overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21.10.2006року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1805. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей доньку Дар»ю, 10.04.2007р.н. та сина [PERSON], 04.11.2009р.н. Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені, з лютого 2017 року їх сімя розпалася, спільне господарство не ведуть, примирення з відповідачем не можливе. Просив шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з»явились, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач вимоги підтримав, а відповідачка їх визнає. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.10.2006року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1805. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей доньку Дар»ю, 10.04.2007р.н. та сина [PERSON], 04.11.2009р.н 15.04.1999року. Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені, з лютого 2017 року їх сімя розпалася, спільне господарство не ведуть. Спільне життя подружжя не склалось через несумісність характеру, наміру до примирення сторони не мають і шлюб носить формальний характер. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сімї і є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21.11.2007 року вона вступила до шлюбу з відповідачем по справі [PERSON] Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який знаходиться на її повному утриманні та вихованні. Причиною розірвання шлюбу є те, що з відповідачем вони не зійшлися характерами, між ними виникали непорозуміння, безпідставні сварки. Відповідач зловживає спиртними напоями, в період запоїв вдома не проживає. Разом не проживають з грудня 2012 року. Тому просить суд шлюб між ними розірвати, а сина [PERSON] залишити їй на виховання. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити. Разом з цим суду пояснила, що спору з відповідачем з приводу визначення місця проживання та виховання сина [PERSON] не має. Син проживає з нею і відповідач про це не заперечував, навпаки з часу їх не проживання останній не турбується життям сина, матеріально його не забезпечує, вихованням не займається. Відповідач в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст.. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є: 1. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини. 2. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що фактичних сімейних стосунків між сторонами не має, не проживають разом з грудня 2012 року, а тому суд вважає, що шлюб між ними слід розірвати. Разом з цим, суд вважає, що слід відмовити в частині позовних вимог щодо визначення місця виховання дитини, оскільки спір з цього приводу між сторонами відсутній. Судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21 березня 2008 року він з відповідачем уклали шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату взаєморозуміння та відчуття любові та поваги один до одного, а також різні погляди на подружнє життя. З кінця 2014 року сторони проживають окремо, спільне господарство між ними не ведеться. Подальше продовження спільного проживання та збереження сім`ї вважає неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. В підготовче засідання позивач не з`явився, але від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В підготовче засідання відповідач не з`явилася, але від неї до суду надійшла заява з проханням розгляду справи за її відсутності. Позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 березня 2008 року Астраханською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис № 01, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з кінця 2014 року, разом вони не мешкають, спільне господарство ними не ведеться. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами неможливо, суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21 липня 1990 року він з відповідачем уклали шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та втрату взаєморозуміння одне одного. Позивач вказує, що спільне проживання та шлюбні відносини між ними припинені вже два роки. Подальше продовження спільного проживання та збереження сім'ї вважає неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. В підготовче засідання позивач не з'явився, але від нього надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В підготовче засідання відповідач не з'явилася, але від неї до суду надійшла заява з проханням розгляду справи у її відсутність. Позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить суд залишити їй шлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 липня 1990 року міським відділом РАЦС м. Мелітополя, актовий запис № 953, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с. 8). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Судом встановлено, що з 2017 року шлюбні відносини між сторонами припинені, разом вони не мешкають, спільне господарство ними не ведеться. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами неможливо, суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 21 серпня 2004 року між ними у Відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №596.Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось з причини різних характерів та поглядів на життя. Шлюбних відносин сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. Позивач та його представники в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засіданні позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами було зареєстровано 21 серпня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблено актовий запис №596 (а.с.13). Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.14). Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім'єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 21 січня 2012 року між ними у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №37. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось з причини того що вони мають різні погляди на шлюб та сім»ю, між ними відсутнє взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбних відносин сторони не підтримують, майнових спорів не мають, спільного господарства не ведуть, проживають окремо один від одного. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність та просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи визнання позову відповідачем, у відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні в зв»язку з наступним. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було зареєстровано 21 січня 2012 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблено актовий запис №37 (а.с.4). Від шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім'єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 21 травня 2005 року між ними у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м.Києва зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №550. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] народження. Сімейне життя з відповідачкою не склалось з причини втрати кохання та відсутності взаєморозуміння, що призводить до постійних сварок. Шлюбних відносин сторони не підтримують, проживають окремо. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. Позивач в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність та просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами було зареєстровано 21 травня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м.Києва, про що зроблено актовий запис №550 (а.с.5). Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4) Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім'єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21 червня 2003 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що з грудня 2020 року з відповідачем не ведуть спільне господарство, стали мешкати окремо, мають різні погляди на життя, між ними втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Вважає, що подальше продовження спільного проживання та збереження сім`ї неможливо. У судове засідання позивач не з`явилася, але від нього надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов визнає у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.06.2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Мелітопольського міського управління юстиції у Запорізької області, актовий запис №427 /а.с.5/. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с. 6/ Судом встановлено, що з грудня 2020 року сторони не ведуть спільне господарство, стали мешкати окремо, мають різні погляди на життя, між ними втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами неможливо, суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 22.01.1994 року вона вступила до шлюбу з відповідачем по справі [PERSON]. Від шлюбу у них народилося троє дітей донька Діана, [INFO], донька Руслана, [INFO] та син [PERSON] [INFO]. За період подружнього життя між ними з чоловіком почали виникати різні безпідставні сварки та непорозуміння. Чоловік не поважає її як свою дружину, не рахувався з її думкою та змінити своє ставлення до неї відповідач не реагує. Спільне проживання стало нестерпним і неможливим та сімейні відносини між ними припинені. Тому просить суд шлюб між ним розірвати. Позивач в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити. Позивач на подальший розгляд справи в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій просить суд справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є: 1. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини. 2. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, фактичних сімейних стосунків між сторонами не має, не проживають разом, в наданий судом строк для примирення не примирились, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 22.01.1994 року вона вступила до шлюбу з відповідачем по справі [PERSON]. Від шлюбу у них народилося троє дітей донька Діана, [INFO], донька Руслана, [INFO] та син [PERSON] [INFO]. За період подружнього життя між ними з чоловіком почали виникати різні безпідставні сварки та непорозуміння. Чоловік не поважає її як свою дружину, не рахувався з її думкою та змінити своє ставлення до неї відповідач не реагує. Спільне проживання стало нестерпним і неможливим та сімейні відносини між ними припинені. Тому просить суд шлюб між ним розірвати. Позивач в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити. Позивач на подальший розгляд справи в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій просить суд справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є: 1. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини. 2. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, фактичних сімейних стосунків між сторонами не має, не проживають разом, в наданий судом строк для примирення не примирились, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved