overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про тлумачення змісту правочину, стягнення коштів, зобов'язання вчинити дії. Позивач 24.04.2018 подав заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить накласти арешт на майно і майнові права відповідача, на об'єкт «Хімсклад», що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Воропаєво, вул. Лугова, 34, а також, заборонити відповідачу вчиняти певні дії, пов'язані з відчуженням об'єкту «Хімсклад». Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що немає підстав вважати, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у зв'язку з чим заява не підлягає задоволенню. З викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення останнього від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилася після смерті 20.08.2015 року [PERSON]. Після смерті 20.08.2015 року [PERSON] спадкоємцями за законом, які подали заяви про прийняття спадщини є [PERSON] та [PERSON] Позивач зазначає, що він займався доглядом та утриманням своєї тітки [PERSON], так як вона була похилого віку, протягом останніх років хворіла на різні хвороби та потребувала сторонньої допомоги та піклування. Позивач вказує, що піклуванням померлої [PERSON] не займався і не бажав цього робити, хоча мав таку можливість, тому, вважає, що, відповідно до частини 5 статті 1224 ЦК України, відповідач має бути усунений від права на спадкування за законом. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, прохали задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, 05.12.2016 року до суду надійшла заява від [PERSON] про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги визнав та не заперечував щодо задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача, його представника, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 10.03.2016 року встановлено факт родинних відносин, що [PERSON], яка померла 20 серпня 2015 року, є тіткою [PERSON]. Рішення набрало законної сили 22.03.2016 року. Спадкоємцями за законом, які подали заяву про прийняття спадщини є [PERSON] та [PERSON]. У зв»язку з тим, що [PERSON] була похилого віку, часто хворіла, потребувала сторонньої допомоги та піклування, тому її доглядом та утримуванням займався [PERSON], зокрема забезпечував її ліками, продуктами харчування, про що підтвердили, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Про безпорадний стан [PERSON] було відомо відповідачу [PERSON], який проживав в м. Суми, однак не надавав їй будь-якої матеріальної чи іншої допомоги. Після смерті [PERSON] і по даний час відповідач [PERSON]І взагалі не зявляється в м. Полтава і не приймає жодної участі в утриманні та розпорядженні спадковим майном. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до ч. 6 ст. 1224 ЦК України положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обовязкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. З огляду на те, що відповідач, не надавав матеріальної допомоги померлій в той час, коли вона перебував у тяжкому стані та потребувала такої допомоги та враховуючи, що позивач визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю, посилаючись на те, що вона, є власником будинковолодіння №1А, житловою площею 76,10кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Богуславська. В спірному будинку на даний час зареєстрований [PERSON], який фактично не проживає з вересня 2012 року по даний час. В звязку з тим, що відповідач зареєстрований створюються перешкоди у відчуженні квартири, що порушує одне із складових прав власності права розпорядження ним. Збереження місця проживання\~ в квартирі з відповідачем, порушує його права як власника. [PERSON]\~ несе всі обовязки та витрати по утриманню зазначеного будинку та сплаті комунальних платежів.\~ У звязку з вищевказаним, позивач\~ просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком №1А, розташованого по вул. Богуславська в м. Чернівці. Позивач в судове засідання не зявилася, від її представника до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, в разі відсутності відповідача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не зявився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, а саме шляхом опублікування в газеті «Буковина» оголошення про виклик до суду,\~ суд про причини неявки не повідомив. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку, житловою площею 76,10кв.м. розташованого по вул. Богуславська, №1 в м. Чернівці /а.с.10-19/. Як вбачається з копії довідки ПП «Житлосервіс» від 24.04.2017 року за №504 в будинку\~ зареєстрований відповідач по теперішній час /а.с.8/. З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що відповідач з вересня 2012 року в будинку №1 по вул. Богуславська в м. Чернівці не проживає, що підтверджується Актом №191 від 27.04.2017р. /а.с.9/. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, - «Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу». Відповідно до ст.41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 391 ЦК України передбачено, - що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Дослідивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю та просить усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення з квартири [ADDRESS] [PERSON], посилаючись на те, що позивач є власником квартири та не має вільного доступу до користування квартирою. