Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь 3 811 грн. страхового відшкодування в порядку регресу та 1 378 гр. судового збору, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.03.2015 року між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] було укладено договір МКС №023043 добровільного страхування майна та відповідальності, за яким [PERSON] застрахував свою квартиру [ADDRESS]. 01.10.2015 року [PERSON] було виявлено залиття вказаної квартири, а 27.10.2015 на підставі описаної події було складено відповідний акт та встановлено, що залиття відбулось внаслідок протікання труби в стяжці полу санвузла на холодній воді після вхідного вентиля на квартирі [NUMBER], яка розташована вище квартири [ADDRESS] та належить [PERSON] Пластикова труба змонтована власником квартири [NUMBER] [PERSON] самостійно. Вказана подія визнана позивачем страховою, про що складено страховий акт №110030, відповідно до якого вартість страхового відшкодування склала 3 811 грн. Вказані кошти були сплачені [PERSON] позивачем, що надало права останньому вимагати повернення вказаних коштів від [PERSON], як від винної у залитті квартири особи. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, зі змісту якої вбачається, що представник позивача позов підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує (а.с.52). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином (а.с.57, 59-61), з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру серії [NUMBER], виданим Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 14.07.2000 року на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 13.07.2000 року №870-С/КІ (а.с.4). Відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно ст.4 Закону України «Про страхування», предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані, зокрема з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування). Відповідно до ст.6 вказаного закону, добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. 04.03.2015 року між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] було укладено договір МКС №023043 добровільного страхування майна та відповідальності, за яким [PERSON] було застраховано належну йому квартиру [ADDRESS]. Строк дії даного договору з 07.03.2015 року по 06.03.2016 року (а.с.3). Відповідно до ст. 8 Закону, страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст.9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. 02.10.2015 року [PERSON] звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку (а.с.7). Як вбачається з акту від 27.10.2015 року, затвердженого начальником ЖЕД №2 ТОВ «Новобудова», 02.10.2014 року сталося залиття квартири [ADDRESS] з вище розташованої в цьому ж будинку квартири [NUMBER]. Даний акт наголошує, що в результаті обстеження квартири [NUMBER] виявлено протікання пластикової труби в стяжці полу сан.вузла на холодній воді після вхідного вентеля на квартиру, пластикова труба змонтована власником квартири [NUMBER] самостійно. В квартирі [NUMBER] пошкоджено стелю коредора - 1 кв.м, стелю сан.вузла - 3 кв.м, плитка на стіні ванній - 1,5 кв.м, стіна коридору - 0,5 кв.м. Власником квартири [NUMBER] є [PERSON] (а.с.8). Як вбачається з довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України м. Києві від 24.06.2016 року, [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.45). Відповідно до ч.1 ст.177 ЖК України громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітинах та в інших місцях загального користування. Згідно п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572 власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 № 6 шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З наявних матеріалів справи вбачається, що залиття квартири [PERSON] відбулося з вини мешканця квартири [PERSON], тобто відповідача по справі, оскільки він зобов'язаний був слідкувати за технічним станом своєї квартири, забезпечувати схоронність житлового приміщення, однак цього зроблено не було. Відповідно до звіту з визначення вартості матеріального збитку, завданого страхувальнику через пошкодження майна, що розташоване за адресою: [ADDRESS] від 04.11.2015, здійсненого на замовлення ПрАТ «ПРОСТО-страхування», вартість матеріального збитку становить 4 061 грн. (а.с.9-20). На підставі заяви [PERSON] від 27.11.2015 року (а.с.33) та страхового акту №110030 від 27.11.2015 року (а.с.34), позивач здійсни виплату страхового відшкодування [PERSON] за шкоду заподіяну в результаті залиття квартири [ADDRESS], в розмірі 3 811 грн. з вирахуванням франшизи, що склала 250 грн., що підтверджується випискою з ПАТ «ВТБ «Банк» від 03.12.2015 року (док.№15190) (а.с.35-37). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно положень ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 12.02.2016 року позивачем на адресу [PERSON] було направлено письмову претензію з вимогою перерахувати на рахунок позивача 3 811 грн. сплаченого страхового відшкодування (а.с.38), проте дана вимога залишилась невиконаною. Оскільки вина відповідача у залитті квартири [ADDRESS] встановлена, ПрАТ «ПРОСТО-страхування» здійснило страхове відшкодування на рахунок потерпілої особи, у зв'язку з чим у позивача виникло право регресної вимоги про стягнення з відповідача виплаченої суми завданої ним шкоди, яку останній добровільно відшкодувати не бажає, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь ПрАТ «ПРОСТО-страхування» 3 811 грн. Згідно ст.88 ЦПК України, оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1 378 грн. судового збору, сплаченого останнім при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved