Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Синельниківської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, її донька - [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] з 07 жовтня 2000 року. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У листопаді 2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 24.03.2009 року на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду від 12.03.2009 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав щодо обох його синів та стягнено аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку. Після розірвання шлюбу [PERSON] проживала разом з обома дітьми у позивача за адресою: [ADDRESS]. В квітні 2007 року донька виїхала у невідомому напрямку з іншим чоловіком. На підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду від 06 лютого 2009 року [PERSON] визнано безвісно відсутньою з 01 травня 2007 року. У 2010 році позивачу стало відомо, що її донька з'явилася і проживає у Синельниківському районі, але фактичне її місце перебування їй відомо не було. Де саме мешкає донька позивачу стало відомо тільки у липні 2014 року з повідомлення органу опіки та піклування,так як [PERSON] написала 14.07.2014 року заяву до голови Мар'ївської сільської ради Синельниківського району про те, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав стосовно її дітей-Ланкова [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON], [INFO] року народження, в якій і вказала де вона перебуває зараз. Відповідно до рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2014 року скасовано рішення Синельниківського міськрайонного суду від 06 лютого 2009 року про визнання [PERSON], [INFO], безвісно відсутньою. 29.04.2009 року на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації № 275-р-09 позивача [PERSON] призначено опікуном над обома онуками. Вже багато років онуки -[PERSON] та [PERSON] [PERSON] мешкають разом зі позивачем і знаходяться на її утриманні. З 2007 року вона піклувалася про фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя своїх онуків. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Проте жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідач не виконує вже тривалий час. Так, [PERSON] зовсім не спілкується зі своїми дітьми, не проявляє до них батьківської турботи, взагалі не приймає участі у вихованні дітей, не цікавиться їх навчанням, не відвідує школи, не відвідує дома, не приходить на батьківські збори, не цікавиться їх успіхами, не підтримує хлопців у хвилини тяжкого морального спаду, не спілкується з дітьми навіть в обсязі, необхідному для їх нормального усвідомлення. Вищевказана поведінка [PERSON] засвідчує те, що вона тривалий час ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. У зв'язку з цим, позивач просить позбавити [PERSON], [INFO] року народження, батьківських прав щодо [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу) на утримання онуків: [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON], [INFO] року народження. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник третьої особи - служба у справах дітей Синельниківської міської ради до початку судового засідання надала заяву про слухання справи без її участі. Позов підтримує в повному обсязі. Синельниківський міжрайонний прокурор в судовому засіданні просив позов задовольнити в повному обсязі. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. З повторного свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія [NUMBER] та повторного свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія [NUMBER], вбачається, що їх батьками є: «батько - [PERSON]», «мати - [PERSON]». Відповідно рішення Синельниківського міськрайонного суду від 12.03.2009 року, батько дітей, [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно своїх неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON], [INFO] року народження. Згідно рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.03.2009 року, [PERSON] було позбавлено батьківських прав щодо обох його синів та стягнено аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2009 року, яке міститься в матеріалах справи, [PERSON], [INFO] визнана безвісно відсутньою з 01 травня 2007 року. Рішенням того ж суду від 12 серпня 2014 року скасовано рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2009 року про визнання [PERSON], [INFO] безвісно відсутньою. Факт того, що [PERSON] є маті'ю [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження останньої, серії [NUMBER] від 15 серпня 1983 року. Згідно розпорядження голови районної державної адміністрації № 275-р-09 від 29.04.2009 року [PERSON] призначено опікуном над [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Мар'ївської сільської ради № 1524 від 14.11.2014 року [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON], [INFO] року народження проживають разом з [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS] та знаходяться на її утриманні. В матеріалах справи містяться характеристика, яка видана головою Мар'ївської сільської ради на [PERSON], згідно якої остання з 2007 року вихованням дітей не займається, не цікавиться їхнім станом здоров'я, не виявляла інтересу до їх навчання. Крім того, згідно заяви [PERSON] від 14.07.2014 року, вона відмовилась від своїх дітей: [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON], [INFO] року народження, так як з 2006 року не займається їх вихованням, не підтримує з ними стосунків, не приділяє їм уваги. Діти, згідно заяви [PERSON] знаходяться у її матері. Відповідно до висновку служби у справах дітей - виконавчого комітету Синельниківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON], [INFO] року народження, Орган опіки та піклування дійшов до висновку за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON], [INFO] року народження, оскільки вона самоусунулась від виконання батьківських обов'язків по відношенню до дітей, виявила до них байдуже ставлення, не переймалась їхнім життям та здоров'ям, вихованням та утриманням не займається. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону ( ч.6 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до вимог ст. 164 Сімейного Кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р. №3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання своїх неповнолітніх дітей з 2006 року, життям та здоров'ям не цікавиться, вихованням та утриманням не займається, не проявляла батьківської турботи, самоусунулась від виконання батьківських обов'язків. Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав - [PERSON] за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до неповнолітніх дітей, задовольнити в повному обсязі, як обґрунтовані, законні та підтверджені документально. Також суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу) на утримання онуків: [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON], [INFO] року народження. Частиною 2 статті 166 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку по утриманню дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обов'язку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів враховується наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, стан здоров'я дитини, т. ін., мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ст. 182 СК України. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч.1 ст.183 СК України визначається судом. На підставі ч.2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визнає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Таким чином, суд, враховуючи викладене, приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю. Крім того, згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку з цим, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та ст.ст. 150, 164, 166, 180, 181,183, 184, 191 Сімейного Колексу України, ст.12 Законом України «Про охорону дитинства», п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved