Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів, в якому фактично просить змінити спосіб стягнення аліментів на дітей, посилаючись на те, що рішенням Новоселицького районного суду від 18 липня 2019 року, яке набрало законної сили, йому присуджено до сплати аліменти на дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 2118 гривень на місяць на кожну дитину, починаючи з 03 червня 2019 року. Однак, оскільки його матеріальне становище погіршилось, просив змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей щомісяця в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справи щодо спорів про стягнення аліментів розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження. За змістом ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи, суд з власної ініціативи ухвалив розгляд справи провести з повідомленням сторін. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач позов не визнала посилаючись на те, що суд не вправі самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, оскільки це призведе до неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права так як, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду виключно за позовом одержувача аліментів. Просила суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які перебувають на утриманні відповідача. Сторони проживають окремо та вказане не заперечують. Рішенням Новоселицького районного суду від 18 липня 2019 року позивачу присуджено до сплати аліменти на користь відповідача на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 2118 гривень на місяць на кожну дитину. В своєму позові про зменшення розміру та зміну способу стягнення аліментів позивач посилається на правову позицію Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 143цс13, згідно якої з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). В той же час, після ухвалення Верховним Судом України вказаної постанови, 17 травня 2017 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України № 2037-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», згідно якого частина 3 статті 181 СК України викладена у наступній редакції «За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів». Даний Закон набрав чинності 08 липня 2017 року. Аналіз вказаних змін дає підстави вважати, що з дня набрання чинності Закону аліменти присуджуються судом у спосіб тільки за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, а не платника аліментів. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вказана норма не передбачає зміну судом способу стягнення аліментів за позовом платника аліментів, а тому обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права суперечить вимогам ст.ст. 181, 192 СК України, у зв`язку зі чим у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю. На підставі ст.ст. 7, 180-184, 192 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: dismissed