Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить стягнути заборгованість за договором про надання послуг з паркування транспортних засобів від 31.07.2018 в сумі 2080 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31.07.2018 між сторонами укладено договір №14 про надання послуг з паркування транспортного засобу, відповідно до умов якого відповідач зобов`язується сплачувати вартість послуги у розмірі 600 грн. за 30 календарних днів на рахунок позивача, однак всупереч умовам договору свого обв`язку не виконав, не повністю сплатив кошти за період з 01.01.2019 по 01.03.2019, внаслідок чого станом на 31.12.2020 існує заборгованість в сумі 2080 грн., яку просить стягнути з відповідача на користь позивача. Ухвалою від 16.02.2021 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначити судове засідання для розгляду справи по суті 02.03.2021, яке було відкладено на 01.04.2021. 24.02.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній зазначив, що 18.02.2021 добровільно повністю сплатив заборгованість в сумі 2080 грн., на підтвердження чого долучив копію платіжного доручення. Сторони в судове засідання не з`явилися, разом з тим представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, відповідач причин неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 31.07.2018 між сторонами укладено договір №14 про надання послуг з паркування транспортного засобу, відповідно до умов якого відповідач зобов`язується сплачувати послуги за наступний місяць в розмірі 600 грн. за 30 календарних днів на рахунок університету. Як вбачається з позовної заяви та долучених до неї документів, позивачем нараховано позивачу 5872 грн. заборгованості, з яких станом на 31.12.2020 відповідачем погашено 3792 грн., що свідчить про існування заборгованість в сумі 2080 грн. Разом з тим, як вбачається з представленого відповідачем дубліката квитанції від 18.02.2021 останнім вищевказана заборгованість на час розгляду справи повністю погашена. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що підстави для повторного стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання послуг з паркування транспортних засобів від 31.07.2018 в сумі 2080 грн. відсутні. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, суд не вбачає підстав і для стягнення з відповідачів на користь позивача 2102 грн. судового збору. При цьому, відсутні підстави для присудження стягнення понесених позивачем у справі витрат з відповідача і згідно з ч.3 ст.142 ЦПК України, оскільки незважаючи на те, що відповідачем добровільно задоволено вимоги позивача після пред`явлення позову, однак останній не скористався своїм правом на відмову від позову унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

Outcome: dismissed