Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, в обґрунтування якого зазначив, що після розірвання шлюбу за рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 26.01.2011 року місце проживання його доньки [PERSON], [INFO] було встановлено з позивачем. Відповідач не заперечувала щодо проживання доньки з батьком дитини. За рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12.05.2011 року з відповідачки [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], які відповідач ніколи не сплачувала. З 2012 року матір дитини зовсім перестала цікавитись духовним, фізичним розвитком дитини, до дитячого садочку жодного разу не приходила. Позивач постійно сам піклується про доньку, її станом здоров'я, утриманням, розвитком, в зв'язку з чим позивач просить суд позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] У судовому засіданні позивач позов підтримав та наполягав на його задоволені в повному обсязі та пояснив, що останній раз матір бачила дитину влітку 2012 року. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомила, заяв з проханням розглянути справу за її відсутності або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Представник районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, як органу опіки та піклування в судовому засіданні просила позовні вимоги позивача задовольнити та надала суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Прокурор в судовому засіданні просила задовольнити позов в інтересах дитини. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений i від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи вимоги ч.1 ст.224 та ч.5 ст.74 ЦПК України, суд, за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи і перевіривши їх наявними у справі письмовими доказами, заслухавши позивача, свідків та думку прокурора, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню на підставі встановлених обставин у справі та відповідним їм правовідносинам. Статтями 10, 60 ЦПК України зазначено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а обов'язок подання доказів покладено на сторін, або інших осіб, що беруть участь у справі. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Шлюб між батьками дитини розірвано 26.01.2011 року за рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжі (а.с.10). За рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя місце проживання малолітньої [PERSON] встановлено з батьком [PERSON].(а.с.9). За рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12.05.2011 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON](а.с.7). Згідно довідки-розрахунку №27354/10 від 12.08.2013 року заборгованість по аліментам боржника [PERSON] станом на 17.07.2013 року складає 15 521,03 грн. (а.с.13). Згідно довідки ДНЗ №290 «Зайчатка» №01-18/37 від 14.06.2013 року з 2010 року матір дитини в дитячий садок не приходила, дитиною не цікавилась (а.с.11). Згідно акту квартального комітету №10 Комунарського району м.Запоріжжя від 19.06.2013 року [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON], мати [PERSON] дитиною не цікавиться, не приймає участі в її вихованні (а.с.12). Згідно довідки Дитячої лікарні №1 №480-13 від 20.09.2013 року за період нагляду за дитиною [PERSON] здійснює догляд батько [PERSON], на прийом дитина приходить з батьком, при відвідуванні дитини вдома матері дитини вдома ніколи не було (а.с.14). Згідно висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, як органу опіки та піклування від 20.01.2014 року, відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не піклується про фізичний та розумовий розвиток дитини, матеріально її не утримує. З березня 2012 року вихованням та утриманням дитини займається тільки батько, тому позбавлення відповідача батьківських прав є доцільним. За актом обстеження житлово-побутових умов за адресою: [ADDRESS] в будинку мешкають позивач, його батько та матір та донька, санітарно-гігієнічні умови проживання дитини задовільні, для розвитку, виховання, навчання та відпочинку дитини створені усі необхідні умови (а.с.34, 41). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою позивача. Матір дитини за три роки вона не бачила, остання дитиною не займається і не цікавиться її розвитком. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивача, що матір дитини вона ні разу не бачила, утриманням та вихованням займається батько, дідусь та бабуся. Матір дитини веде аморальний спосіб життя. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п.2, 4 ч.1 ст.164 СК України, на які в обґрунтування позову посилається позивач, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків . Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. Як роз'яснено п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню та утриманню доньки і вважає за необхідне позбавити її батьківських прав по відношенню до [PERSON], [INFO] На підставі ст.ст. 150,164, 165, СК України,

Outcome: approved