Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та в її вихованні посилаючись на те, що 24 квітня 2012 року згідно рішення Ямпільського районного суду Вінницької області шлюб між ним та відповідачкою розірваний. [INFO] у них народився син [PERSON], який проживає з відповідачкою по вулиці Висоцького,3 у місті Ямпіль Вінницької області. При виникненні кожного конфлікту, відповідачка постійно чинить йому перешкоди у вихованні та спілкуванні з дитиною. Безпричинно та постійно відмовляє у зустрічі з дитиною, не дає побачень із дитиною на одинці. Вважає, що виховання дитини належить до найважливіших питань життя сім'ї. Свій обов'язок щодо виховання сина, він має можливість повноцінно виконати лише за умови безпосереднього побачення з дитиною. У зв'язку із вищенаведеними обставинами, він змушений звернутись до суду з цим позовом та просити суд винести рішення, яким зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкод у спілкуванні та вихованні сина та визначити порядок його участі у спілкуванні та вихованні із дитиною, встановивши графік побачень, кожну п'ятницю з 09 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, кожну суботу з 09 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин та кожну неділю з 09 години 00 хвилини до 20 години 00 хвилин без присутності матері дитини - [PERSON] Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнає та просить суд у задоволенні позову відмовити. У своєму письмовому запереченні відповідачка вказала, що згідно довідок медичних установ їхній син [PERSON], [INFO] перебуває на диспансерному обліку у зв'язку із виникненням ацетономічного синдрому на фоні основного захворювання та потребує дієтичного харчування. Враховуючи те, що їхній син [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у зв'язку із виникненням ацетономічного синдрому на фоні основного захворювання та потребує дієтичного харчування, емоційного спокою, оскільки він швидко втомлюється, враховуючи його малолітній вік, наявність великої кількості осіб які будуть намагатися звернути увагу дитини на себе, що також буде впливати на його швидку втому, враховуючи напружені стосунки між позивачем, його родичами та нею, враховуючи, що саме батьки мають переважне право на спілкування з дитиною, вважає вимоги позивача дещо завищеними. Їхній син проживає з нею, отримує нормальний достойний досвід, виховується в любові та повазі до його особистості, та вважає, що вимоги позивача не відповідають інтересам дитини. Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити. У судовому засіданні вказала, що згідна на побачення із сином тільки у суботу та неділю в її присутності до повного видужання дитини, а після видужання дитини не буде заперечувати на побачення в її відсутності. Зазначила, що ніколи не перешкоджала позивачеві у побаченнях із сином. Вказала, що в обідню перерву син спить із 12 години до 15 години. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі ордеру на надання правової допомоги серії ЖТ №04662 від 17.03.2014 року та договору про надання правової допомоги №25 від 17.03.2014 року позовні вимоги не визнав, по скільки має бути предмет спору. Відповідачка не може віддавати дитину позивачеві, так як дитина важко хворіє і в будь-який час хвороба може проявитися. Просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити та встановити наступний порядок побачення позивача з його неповнолітнім сином, кожну суботу та неділю з 09 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин у присутності матері. Представник третьої особи, служби у справах дітей Ямпільської районної державної адміністрації Вінницької області Гурська А.І., яка діє на підставі довіреності №01-1-14-293 від 10.02.2014 року у судовому засіданні пояснила, що перш за все повинні враховувати стан здоров'я дитини. Вважає за доцільне встановити побачення позивача із сином кожної суботи та неділі з 09 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин у присутності матері. Судом встановленні такі обставини та визначенні відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2012 року, яке вступило в законну силу 04 травня 2012 року встановлено, що шлюб між сторонами розірвано. Із свідоцтво про народження серії [NUMBER] виданого 27 жовтня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області встановлено, що позивач [PERSON] є батьком, а відповідачка [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. Із акту матеріально-побутових умов домоволодіння [ADDRESS] від 20 листопада 2013 року встановлено, що у даному домоволодінні є всі умови для того, щоб [PERSON] міг брати свого сина [PERSON], [INFO], для спілкування з рідними. Із висновку Ямпільської районної державної адміністрації Вінницької області встановлено, що Ямпільська РДА Вінницької області, як орган опіки та піклування вважає за доцільне надати можливість