Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Служба у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, служба у справах дітей Любарської районної державної адміністрації Житомирської області, [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дітьми. В обґрунтування позову зазначив, що з 08.10.2010 по 12.07.2013 він перебував у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12.07.2013 шлюб було розірвано. Згідно з розпорядженням Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації від 25.06.2015 встановлено регламент побачень з дитиною щомісяця кожної суботи та неділі з 09.00 год. до 18.00 год. Проте відповідачка змінила місце проживання, неодноразово порушувала вказаний регламент, у зв'язку з чим позивача не влаштовує наданий регламент, ці обставини змусили позивача звернутися до суду з вказаним позовом та просити суд зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди у спілкуванні та участі у вихованні доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; визначити порядок участі у вихованні та особистому спілкуванні з доньками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] наступним чином: побачення п'ять днів на місяць за місцем їх проживання, перебування, спільний відпочинок у період відпустки [PERSON] строком на один тиждень в один із літніх днів, необмежене спілкування з доньками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та доньками; зобов'язати [PERSON] за два дні до зустрічі з доньками, надавати мені точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дітей, а у разі настання таких змін, повідомити про це [PERSON] особисто на наступний день з дня настання таких змін. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позовної заяви, просив суд задовольнити в їх повному обсязі. В судовому засіданні відповідач заперечила проти задоволення позову, просила суд відмовити у його задоволенні. Представник третьої особи служби у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації надав до суду заяву, з якої вбачається, що малолітні [PERSON] та [PERSON] на цей час разом з матір'ю мешкають за адресою: [ADDRESS], вважають за необхідне покласти відповідальність за надання висновку по вказаній справі на орган опіки та піклування за місцем фактичного проживання дітей. Та просили розглядати справу за відсутності Органу, а при винесенні рішення врахувати інтереси малолітніх [PERSON] та [PERSON] Третя особа служба у справах дітей Любарської районної державної адміністрації до суду свого представника не направила, на неодноразові запити суду щодо надання висновку не реагувала, тому суд виходить з матеріалів наявних в справі, зокрема і тих що підтверджують думку даної третьої особи стосовно спірного питання. Служба у справах дітей Любарської районної державної адміністрації до суду звернулася з заявою про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторін, допитавши свідка, суд вважає позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. 08.10.2010 сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1458. [INFO] народилися доньки - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №3544 та №3543. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києві від 12.07.2013 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, цей факт не заперечується сторонами. Розпорядженням Любарської районної державної адміністрації від 25.06.2015 року №160 встановлено регламент побачень батька [PERSON] з малолітніми доньками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], кожної суботи та неділі з 09.00 год. до 18.00 год. Згідно довідки наданої виконавчим комітетом Любарської селищної ради від 10.11.2015 громадянка [PERSON] разом із двома малолітніми доньками [INFO], проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 23.08.2014 будинок за вищевказаною адресою придбала [PERSON]. Тобто за вказаною адресою у будинку, який на праві власності належить вищевказаній особі проживає відповідач з малолітніми доньками. Під час визначення регламенту спілкування з малолітніми дітьми, суд враховує і цю обставину, яка є суттєвою під час визначення місця спілкування з дітьми. Відповідно до ст.ст.141, 150 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини та зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Умовами повноцінного виховання дитини є постійний контакт з батьками, які згідно зі ст. 153 СК України мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Частиною 1 статті 159 СК України також встановлено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Згідно зі ст.ст.12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Разом з тим, згідно з Конвенцією про права дитини в усіх діях щодо дітей судами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Відповідно до ч.4 ст.19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. При вирішенні зазначеного питання, суд виходить з наявних у матеріалах справи та досліджених судом письмових доказів про те, що позивач має можливість та бажання приймати активну участь у вихованні дитини, враховуючи його особисту прихильність до дітей, психологічну прив'язаність й бажання бути батьком, те, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному розвитку дитини, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. Одночасно відповідачем не надано жодного доказу на спростування вищевказаних обставин. Крім того, суд виходить з того, що при встановленні позивачу годин участі у вихованні та спілкуванні з дитиною необхідно враховувати інтереси дитини, стан здоров'я та вік. Таким чином, суд, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, з урахуванням інтересів малолітньої дитини, думки обох батьків, приходить до висновку про необхідність встановлення наступного регламенту побачень [PERSON] з дітьми [PERSON] та [PERSON], [INFO]: щомісяця кожної суботи з 10.00 год. до 18.00 год. за місцем їх фактичного проживання, перебування. Згідно зі ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні була допитана в якості свідка, третя особа, а саме сестра відповідача [PERSON], яка свідчила на користь відповідача, суд критично ставиться до її свідчень у зв'язку з наявністю родинних стосунків та можливою відсутністю об'єктивності у її показах. Що стосується частини первісних позовних вимог щодо визначення спільного відпочинку в період відпустки [PERSON] строком на один тиждень в один із літніх місяців, необмежене спілкування з доньками [PERSON] та [PERSON], [INFO] особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та доньками; зобов'язання [PERSON] за два дні до зустрічі з доньками, надавати мені точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дітей, а у разі настання таких змін, повідомити про це [PERSON] особисто на наступний день з дня настання таких змін, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.ч.1, 3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково і є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України. Проаналізувавши заявлені вимоги, відповідність їх нормам матеріального права, суд приходить до висновку, що заявлені в цій частині позовні вимоги не містять вимог про захист порушеного права, що суперечить статтям 3 та 4 ЦПК України, які передбачають захист в судовому порядку лише порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів кожної особи у спосіб, визначений законами України, а тому в цій частині суд відмовляє в задоволенні позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищезазначеного,

Outcome: partial