Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 18 травня 1990 року, шлюб зареєстровано відділом РАГСУ Луцького міського управління юстиції, актовий запис №599. Від даного шлюбу в подружжя є повнолітня дитина [PERSON], [INFO] Вказує на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні характери, постійні сварки, відсутність взаєморозуміння. На даний час вони спільного господарства не ведуть, проживають окремо. На підставі наведеного, просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 5 грудня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено розгляд справи у підготовчому засіданні. Ухвалою суду від 04 січня 2019 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримав, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи не подавалось. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 травня 1990 року, шлюб зареєстровано відділом РАГСУ Луцького міського управління юстиції, актовий запис №599 (а.с.4). Від даного шлюбу в подружжя є повнолітня дитина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, втратили почуття взаємної любові, поваги, шлюб існує лише формально. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved