Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 04.05.2016 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 100000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків у розмірі 37,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, в зв`язку з чим станом на 01.04.2019 року виникла заборгованість зі сплати кредитних зобов`язань у розмірі 193873 гривні 46 копійок, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 164811 гривень 35 копійок; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 29062 гривні 11 копійок. Відповідачу направлялася претензія, щодо вимог погашення суми заборгованості за кредитом, яка залишилася без уваги. В зв`язку з чим просить стягнути з відповідача по справі заборгованість за кредитом у розмірі 164811 гривень 35 копійок, а також судові витрати у розмірі 2472 гривні 17 копійок. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, надав відповідь на відзив, в обґрунтування якого зазначив, що відповідачкою було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, в якій зазначено, що відповідачка ознайомилася та згідна з Умовами та правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та правилами обслуговування по платіжних картках, розташованими на сайті банку, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Таким чином, зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: у заяві позичальника, Умовах та правилах надання банківських послуг та Тарифах. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству не суперечить. На підставі поданої заяви відповідачці було відкрито картковий рахунок, ключем до якого є пластикова картка, яку вона отримала, та мобільний телефон, зазначений у заяві. За допомогою встановлених ключів до карткового рахунку відповідачці надано можливість здійснювати дистанційне обслуговування. Таким чином, банк забезпечив позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема, за допомогою карти та фінансового телефону, на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП пароль. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду на встановлення кредитного ліміту за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. З виписки з карткового рахунку чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідачка користувалася грошима, отримувала кошти через банкомат, а отже, й отримала кредитну картку, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідачка частково сплачувала заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Щодо відповідальності відповідачки за операції, проведені з картою, зазначає, що переказ коштів був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Приват24. Вхід у систему Приват24 був здійснений під авторизацією відповідачки. При даній процедурі клієнт вводить свої ім`я користувача і пароль та входить у Приват24, створює необхідний платіж, вводить тільки йому відомий ключ доступу і після цього в банк надходить платіжне доручення, відповідно до якого банк здійснює переказ коштів. Відповідачка знімала кредитні кошти, потім частково погашала заборгованість за договором і знову користувалася кредитними коштами, що свідчить про те, що їй були добре відомі і зрозумілі умови договору. Крім цього, суду не надана інформація щодо результатів розслідування кримінального провадження № 12019220500000400 та на даний час не встановлено винних осіб, а зазначене відповідачкою кримінальне правопорушення не підтверджено вироком суду, що набрав законної сили. Враховуючи вищенаведене, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але надала суду телефонограму, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника-адвоката Остапенко С.Ю., відмовити в задоволенні позовних вимог та при винесені рішення врахувати доводи, викладені нею у відзиві та уточненому відзиві на позов. Так, в своїх відзивах на позов відповідач зазначила, що кредитний договір б/н від 04.05.2016 року вона не укладала, не підписувала та в даній анкеті-заявці вказані неправдиві дані щодо неї, тому просила визнати анкету-заяву та розрахунок заборгованості недостовірними та неналежними доказами у справі. Зазначила, що дійсно оформлювала кредит у АТ КБ «ПриватБанк» б/н від 08.08.2018 року у розмірі 100000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на карткових рахунок на підставі анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг з метою придбання будинку, але отриманні нею кошти не були використані належним чином, за призначенням, а незаконно, шахрайським шляхом цими коштами заволодів [PERSON] . За даним фактом, у ЄРДР було зареєстроване кримінальне провадження № 12019220500000400 від 08.03.2019 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. По даному кримінальному провадженню вона визнана потерпілою, та згідно з відповіддю Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області від 22.04.2019 року на даний час триває досудове розслідування та проводиться допит осіб в якості потерпілих. Про даний факт вона повідомила службових осіб ПриватБанку, але позивачем невиконанні договірні відносини, а саме належне збереження коштів клієнта, та позивач надалі продовжував нараховувати їй відсотки за кредитом та інші стягнення. Згідно з матеріалами справи кредитна заборгованість виникла внаслідок списання грошових коштів з її рахунку шахраєм, про що вона своєчасно повідомила банк і поліцію. З огляду на наявність кримінального провадження, вона не може нести відповідальність за вчинення платіжних операцій, а тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Також зазначила, що позивач повинен повернути всю суму незаконно списаних коштів, а потім стягнути ці кошти з [PERSON] , який викрав кошти з її рахунку. В зв`язку з чим зазначила, що позовні вимоги є повністю безпідставними, необґрунтованими та незаконними, а докази на які посилається позивач є недостовірними та неналежними, а тому вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам та дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 04 травня 2016 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно якого остання отримала кредит у розмірі 100000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Згідно з частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статей 626, 628 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частинами першою, другою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України). Уклавши договір кредиту, сторони взяли на себе певні зобов`язання. Оскільки відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, станом на 01 квітня 2019 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 164811,35 грн Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було. Разом з тим, анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг підписана відповідачем. Посилання відповідача, що отриманні нею кошти не були використані належним чином, за призначенням, а незаконно, шахрайським шляхом цими коштами заволодів [PERSON] не може бути підставою для звільнення боржника від обов`язку повернути надану банком суму. Відповідно до статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку ПАТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до статті 1056-1 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ПАТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, колегія суддів погоджується, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Отже, вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення основної заборгованості за кредитом в розмірі 164811,35 грн. підлягають задоволенню, Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2102 гривні 00 копійок, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача.

Outcome: approved