Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті його батьків, залишилось спадкове майно, що з поміж всього іншого складається з: - права на земельну частку (пай) члена КСП ім. Чапаєва с. Нова Буда, Новобудської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області, розміром 5,83 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 6 218,00 гривень, що належав померлій матері позивача згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 26.03.1997 року, виданого на ім'я «[PERSON]» на підставі рішення Радомишльської РДА № 102 від 26.03.1997 року, та - права на земельну частку (пай) члена КСП ім. Чапаєва с. Нова Буда, Новобудської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, розміром 5,83 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 6 218,00 гривень, що належав померлому батьку згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 26.03.1997 року, виданого на ім'я «[PERSON]» на підставі рішення Радомишльської РДА № 102 від 26.03.1997 року, який фактично успадкувала мати позивача, але за життя не встигла оформити своїх спадкових прав, інших спадкоємців, які б мали право та претендували на зазначене майно немає, а тому просив суд визнати за ним право власності на земельні ділянки. В судовому засіданні позивач не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надіслав заяву в якій просив справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Виходячи зі змісту ст.4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], народився [INFO] року в с. Новосілка, Радомишльського району Житомирської області. Відповідно до свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 21.09.1993 року, його батьками є: батько, [PERSON], росіянин, та мати, [PERSON], українка. [INFO] року у віці 50 років помер батько позивача, [PERSON], в с. Новосілка, Радомишльського району Житомирської області, що також підтверджує свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 25.01.2007 року, видане відділом РАЦС Житомирського обласного управління юстиції. Спадщину в 6-ти місячний строк після його смерті, у відповідності до ст.ст. 548-549 ЦК УРСР 1963 року (що діяв на той час) - прийняла його дружина, тобто мати позивача - [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 28.01.1973 року, що підтверджує даний факт), шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме: доглядом за будинком, обробітком пайових земельних ділянок, споживанням вирощеної продукції на них, тощо - дані факти також підтверджує довідка № 99 від 06.09.2016 року з виконавчого комітету Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Згодом, а саме: [INFO] року померла мати позивача, [PERSON], у віці 52 років в с. Новосілка, Радомишльського району, Житомирської області, спадщину після смерті якої, у відповідності до ч. 4 ст. 1268 ЦК України, яка зазначає, що малолітня, неповнолітня особа, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч. 2 та ч. 4 ст. 1273 цього Кодексу - прийняв позивач [PERSON], [INFO] та сестра позивача - [PERSON], [INFO], яка відмовилася від належної їй частини спадщини на користь позивача - даний факт також підтверджує її письмова заява-відмова від 13.06.2017 року зареєстрована в реєстрі за № 28. До складу спадкового майна, що залишилося після смерті матері озивача, зокрема всього іншого, входить право на дві земельні частки (паї), а саме: - право на земельний пай члена КСП ім. Чапаєва с. Нова Буда, Новобудської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, розміром 5,83 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 6 218,00 гривень, що належав померлій матері позивача згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 26.03.1997 року, виданого на ім'я «[PERSON]» на підставі рішення Радомишльської РДА № 102 від 26.03.1997 року; - право на земельний пай члена КСП ім. Чапаєва с. Нова Буда, Новобудської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області, розміром 5,83 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 6 218,00 гривень, що належав померлому батьку позивача згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 26.03.1997 року, виданого на ім'я «[PERSON]» на підставі рішення Радомишльської РДА № 102 від 26.03.1997 року, який фактично успадкувала мати позивача, але за життя не встигла оформити своїх спадкових прав. Відповідно до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Однак, набути вищезазначене майно в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину за законом позивач - не має можливості через те, що хоча його покійна мати і успадкувала майно його покійного батька, однак за життя не виготовила на себе правовстановлюючий документ, а що стосується її сертифіката - то він вважається втраченим, і саме дані обставини, згідно ЗУ «Про нотаріат», є перешкодою для вчинення необхідних нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтв про право на спадщину. Відповідно до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Пунктом 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року N 720/95 передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до положень п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України). Згідно постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судовим рішенням може визнаватися право власності в порядку спадкування, якщо через відсутність документів не можливо оформити спадщину через нотаріуса. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 16 Цивільного кодексу України, кожен має право на звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересу. У відповідності до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відмерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. На підставі викладеного вище й у відповідності до ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15-16, 1216-1218, 1225, 1261, 1268, 1277 ЦК України, ст. 131 ЗК України, ПП ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» та

Outcome: approved