Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.08.2006 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір № ZRН0RX00721503 про надання позичальнику кредиту в розмірі 1494,68 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач у порушення норм закону та умов договору зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував. Саном на 17.09.2013 року заборгованість [PERSON] перед позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» складає 23502,63 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 864,03 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 7686,74 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 294,78 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 13061,72 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 1095,35 грн. В судове засідання представник позивача надав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання також не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає, однак просить зменшити розмір пені до 864,03 грн. враховуючи значне її перевищення у співвідношенні до боргу по тілу кредиту та враховуючи його сімейні обставини та невелику заробітну плату. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 19.08.2006 р. між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № ZRН0RX00721503 про надання позичальнику кредиту в розмірі 1494,68 грн., копія якого знаходиться у матеріалах справи (а.с.6-10). Згідно п.п.3.2.2, 3.2.3, 5.1 договору відповідач [PERSON] зобов'язався погашати банку заборгованість по кредиту, процентах за його використання, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Судом встановлено, що позивачем було порушено умови на яких ним було взято кредит і на день звернення позивачем до суду заборгованість за кредитом з нарахованими штрафними санкціями становить 23502,63 грн.(а.с.5). Відповідач [PERSON] у добровільному порядку відмовляється виконувати свої зобов'язання перед позивачем. Зважаючи на викладені обставини, суд дійшов таких висновків: Між сторонами в справі виникли та існують правовідносини щодо виконання цивільно - правових угод, а саме кредитного договору. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 1054 ЦК України визначається поняття кредитного договору, так зокрема частиною першою вказаної статті передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти У встановлений договором та законом термін, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконав, заходів направлених на погашення кредиту, відсотків та пені не приймав. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань, порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Отже, заявлені Банком вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитом, за відсотками, за комісією та штрафу є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення пені, то суд приходить до наступного висновку. Статтею 549 ЦК України визначено поняття неустойки, так частиною третьою вказаної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно п. 27 постанови пленуму ВСС від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Як уже вище зазначалося відповідач подав заяву про зменшення розміру пені у зв'язку із значним її перевищенням у співвідношенні до боргу по тілу кредиту та враховуючи його сімейні обставини та невелику заробітну плату. Судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем по тілу кредиту становить 864,03 грн., а заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне виконання зобов'язань становить - 13061,72 грн., що на думку суду значно перевищує розмір збитків. Таким чином суд, беручи до уваги заборгованість відповідача перед позивачем на час розгляду справи, враховуючи його заяву, оцінює заявлений розмір пені таким, що значно перевищує розмір несплаченого боргу, в зв'язку з чим заявлена вимога підлягає зменшенню з 13061,72 грн. до 900,00 грн. Також наявні підстави згідно ст. 88 ЦПК України для стягнення із відповідача понесених позивачем судових витрат у сумі 235,03 грн.

Outcome: partial