Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останньої на бюджетний рахунок розвитку спеціального фонду міського бюджету в Головному управлінні Державної казначейської служби України у м. Києві кошти пайового внеску в сумі 1968,53 грн. та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування вимог позову зазначає, що відповідачка у відповідності до положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є замовником будівництва, який зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста. 10.04.2017 р. між Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради та [PERSON] було укладено договір пайової участі у створенні та розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва № 143, за умовами якого відповідач має сплатити пайовий внесок в сумі 1384,68 грн. 21.11.2017 р. позивач надіслав на адресу відповідачу претензію з вимогою сплати коштів пайового внеску. Однак, станом на 19.02.2018 р. відповідачем кошти не сплачено, вимогу позивача проігноровано, що й стало передумовою звернення до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, подавши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, заявлені вимоги позову підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи судом повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, письмових заяв та заперечень від відповідача не надходило.\~\~ На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до\~ ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В силу вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 5,6 ст. 81 ЦПК України). Згідно вимог ч. 2. ст.\~19\~Конституції України,органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України. Положеннями п.п.5 п. «а» ч.1 ст.28\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні»передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: залучення на договірних засадах коштів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, розташованих на відповідній території, та коштів населення, а також бюджетних коштів на будівництво, розширення, ремонт і утримання на пайових засадах об'єктів соціальної і виробничої інфраструктури та на заходи щодо охорони навколишнього природного середовища. Відповідно до положень ч.ч.1-3 ст.\~40\~Закону України\~«Про регулювання\~містобудівної діяльності»\~(на\~далі «Закон»)\~- порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь\~у створенні\~і розвитку\~інженерно-транспортної\~та соціальної\~інфраструктури населеного\~пункту,\~крім випадків,\~передбачених частиною\~четвертою цієї\~статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Згідно із положеннями ч.ч.5, 8, 9 ст. 40 Закону,\~ величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Істотними умовами договору є: розмір пайової участі; строк (графік) сплати пайової участі; відповідальність сторін. Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Судом достовірно встановлено, що 10.04.2017 р. між Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) наділі «Департамент економіки та інвестицій» та [PERSON], надалі «Замовник» було укладено договір пайової участі у створенні і розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва № 143 (надалі - Договір) ( а.с.6-10). Пунктом 1.1. Договору визначено, що його предметом є сплата Замовником пайової участі (внесків) на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва (далі Пайовий внесок) у звязку з реконструкцією (зміна площі кв.м) нежитлових приміщень в літ. «А» з № 1 по № 10 групи приміщень № 53 під офісні приміщення з влаштуванням вхідної групи загальною площею 79,2 кв.м ( за даними технічного паспорту ТОВ «А РОПРОМ»), що знаходяться за адресою: вул. Володимирська,19 Шевченківського р-ну, м. Києва. Відповідно до п. 1.2 Договору розмір пайового внеску становить 1384,68 грн. згідно з розрахунком що наданий в додатку 1 і є невідємною частиною цього Договору (а.с.11). Пунктом 1.3. Договору визначено, що пайовий внесок сплачується замовником в строк до 03.05.2017 р. включно. При цьому, замовник сплачує пайовий внесок в сумі вказаній у п. 1.2. з врахуванням п. 2.2.,2.4. цього Договору у строк визначений п. 1.3 Договору, на бюджетний рахунок бюджету розвитку спеціального фонду міського бюджету. Однак, з довідки про надходження коштів по сплаті пайової участі вбачається, що за період з 10.04.2017 р. по 19.02.2018 р. за Договором пайової участі № 143 від 10.04.2017 р. коштів відповідачем сплачено було (а.с.13). З метою досудового врегулювання спору позивачем було надіслано на адресу відповідача претензію № 050/08-9593 від 21.11.2017 р. про добровільну сплату заборгованості по сплаті пайового внеску станом на 16.11.2017 р. з урахуванням індексу інфляції та пені (а.с.14-15). В силу вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі\~порушення зобов'язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема: припинення\~зобов'язання\~внаслідок односторонньої\~відмови від\~зобов'язання,\~якщо це\~встановлено договором\~або законом,\~або розірвання\~договору; зміна\~умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України ). Згідно положень\~ст.\~625\~ЦК України\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 4.1 Договору визначено, що у випадку порушеня зазначених в п.1.3. цього Договору строків сплати пайового внеску розмір несплаченої частки пайової участі замовника коригується на індекс інфляції від дати розрахунку пайового внеску та на величину штрафних санкцій, передбачених п.4.2., 4.3. Договору. У випадку, якщо індекс інфляції є меншим за 100%, коригування суми платежу не відбувається. Відповідно до п. 4.2. Договору у випадку порушення зазначених в п. 1.3. цього Договору строків сплати пайового внеску замовник сплачує пеню в розмірі 0,1 % в день, що нараховується на суму простроченої заборгованості. Пеня, що передбачена даним пунктом Договору, нараховується протягом усього строку прострочення без будь-яких обмежень строків нарахування. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). У матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості по сплаті пайового внеску згідно договору від 10.04.2017 р. № 143 станом на 19.02.2018 р., згідно якого заборгованість по сплаті пайової участі (1384,68 грн.) з урахуванням індексу інфляції становить 1564,20 грн., пеня - 404,33 грн., а всього заборгованість становить 1968,53 грн., Суд бере\~до уваги\~та покладає\~в основу\~мотивування рішення\~розрахунок заборгованості,\~наданий позивачем\~і вважає\~його вірним,\~у зв'язку\~з чим\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню заборгованість\~у розмірі\~1968,53\~грн. В звязку з цим, суд вважає, що обставини, на які посилається позивач при зверненні до суду з даним позовом знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, а отже позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України\~судові витрати понесені позивачем в сумі 1762,00 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved