overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що відповідачем 11.07.2016 було накладено арешт на все його рухоме майно. 11.07.2017 року виконавче провадження було завершене, виконавчий лист повернуто стягувачеві, однак питання зняття арешту вирішено не було. Борг перед стягувачем позивачем погашено, тому підстави для подальшого арешту майна відсутні. Існування обтяжень порушує його право на розпорядження майном. Просив зняти арешт з належного йому рухомого майна та заборону його відчуження, накладений постановою державного виконавця відділу ДВС Коростенського МРУЮ від 11.07.2016 року. Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд, проти задоволення позовних вимог не заперечив. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що на виконанні у відповідача перебувало виконавче провадження №50096390 за вимогою ПАТ «Укрсиббанк» про стягнення з відповідача боргу по договору про надання споживчого кредиту №112051670000 (виконавчий лист №279/4762/14-ц від 30.11.2015 р.), під час виконання якого 11.07.2016 року державним виконавцем відповідача було винесено постанову про арешт майна боржник та оголошення заборони його відчуження. 11.07.2017 року виконавчий документ повернуто стягувачу. При завершенні виконавчого провадження арешт припинено не було. Станом на 18.10.2018 року заборгованість позивача стягувачеві анульована (лист №83-5/238 від 18.10.2018 року). Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що реєстрація відповідачем обтяження на майно позивача створює перешкоди в реалізації права на розпорядження належним позивачеві майном, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON] , який після смерті матері [PERSON] проживає та знаходиться на утриманні [PERSON] . Батько дитини батьківські обов`язки не виконує: життям та здоров`ям сина не цікавиться, участі в його вихованні не приймає, матеріальної допомоги не надає, написав нотаріально посвідчену заяву про згоду на позбавлення батьківських прав. Просить позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON] , встановити над ними опіку та призначити опікуном [PERSON] , стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Третя особа [PERSON] , заявила вимоги про призначення її опікуном малолітнього [PERSON] та стягнення на її користь аліментів на утримання дитини. Представник позивача та третя особа свої вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач позов визнав. За таких обставин позов розглянуто в підготовчому засіданні. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , який проживає в родині рідної тітки [PERSON] . Відповідач вихованням дитини не займається, разом з ним не проживає, матеріальної допомоги не надає, дав добровільну згоду на позбавлення батьківських прав відносно сина. [PERSON] виявила бажання взяти неповнолітнього [PERSON] під свою опіку, може виконувати обов`язки опікуна. Відповідно до ст. 164.ч.1, п.2 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини . Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Позбавлення батьківських прав не припиняє такого обов`язку. Згідно ст.58,60 ЦК України, над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, встановлюється опіка. Враховуючи, що відповідач ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків, інтересу до їх збереження не проявляє, несе обов`язок по утриманню дитини позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що відповідач є матір'ю їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні та вихованні в батька, позивача [PERSON] Відповідач батьківські обовязки не виконує: життям та здоров»ям дитини не цікавиться, участі в її вихованні не приймає, матеріальної допомоги не надає. Просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] Позивач свої вимоги підтримав з вищезазначених підстав та просив їх задовольнити, подавши про це письмову заяву. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду, в тому числі через оголошення в пресу, в судове засідання не з'явилась, свої заперечення не подала. Від третьої особи Відділу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції надійшла до суду заява про розгляд справи без представника установи, при вирішенні справи по суті поклались на розсуд суду. Від третьої особи Сінгурівської сільської ради Житомирського району надійшла до суду заява про розгляд справи без представника установи, з вказівкою про підтримання позовних вимог. За таких обставин справу розглянуто заочно у відсутність сторін. Дослідивши письмовими матеріалами справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне . Судом встановлено, що з 22.01.2005 року по 29.04.2008 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. (а.с.8,9). Після розірвання шлюбу між сторонами, неповнолітня [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] За рішенням Житомирського районного суду в справі № 2-918/09 вирішено стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], на підставі чого судом видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у відділі ДВС ГУЮ в Житомирській області (а.с.12). Даними довідки - розрахунку нарахування заборгованості по аліментах станом на 01.08.2013 року заборгованість по аліментним зобов»язанням щодо утримання неповнолітньої [PERSON], рахується заборгованість за [PERSON] в розмірі 8689,20 гривень.(а.с.13) Висновком органу опіки та піклування при виконкомі Сінгурівської сільської ради від 18.09.2013 року встановлено, що відповідач [PERSON] виїхала за межі території сільської ради, де створила нову сім»ю, від виховання та утримання неповнолітньої [PERSON] ухилилась, тому зазначений орган вважав за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] (а.с.11) . Відповідно до п.2 ст. 164.