Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа відділ державної виконавчої служби Ялтинського міського управління юстиції, з позовними вимогами про звільнення майна з-під арешту, який було накладено 25 січня 2010 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ялтинського міського управління юстиції Зайцевою Н.І. та 21 вересня 2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ялтинського міського управління юстиції Лаппа О.Л. майна, належного на праві власності [PERSON], а саме: автомобіль марки «Great Wall», модель: Hover, рік випуску: 2006, тип ТЗ, легковий, № кузова/шасі:[NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Позовні вимоги мотивовані тим, що між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № SIY0AN00002406 від 05 жовтня 2006 року. 05 жовтня 2006 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» був укладений договір застави рухомого майна № SIY0AN00002406, предметом якого є автомобіль марки «Great Wall Hover», рік випуску: 2006, тип ТЗ: універсал, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний державний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. Заочним рішенням Ялтинського міського суду АР Крим від 08 грудня 2011 року, було звернуто стягнення у рахунок погашення заборгованості за зазначеним кредитним договором, на предмет застави. Постановами органу примусового виконання від 25 січня 2010 року та від 21 вересня 2011 року на спірний автомобіль було накладено арешт, в порядку виконання рішень суду по іншим справам. Позивач вважає, що державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином. Надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не з'явились, про місце, день та час розгляду справи повідомлені. Представник третьої особи надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 жовтня 2006 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») був укладений кредитний договір № SIY0AN00002406 на отримання кредиту у розмірі 26 600,00 дол. США на придбання автомобіля, а також 10 511,57 дол. США на оплату страхових платежів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,84 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05 жовтня 2013 року. (а.с.7-9). Крім того, у забезпечення кредитного договору, 05 жовтня 2006 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» був укладений договір застави рухомого майна № SIY0AN00002406, предметом якого є автомобіль марки Great Wall Hover, рік випуску: 2006, тип ТЗ: універсал, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний державний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] (а.с.10). У зв'язку у порушенням умов кредитного договору, у [PERSON] виникла заборгованість. Заочним рішенням Ялтинського міського суду АР Крим від 08 грудня 2011 року Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] задоволено. В рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» за кредитним договором SIY0AN00002406 від 05.10.2006 року в сумі 143 432 гривень 10 копійок станом на 23 серпня 2011 року звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль марки: Great Wall Hover, рік випуску: 2006, тип ТЗ: універсал, № кузова/шасі: [NUMBER], державний реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] (ІПН: [NUMBER]), шляхом продажу вказаного автомобіля ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с.13). В процесі виконання виконавчого листа №2-1744/2009, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми, постановою від 25 січня 2010 року державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ялтинського міського управління юстиції Зайцевої Н.І. було накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, а саме на майно, належне на праві власності [PERSON], - автомобіль марки «Great Wall», модель: Hover, рік випуску: 2006, тип ТЗ, легковий, № кузова/шасі:[NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] (а.с.5). Аналогічна постанова про арешт автотранспорту боржника винесена 21 вересня 2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ялтинського міського управління юстиції Лаппа О.Л., в ході виконання рішення №2944 Управлінням пенсійного фонду України в м.Ялта (а.с.6). Наявність зазначених арештів порушує права позивача та перешкоджає виконанню рішення про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ « КБ «Приватбанк». Частинами першою - четвертою ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. У разі якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно, такий документ повертається стягувачу - заставодержателю в порядку, встановленому пунктом 8 частини першої статті 47 цього Закону. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Згідно ст.16 Закону України «Про заставу», право застави виникає з моменту укладання договору застави. Разом з цим, право застави у позивача виникло з моменту укладання договору застави, тобто з 05 жовтня 2006 року, а постанови про накладення арешту винесені в 2010 та 2011 роках. Крім того, як вбачається з рішення суду від 08 грудня 2011 року, заборгованість відповідача перед позивачем перевищує вартість предмету застави. Згідно ч.1,2 ст.14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Отже, позивач має пріоритетне право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави. Однак, накладення арешту на спірний автомобіль порушує права позивача, як заставодержателя, одержати задоволення з вартості заставленого майна при невиконанні боржником зобов'язань. Тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом звільнення спірного автомобіля з-під арешту. На підставі викладеного та

Outcome: approved