громадянину [PERSON], [INFO], приймати участь у вихованні та утриманні малолітнього сина [PERSON], [INFO], у вихідні дні у присутності матері, заздалегідь домовившись про це з матір'ю хлопчика - [PERSON]. Із відповіді на адвокатський запит Ямпільського районного медичного центру первинної медико-санітарної допомоги №01-2-861 від 07.11.2013 року встановлено, що дитина знаходиться на обліку у дитячій консультації з народження, часто хворіє простудними захворюваннями. На протязі 2013 року шість раз амбулаторно лікувався. Хворів на ГРВІ, гострими рінофарингітом, гострим трахеобронхітом, гострим фарінготрахеїтом. В липні і в жовтні 2013 року лікувався стаціонарно з приводу гострого фарингіта, 2-х бічного катарального отита, залізодефіцитної анемії ІІ ст., у зв'язку із чим взятий на диспансерний облік і продовжує амбулаторне лікування. Потребує дієтичного харчування у зв'язку із виникненням ацетономічного синдрому на фоні основного захворювання, а також потребує санаторно-курортного лікування в зв'язку із частими простудними захворюваннями в санаторії матері та дитини. Із довідки №300 від 13.12.2013 року виданої Ямпільською ЦРЛ встановлено, що [PERSON] рекомендується потреба в індивідуальному догляді. Із рішення комісії з питань захисту прав дитини Ямпільської райдержадміністрації №84 від 29 листопада 2013 року встановлено, що комісією рекомендовано [PERSON] приймати участь у вихованні та утриманні малолітнього сина [PERSON] враховуючи вік дитини та його стан здоров'я, заздалегідь домовившись про це з матір'ю хлопчика [PERSON]; [PERSON] рекомендовано не перешкоджати [PERSON] спілкуватися з сином [PERSON]. Оцінюючи усі письмові докази, що є у справі, у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково виходячи з наступного: Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав по відношенню до дитини. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, мають обопільне бажання приймати участь у цьому і спілкування між ними та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку дитини, чого з матеріалів справи не вбачається, але виникли непорозуміння щодо врегулювання питання з приводу побачень батька з сином, суд приходить до висновку, про можливість визначити позивачеві спосіб участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім [PERSON], [INFO]. Оскільки позивач проживає окремо від сина і користується правом на його виховання в обмеженому вигляді, тобто у формі спілкування з ним, суд, встановлюючи порядок такого спілкування, вважає, що воно повинно мати більш педагогічну суть, бути достатньо різнобарвним та регулярним. Враховуючи, що позивач з терпінням, без будь-якого примусу і з розумінням ставиться до того, що син [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю та остання має більше можливості у спілкуванні з дитиною, а він просить надати йому можливість у спілкуванні з дитиною кожну п'ятницю з 09 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, кожну суботу з 09 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин та кожну неділю з 09 години 00 хвилини до 20 години 00 хвилин без присутності матері дитини - [PERSON], суд прийшов до висновку, що позивач [PERSON] негативного впливу на дитину мати не буде, при спілкуванні з сином буде мати можливість приймати участь у його вихованні. У судовому засіданні встановлено, що неповнолітній [PERSON], [INFO], відвідує дитячий садок, тому вимогу позивача про побачення з дитиною кожну п'ятницю з 09 години 00 хвилин до 20 годину 00 хвилин суд вважає такою, що не відповідає інтересам дитини, тому у задоволенні цієї вимоги слід відмовити. Як вбачається із матеріалів справи, а також встановлено у судовому засіданні неповнолітній [PERSON], [INFO] часто хворіє, перебуває на диспансерному обліку у зв'язку із виникненням ацетономічного синдрому на фоні основного захворювання та потребує дієтичного харчування, емоційного спокою, тому суд вважає, що побачення позивача з його неповнолітнім сином повинно бути у присутності матері [PERSON] до повного видужання дитини. Після повного видужання дитини, суд вважає за доцільне встановити побачення позивача з його сином без присутності матері. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні інших заявлених позовних вимог щодо спілкування та виховання дитини кожної п'ятниці, суд приходить до висновку, що необхідно відмовити, оскільки суд надаючи дозвіл на побачення із дитиною батькові, не може обмежити матір у вихованні та спілкуванні із дитиною, окрім того, дитина у робочі дні відвідує дитячий садок. Між тим, задовольняючи позов частково, відповідно до ст.159 СК України, суд враховує вік дитини, яка народилася [INFO], тобто є малолітньою дитиною, яка потребує особистого догляду і в інтересах дитини, суд вважає за необхідне обмежити час спілкування з дитиною та у присутності матері.

Outcome: partial