Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з останнього спричинену йому матеріальну шкоду в сумі 44704,81 грн. та моральну шкоду в сумі 125000 грн. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, посилаючись на те, що вказана шкода була спричинена внаслідок транспортної пригоди, яка відбулася з вини відповідача, та внаслідок якої позивачеві були завдані значні тілесні ушкодження, які потягли за собою тривале лікування, значні матеріальні витрати. Також, внаслідок цієї події, він зазнав і продовжує зазнавати фізичного болю і страждань, порушений його звичний спосіб життя. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні підтримав його доводи та правову позицію. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що він не мав умислу на спричинення ушкоджень позивачу; позивачем не доведено, що матеріальні витрати пов*язані з транспортною пригодою; по справі не проведені експертизи для визначення матеріальної та моральної шкоди. У зв*язку з наведеним просить в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав його доводи та правову позицію. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 26 травня 2016 року [PERSON] визнаний винним в порушенні чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, що спричинило тяжкі наслідки, зокрема, спричинення [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень, а саме: закрита черепно-мозкова травма, яка проявилася у забої головного мозку, крововиливу в мякі мозкові оболонки, перелому лобної кістки, кісток лицевого скелету, множинних двосторонніх переламах ребер, перелому тіла грудини, двостороннього пневмогемотораксу. Таким чином, рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено факт спричинення позивачеві тяжких тілесних ушкоджень з вини відповідача. Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, ця обставина доказуванню не підлягає. Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом досліджені надані стороною позивача докази спричинення йому матеріальної шкоди. Суд враховує чеки та квитанції про придбання ликів та отримання медичних послуг, зокрема, проходження позивачем досліджень КТ та МРТ, відображені на сторінках справи: 33, 34, 134-151, 152 (за винятком квитанції про сплату благодійного внеску на суму 600 грн, оскільки це не е обов*язковою витратою сторони), 153-155, на загальну суму 27312,56 грн., так як з урахуванням часу придбання та переліку медикаментів і послуг вбачається причинний зв*язок між отриманими внаслідок пригоди тілесними ушкодженнями та необхідністю їх придбання. Інші чеки та квитанції, надані стороною позивача, суд не враховує в якості належного та допустимого доказу спричинення позивачеві матеріальної шкоди, оскільки час їх придбання знаходиться поза межами розумного часу, необхідного для лікування отриманих ушкоджень, призначення ліків об*єктивно не розраховано на лікування вказаних ушкоджень, іншого стороною позивача не наведено. Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача стягненню підлягає документально доведена шкода в сумі 27312,56 грн. Згідно з ч.2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обовязковому зясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями ( бездіяльністю) вони заподіяні, з чого виходить позивач про оцінці заподіяної йому шкоди. Суд безумовно погоджується з твердженням позивача, про те, що незаконними діями відповідача йому була спричинена моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких позивач зазнав у зв'язку з ушкодженням здоров'я, але вважає заявлений ним розмір шкоди завищеним. Справедливою, розумною та співмірною суд вважає суму шкоди 27000 грн., яку належить стягнути з відповідача.

Outcome: partial