ч.1 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини . Враховуючи, що відповідач ухилилась від виконання своїх батьківських обовязків, інтересу до їх збереження не проявляє, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що відповідач є матір'ю неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають та знаходяться на утриманні [PERSON]. Батько дітей [PERSON] помер в жовтні 2016 року. Відповідач батьківські обовязки не виконує: життям та здоровям дітей не цікавиться, участі в їх вихованні не приймає, матеріальної допомоги не надає. Просить позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON] та [PERSON], встановити над ними піклування та призначити піклувальником [PERSON], стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. Позивач свої вимоги підтримав з вищезазначених підстав та просив їх задовольнити, подавши про це письмову заяву. Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] подали письмові заяви про підтримання позовних вимог. Відповідач позов визнала, погодилась на розгляд справи в її відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що відповідач є матір'ю неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти проживають з тіткою по батьковій лінії [PERSON]. Відповідач характеризується негативно як особа, яка зловживає алкогольними напоями, не працює, вихованням дітей не займається, разом з ними не проживає, матеріальної допомоги не надає. [PERSON] виявила бажання взяти неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] під своє піклування, може виконувати обовязки піклувальника. Відповідно до ст. 164.ч.1, п.2 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини . Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Позбавлення батьківських прав не припиняє такого обовязку. Згідно ст.59,60 ЦК України, над неповнолтініми особами, які позбавлені батьківського піклування, встановлюється опіка. Враховуючи, що відповідач ухилилась від виконання своїх батьківських обовязків, інтересу до їх збереження не проявляє, несе обовязок по утриманню дитини позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що відповідач є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка знаходяться в Будинку дитини м.Житомира з 23.04.2015 року. Батько дитини записаний зі слів матері. Відповідач батьківські обовязки не виконує: життям та здоровям дитини не цікавиться, участі в її вихованні не приймає, матеріальної допомоги не надає. Просить позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON], стягнути з відповідача аліменти на її утримання. Представник позивача позовні вимоги підтримав з вищезазначених підстав та просив їх задовольнити. Пояснив, що з квітня 2015 року дитина відповідача знаходиться на повному державному утриманні. Відповідач лише один раз в травні 2015 року перевідала її. З відповідачем проводились профілактичні бесіди, однак результатів вони не дали. Відповідач позов не визнала, пояснила, що має пятеро дітей, молодшій з яких 7 місяців, обмежена в коштах, тому не могла часто відвідувати [PERSON]. Старших дітей також вилучали з сімї, однак потім через 9 місяців повернули. Діану перевідувала 4 рази, однак двічі в установі був карантин. Прокурор зробив висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що відповідач є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], яка перебуває на державному утриманні в Будинку дитини м.Житомира з 23.04.2015 року. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків, дитину не перевідує, з установи не забрала, її вихованням не займається, матеріальної допомоги не надає, життям та розвитком не цікавиться. Відповідно до ст.164.ч.1, п.2 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини . Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Позбавлення батьківських прав не припиняє такого обовязку. Враховуючи, що відповідач ухилилась від виконання своїх батьківських обовязків, інтересу до їх збереження не проявляє, несе обовязок по утриманню дитини позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що відповідач є матір'ю неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка проживає з [PERSON]. Батько дитини записаний зі слів матері. Відповідач батьківські обов'язки не виконує: життям та здоров'ям дитини не цікавиться, участі в її вихованні не приймає, матеріальної допомоги не надає. Просить позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON], встановити над нею опіку та призначити опікуном [PERSON], стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Позивач свої вимоги підтримав з вищезазначених підстав та просив їх задовольнити, подавши про це письмову заяву. Відповідач позов визнала, погодилась на розгляд справи в її відсутність. Прокурор позов підтримав, зробив висновок про доцільність задоволення позову. Третя особа позов підтримала, просила призначити її опікуном неповнолітньої [PERSON]. Дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що відповідач є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з бабусею [PERSON], відповідач характеризується негативно як особа, яка зловживає алкогольними напоями, не працює, вихованням дитини не займається, разом з нею не проживає, матеріальної допомоги не надає. [PERSON] виявила бажання взяти малолітню [PERSON] під свою опіку, може виконувати обов'язки опікуна. Відповідно до ст. 164.ч.1, п.2 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини . Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Позбавлення батьківських прав не припиняє такого обов'язку. Згідно ст.ст.58,60 ЦК України, над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, встановлюється опіка. Враховуючи, що відповідач ухилилась від виконання своїх батьківських обов'язків, інтересу до їх збереження не проявляє, несе обов'язок по утриманню дитини позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що відповідач є матір'ю неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка проживає з [PERSON]. Батько дитини записаний зі слів матері. Відповідач батьківські обовязки не виконує: життям та здоровям дитини не цікавиться, участі в її вихованні не приймає, матеріальної допомоги не надає. Просить позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON], встановити над нею опіку та призначити опікуном [PERSON], стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Представник позивача позовні вимоги підтримала з вищезазначених підстав та просила їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач