихованні та має право та особисте спілкування з нею. Крім того, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права чинити перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Нормами ч.ч.2, 3 до\~ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Згідно ч.ч.1, 2\~ст.15 Закону України «Про охорону дитинства»\~предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування на перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Таким чином, аналізуючи варіант визначення способів спілкування із дитиною, запропонований позивачем, суд вважає, що він в цілому, за певними виключеннями, відповідає інтересам дитини та сприяє її нормальному розвитку, не суперечить правам та інтересам сторін у справі, а також буде відповідати інтересам дитини. Вбачається, що частота таких побачень (тричі на тиждень) не є обтяжливими ані для дитини, ані для відповідачки. Заперечення відповідача проти того, щоб дитина спілкувалася з позивачем, є необґрунтованими, оскільки позивач у протиправній поведінці відносно дитини помічений не був, офіційно працює, має позитивну характеристику з місця роботи (а.с.21) і суду не надано доказів, що таке спілкування може зашкодити інтересам дитини. Доводи відповідача, що спілкування дитини з батьком буде психологічною травмою для дитини та її малолітній вік, суд не приймає до уваги, оскільки суду не надано відповідних доказів та ці обставини унеможливлюють нормальне спілкування батька із дитиною. Таким чином, враховуючи те, що сторони не досягли згоди щодо порядку спілкування з дитиною, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги та визначити спосіб участі позивача у вихованні малолітньої дитини шляхом встановлення днів для систематичних побачень з нею, що буде відповідати вимогам закону та інтересам дитини. Разом з тим, вирішуючи спір між батьками щодо визначення участі батька у вихованні дитини, суд дійшов висновку, що інтересам дитини відповідатиме встановлення наступного часу побачень з батьком: (до трьох років дитини у присутності матері, по досягненні дитиною трьох років без присутності матері): кожний вівторок та четвер з 18.30 год. до 19.30 год.; кожну неділю з 10.00 год. до 12.00 год.; у святкові дні (Новий Рік, 8 Березня, день народження дитини 24 серпня) тривалістю дві години за попередньою домовленістю батьків; щорічно у літній період для спільного відпочинку тривалістю один тиждень на місяць за попередньою домовленістю батьків після досягнення дитиною трьох років, враховуючи вік дитини, якій на день постановлення рішення виповнилось 1 рік 10 місяців; враховуючи висновок органу опіки та піклування, а також необхідний дитині денний сон та годування. Взявши до уваги вищевикладене, суд на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, зважаючи на вищевикладені аргументи.

Outcome: partial