Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача для захисту своїх прав, мотивуючи свої вимоги тим, що між АКБ СР «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та [PERSON] (надалі - Відповідач, Позичальник) 27 лютого 2007 року укладено договір кредиту №889/1088-632-004, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 24000,00 доларів США, який останній зобов?язався повернути з врахуванням відсотків за користування кредитом, в строк до 24.02.2017 року. З метою забезпечення виконання зобов?язання за вказаним кредитним договором був укладений Іпотечний договір від 27.02.2007 року між АКБ СР «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] . Однак всупереч підписаній угоді, відповідач не виконав умови кредитного договору, що стало причиною виникнення станом на 18.06.2019 року заборгованості в сумі 394792,21 грн., що складається з: простроченої заборгованості - 3189,64 доларів США (еквівалент - 84276,49 грн.), простроченої заборгованості по нарахованих відсотках - 11752,19 доларів США (еквівалент - 310515,72 грн.). В зв`язку з наведеним позивач просить задовольнити позов та стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Окрім того, в поданій заяві зазначив розрахунок заборгованості станом на 24.02.2017 року (кінцевий строк кредитування), яка становить 13820,19 доларів США, що еквівалентно 371849,99 грн., та складається з: строкової заборгованості - 200 доларів США (5381,26 грн.), простроченої заборгованості - 2989,64 доларів США (80440,11 грн.), строкової заборгованості по нарахованих відсотках - 18,61 доларів США (500,73 грн.), простроченої заборгованості по нарахованих відсотках - 10611,94 доларів США (285527,89 грн.). Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином чином за зареєстрованим місцем проживання, відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між АКБ СР «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є АТ «УКРСОЦБАНК», та [PERSON] (надалі - Відповідач, Позичальник) 27 лютого 2007 року укладено договір кредиту №889/1088-632-004, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 24000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00 % річних, який останній зобов?язався повернути в строк до 24.02.2017 року. З метою забезпечення виконання зобов?язання за вказаним кредитним договором був укладений Іпотечний договір від 27.02.2007 року між АКБ СР «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] 10.09.2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року затверджено Передавальний акт (п.2.1. протоколу). Згідно п.1 Передавального акта від 15.10.2019 року внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «АЛЬФА-БАНК». Проте, всупереч підписаній угоді, відповідач свого зобов`язання по погашенню кредиту не виконує. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 18.06.2019 року становить 14941,83 доларів США (394792,21 грн.), що складається з: простроченої заборгованості - 3189,64 доларів США (еквівалент - 84276,49 грн.), простроченої заборгованості по нарахованих відсотках - 11752,19 доларів США (еквівалент - 310515,72 грн.). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Вирішуючи питання про стягнення заборгованості по нарахованих відсотках за користування кредитом, суд приходить до наступного висновку. З наданого суду кредитного договору №889/1088-632-004 від 27.02.2007 року, укладеного між сторонами, вбачається, що строку кредитування закінчився 24.02.2017 року. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі спливу визначеного договором строку кредитування. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) передбачено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивач у своїй позовній заяві не ставить вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, не надав суду відповідно розрахунку, тому суд з цього приводу не приймає рішення. З наданого суду розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем продовжувались нараховуватись відповідачу проценти після збігу строку кредитування, який закінчився 24.02.2017 року, що призвело до виникнення у нього заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 11752,19 доларів США, яка підлягає частковому задоволенню в розмірі 10630,55 доларів США, нарахованих до збігу строку кредитування. Таким чином відповідач, станом на 18.06.2019 року, має заборгованість в сумі 13820,19 доларів США, що складається з простроченої заборгованості в сумі 3189,64 доларів США та простроченої заборгованості по нарахованих процентах (з врахуванням кінцевого строку кредитування - 24.02.2017 року) в сумі 10630,55 доларів США, яку слід стягнути на користь позивача. Що стосується можливості і порядку визначення в рішенні суду еквівалента суми боргу в національній валюті, то Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18) вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який може бути виконаний примусово. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З врахуванням того, що позов було задоволено у процентному відношенні на 95,7%, то відповідно і сума стягнення судового збору на користь позивача має бути зменшена на цю різницю та становить: 5667,24 грн.

Outcome: partial