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 27.08.2010 року Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою. Відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києва від 03.08.2015 року було розірвано шлюб між позивачем по справі [PERSON] та відповідачем [PERSON] Відповідач [PERSON] чинить перешкоди у користуванні квартирою, позивач який є власником квартири не має вільного доступу до всіх кімнат та суміжних приміщень. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За нормами ч. ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд. За змістом ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Що стосується позовних вимог [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою, то слід зазначити наступне. Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Власникові, згідно із ст. 317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі зазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, шляхом визнання останнього таким, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS] та зняття їх з реєстрації, мотивуючи позовні вимоги тим, що вказаний будинок належить позивачу на праві приватної власності. В цьому будинку також зареєстрований відповідач, який там не проживає та відмовляється від зняття з реєстрації. Оскільки своїми діями відповідач заважає позивачу вільно користуватися своєю власністю, він просить усунути перешкоди в користуванні нерухомим майном. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. За таких обставин, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить його законним правам та інтересам. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування майном та визнання особи такою, що втратила право користування. Представник позивача звернувся з заявою про забезпечення позову, а саме просить передати квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], на зберігання ТОВ «ДЕБТ СЕК'ЮРІТІ» (м. Київ, вул. Спаська, 39, літера А, офіс 3, код ЄДРПОУ 34482256) шляхом надання безперешкодного доступу ТОВ «ДЕБТ СЕК'ЮРІТІ» (м. Київ, вул. Спаська, 39, літера А, офіс 3, код ЄДРПОУ 34482256) і встановлення охоронної сигналізації. Відповідно ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що немає підстав вважати, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у зв'язку з чим заява не підлягає задоволенню. З викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом надання постійного безперешкодного доступу та про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 25.01.2017 відкрито провадження у спарві. 11.04.2018 від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про зупинення провадження по даній справі до вирішення іншої цивільної справи №752/1945/17 за позовом [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М., треті особи: ТОВ «Кей-Колект», Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання протиправними дій нотаріуса та скасування рішення про реєстрацію права власності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі. Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить суд усунути йому перешкоди у користуванні квартирою №98 по вул. Прирічній, буд. 9 в м. Києві. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач набув право власності на спірну квартиру на підставі рішення приватного нотаріуса КМНО Кобелєвої А.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.04.2016. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.09.2017 відкрито провадження у справі №752/1945/17 за позовом [PERSON] до приватного нотаріуса КМНО Кобелєвої А.М., треті особи: ТОВ «Кей-Колект», Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання протиправними дій нотаріуса та скасування рішення про реєстрацію права власності. У справі, яка перебуває в провадженні Голосіївського районного суду м.Києва, [PERSON] оскаржує рішення про реєстрацію права власності № 29151777 від 07.04.2016, прийняте приватним нотаріусом КМНО Кобелєвою А.М. Враховуючи наведене, суд вважає, що розгляд даної цивільної справи №756/375/17 є об'єктивно неможливим до набрання законної сили судовим рішення у справі №752/1945/17, а тому заява представника відповідача підлягає задоволенню. З огляду на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування своїм майном (квартирою) шляхом виселення особи. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилалися на те, що вони є власниками квартири, що розташована: вул. Балашовська, 3/20, м. Павлоград, Дніпропетровська область. Відповідач не є членом сімї позивачів, згоду на проживання у помешканні позивачів він не отримував, постійно порушує правила соціального співжиття. До суду від позивачів надійшла письмова заява про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують та просять позов задовольнити, проти ухвалення заочного заперечення відсутні. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, до суду не зявився, заяв про розгляд справи за його відсутності чи клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Суд постановив ухвалу про розгляд справи за наявними матеріалами справи заочно. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. А відповідно до ч. 4 ст. 337 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Таким чином, суд встановив, що позивачі є власниками квартири, що розташована: вул. Балашовська, 3/20, м. Павлоград, Дніпропетровська область /а. с. 22-23,24-25/, тому має право володіння, право користування та право розпорядження вказаною квартирою. Відповідач мешкає за адресою: вул. Балашовська, 3/20, м. Павлоград, чим порушує право користування квартирою у м. Павлограді, а тому й порушує право власності позивачів [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, тому суд приходить до висновку, що право позивача на користування квартирою № 20 в будинку № 3 на вул. Балашовська у м. Павлограді порушено й потребує захисту шляхом виселення [PERSON] із зазначеного житлового приміщення. На підставі вищевикладеного та ст.ст.316,317,337,391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом вселення, та передачу ключів від вхідних дверей квартири. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що на підставі свідоцтва від 03.08.2015 , попосвідченого державним нотаріусом Могилів-Подільської міськрайонної державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2-460, йому на праві приватної власності належить ? частина квартири за №66, що знаходиться житловому будинку під №26 по вул.Ставиській в м.Могилів-Подільському Вінницької області. Вказане вище свідоцтво видане на підставі заповіту, посвідченого Могилів-Подільською міською державною нотаріальною конторою 21.01.2014, зареєстрованого у реєстрі за №2-35. Разом з тим, відповідач чинить позивачу перешкоди в користуванні даною квартирою, змінив замки у вхідних дверях, не надає доступу до квартири. Усі звернення позивача до відповідача з метою отримання доступу до помешкання та отримання дублікатів ключів від вхідних дверей залишились без задоволення. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позиції сторін, суд вважає заяву обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 21 січня 2014 року [PERSON] було складено заповіт. Відповідно до заповіту [PERSON] заповіла усе своє майно, яке на момент смерті буде їй належати та на що за законом матиме право, зокрема: належну їй квартиру № 66, що знаходиться в місті Могилів-Подільському Вінницької області по вулиці Ставиській в будинку за № 26 своїм синам в рівних частинах кожному: [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Статтею 150 ЖК Української РСР визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи, що відповідачем визнаються позовні вимоги позивача про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, то обставини на які посилається позивач не підлягають доказуванню відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України. Таким чином суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання про наявність підстав для прийняття визнання позову відповідачем та наявності підстав для задоволення позову..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у праві користування та розпорядження житловим приміщенням, в якому зазначив, що відповідно до договору дарування квартири від 01.12.2017р. він є власником квартири за адресою: [ADDRESS], де , також, зареєстрована відповідач, яка з 2017р. в квартирі не проживає, добровільно з реєстраційної обліку не знялась, місце знаходження її невідомо, що перешкоджає позивачу користуватись та розпоряджатись квартирою, як власнику, тому, просить визнати [PERSON], [INFO]., такою, що втратила право користування житловим приміщенням (квартирою) за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з,явився, про час розгляду справи був повідомлений відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просить справу розглянути у його відсутність, судові витрати покласти на нього, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача. Відповідач в судове засідання не з*явилась, була належним чином повідомлена про час розгляду справи, відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та просить справу розглянути у її відсутність, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено той факт, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] ( а.с.6-8). Згідно довідки ПП «Житловик» № 496 від 11.06.2018р., за адресою: [ADDRESS], у тому числі зареєстрована [PERSON], [INFO], у графі родинні стосунки зазначено «інші відносини» (а.с.10), яка з 2017р. не проживає за вказаною адресою (а.с.9). Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Та обставина, що [PERSON], [INFO], не знята з реєстрації із даного житлового приміщення, перешкоджає позивачу, як власнику квартири, володіти, користуватися та розпоряджатися приміщенням в повному обсязі, що є порушенням його права власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, є всі підстави для усунення перешкод в користуванні житлом шляхом визнання [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], оскільки, вона користуються лише правом реєстрації. Судові витрати покласти на позивача за його заявою.

Outcome: approved