позов визнала, пояснила, що вихованням та утриманням дитини не займається. Дитина проживає у третьої особи, яка піклується про неї. Вона не має власного житла, матеріально утримувати дитину не в змозі. Третя особа позов підтримала, просила призначити її опікуном малолітньої [PERSON] Пояснила, що дитина постійно проживає в неї з 20.02.2016 року, а до цього знаходилась в реабілітаційному центрі. Дитину знає з народження, піклується про неї, має можливість утримувати. Прокурор позов підтримав, зробив висновок про доцільність задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що відповідач є матір'ю [PERSON], 13.01.2010 малолітньої року народження. Дані про батька внесено на підставі ст.135 СК України. Дитина проживає з третьою особою., відповідач характеризується негативно як особа, яка не працює, вихованням дитини не займається, разом з нею не проживає, матеріальної допомоги не надає. [PERSON] виявила бажання взяти малолітню [PERSON]. під свою опіку, може виконувати обовязки опікуна. Відповідно до ст. 164.ч.1, п.2 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Позбавлення батьківських прав не припиняє такого обовязку. Згідно ст.ст.58,60 ЦК України, над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, встановлюється опіка. Враховуючи, що відповідач ухилилась від виконання своїх батьківських обовязків, інтересу до їх збереження не проявляє, несе обовязок по утриманню дитини позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що відповідно до Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 26.01.2018 року відповідач отримав кредит у розмірі 20000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним палатіжним засобом якого є платіжна картка. \~ \~ \~ \~Відповідач своїх обов`язків не виконує, станом на 30.06.2020 року має заборгованість в сумі 84665,27 грн., яка складається з 30376,02 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту); 54289,25 грн. - заборгованість \~ \~ \~ \~за пенею. \~ \~ \~ \~Позивач просить стягнути на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати. \~ \~ \~ \~Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. \~ \~ \~ \~ Відповідач 23.06.2020 року на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 19850 грн., оскільки кредитний ліміт по даному кредитному договору складав 20000 грн. і за період з 26.01.2018 року по даний час позивачем кредитний ліміт не збільшувався. Умови обслуговування рахунків фізичної особи, опублікованих на офіційному сайті Банку не узгоджувались з відповідачем та ним підписувались. Заявив про застосування позовної давності стосовно стягнення пені такомісій. \~ \~ \~ \~Позивач на\~адресу суду\~ 14.07.2020\~року надіслав\~відповідь на\~відзив та\~відповідь на\~заяву про\~застосування строку\~ позовної\~давності.\~Однак документ,\~відповідно до\~вимог ст.179\~ЦПК України, що підтверджує таке надіслання (надання) відповідачеві відсутній, тому зміст вказаних заяв не може бути прийнято судом до уваги. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх часткового задоволення з наступних підстав: \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування. \~ \~ \~ \~26.01.2018 року відповідач підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг і отримав кредит у розмірі 20000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. \~ \~ \~ \~Згідно проведеного позивачем розрахунку відповідач станом на 30.06.2020 року з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості має заборгованість в сумі 84665,27 грн.. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит на сплатити проценти. Договором, на якому базуються правовідносини сторін, є заява-анкета відповідача про отримання кредитних коштів, в якій відсутні домовленості сторін про сплату відповідачем процентів за користування кредитними коштами, не передбачена його відповідальність за невиконання (неналежне виконання) умов договору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого Коростенською міською державною нотаріальною конторою 11.06.1991 роуку та зареєстрованому в реєстрі за №2-1786, являється власником квартири [ADDRESS] . В квартирі з дозволу позивача зареєстрований відповідач, який є його сином. Відповідач за місцем реєстрації не проживає з 2017 року, своїх речей в квартирі не має, комунальні послуги не сплачує, однак добровільно знятись з реєстрації не бажає. Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням його квартири. Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій вимоги позовної заяви підтримав, просив їх задовольнити, справу розглянути в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином (зокрема шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України), про причини неявки, а також позицію щодо заявленого позову не повідомила. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ст.247 ч.2 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані позивачем письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо користування приміщенням квартири, власником якої являється позивач. Даний спір регулюється нормами цивільного законодавства - ст.391,405 ЦК України, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік він втрачає право на користування житлом. Позивач являється власником квартири [ADDRESS] , в якій з його згоди як член сім`ї зареєстрований відповідач. В даний час відповідач жилою площею квартири позивача не користується без поважних причин, витрат по її утриманню не несе, за користування нею позивачеві не сплачує, користування припинив добровільно, що підтверджено актом свідків від 20.08.2019 року. Вказані обставини відповідачем не заперечені. Враховуючи, що відповідач в житловому приміщенні позивача не проживає без поважних причин понад рік, то він втратив право на користування ним. Вимога про позбавлення особи права користування жилим приміщенням фактично дублює вимогу про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, оскільки дані вимоги обґрунтовані, а їх законність стверджується документами та матеріалами, які знаходяться в справі. А тому,

Outcome: approved