Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS], посилаючись на те, що у вказаній квартирі зареєстрована вона, її доньки [PERSON] та [PERSON] та колишній чоловік позивача [PERSON] Проте відповідач в квартирі з червня 2017 року не проживає, участі в утриманні квартири не бере. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою за адресою [ADDRESS], а також примусово зняти відповідача з реєстрації місця проживання за вказаною адресою. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції, смс-повідомлення та розміщення оголошення на веб - порталі судової влади про виклик відповідача в судове засідання. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Представник третьої особи Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду пояснення, у яких просив розглядати справу без його участі та заперечував проти задоволення позову в частині зняття відповідача з реєстрації місця проживання, посилаючись на те, що єдиним органом реєстрації та зняття з місця реєстрації в Оболонському районі є Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація, а відповідні повноваження є дискреційними, у зв'язку з чим суд не може підмінити інший орган державної влади і перебирати на себе повноваження з вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на ім'я [PERSON] видано розпорядження ВАТ «ДБК №4» №977 на жиле приміщення в гуртожитку для сімейних мешканців від 24.04.1992 року на право зайняття з сім'єю з трьох осіб ([PERSON], її чоловік [PERSON] та їх донька [PERSON].) жилого приміщення в гуртожитку [ADDRESS] жилою площею 18,0 кв.м.(а.с.18). Розпорядженням ВАТ «ДБК №4» №675 на жиле приміщення в гуртожитку для сімейних мешканців від 21.04.2003 року закріплено право [PERSON] на зайняття з сім'єю з трьох осіб ([PERSON], її чоловік [PERSON] та їх донька [PERSON].) жилого приміщення в гуртожитку [ADDRESS] жилою площею 10,0 кв.м.(а.с.17). Згідно ордера № [NUMBER] серії Б від 21.06.2005 року [PERSON] та членам її сім'ї - чоловіку [PERSON], доньці [PERSON] та доньці [PERSON] була надана квартира за адресою [ADDRESS] (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 18.09.2008 року. Згідно актів про не проживання за місцем реєстрації, складених [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], зареєстрований за адресою [ADDRESS] мешканець [PERSON] фактично у спірній квартирі не проживає вже більше одного року, будь-які його особисті речі в спірній квартирі відсутні. Крім того, в матеріалах справи містяться пояснення сусідок позивача - [PERSON] та [PERSON], з яких вбачається, що відповідач [PERSON] у спірній квартирі не проживає більше року. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. На підставі вищенаведених доказів судом встановлено, що відповідач з червня 2017 року по даний час без поважних причин не проживає у спірній квартирі та не намагався вселитися до неї, при цьому жодних перешкод йому не чинилося. Визначених ч. 3 ст. 71 ЖК Української РСР підстав для збереження вказаного жилого приміщення за відповідачем понад шість місяців судом не встановлено. За таких обставин позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. Разом з тим позовні вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку у квартирі задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням є підставою для зняття її з реєстрації місця проживання. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимога позивача про зняття відповідача з реєстраційного обліку є передчасною, оскільки третя особа не відмовляла у знятті його з реєстраційного обліку за наявності рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial