Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Комунарська районна адміністрація Запорізької міської ради, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини та участі у її вихованні, вказавши, що від шлюбу з відповідачкою [PERSON] він має сина [PERSON], [INFO]. З квітня 2013 р. шлюбні відносини з відповідачкою [PERSON] Фактично припинилися, спільне господарство сторони не ведуть, фактично мешкають окремо. З цього часу відповідачка на тривалий термін виїхала до США, де перебуває на теперішній час, малолітня дитина сторін фактично мешкає з матір*ю відповідачки [PERSON], яка самовільно забрала дитину та забороняє позивачу бачити та спілкуватися з останньою. Як батько, що не позбавлений батьківських прав, позивач вважає, що, відповідно до ст. 151 СК України, має переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Просив суд розірвати шлюб між сторонами, визначити місце проживання малолітньої дитини разом із матір*ю [PERSON] та визнати за ним право в будь-який час бачитись та спілкуватися з малолітньою дитиною, самостійно проводити з ним час, а під час відсутності матері дитини в межах м. Запоріжжя залишати дитину на догляд позивача. Ухвалою суду від 29.01.2014р. за заявою позивача позовні вимоги в частині розірвання шлюбу залишено без розгляду, в іншій частині позову у судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд задовольнити позов. Ухвалою суду від 25.11.2013р. до участі у справі в якості третьої особи залучено бабу малолітньої дитини - [PERSON] (мати відповідачки [PERSON]), з якою з квітня 2013 р. проживає малолітня дитина сторін. У судовому засіданні представник відповідачки позовні вимоги визнав частково, просив суд задовольнити позов в частині визначення місця проживання малолітньої дитини з матір*ю, а також визначити певний час для зустрічей та спілкування дитини з позивачем у присутності баби малолітньої дитини, у іншій частині позову просив суд відмовити з тих підстав, що позивач є особою, що притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, зловживає спиртними напоями, а тому вважав недоцільним залишати малолітню дитину на час відсутності матері з позивачем, просив суд у цій частині позовних вимог відмовити. Представник третьої особи - - органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району у судовому засіданні вважав доцільним визначити місце проживання дитини з матір*ю та, відповідно Висновку Комунарської районної адміністрації як органу опіки та піклування від 17.01.2014р., встановити позивачу побачення з малолітнім сином [PERSON], [INFO] один раз на тиждень щосуботи з 10.00 год. до 12.00 год. за місцем проживання дитини або в будь-який інший час за домовленістю між батьками. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні пояснила суду, що дійсно її донька [PERSON], яка дружиною позивача та матір*ю їхнього малолітнього сина [PERSON], на теперішній час знаходиться у Сполучених Штатах Америки, куди від*їхала у квітні 2013р., малолітній онук проживає із нею - третьої особою. Вона при цьому не заперечує проти визначення місця проживання дитини з матір*ю - відповідачкою та також не заперечує надавати з свого боку можливості позивачу у будь-який день, хоч кожен день на тиждень, бачитися з дитиною, але заперечувала проти проживання дитини з батьком тих підстав, що дитині лише два роки, а тому, на теперішній час вона вважає недоцільним надавати дитину позивачу на проживання під час відсутності позивачки у м. Запоріжжі, яка тимчасово з метою заробітків інколи від*їжджає до США. Вислухавши пояснення сторін та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно з частинами 2, 3 статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися є дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до частини 1 статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Згідно зі ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Згідно зі ст. 161 СК України, при вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено: Від шлюбу, зареєстрованому Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області 08.09.2011р., актовий запис № 837, сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження останнього, виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 11.10.2011р., актовий запис № 1027. Як встановлено в судовому засіданні з пояснень сторін та їх представників, фактично шлюбні відносини між сторонами припинені у квітні 2013р. сторони проживають окремо. Малолітня дитина проживає з матір*ю відповідачкою [PERSON], а під час відсутності останньої у м. Запоріжжі - з її матір*ю - третьою особою по справі [PERSON] Відповідно Висновку Комунарської районної адміністрації як органу опіки та піклування від 17.01.2014р., малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом із матір*ю за адресою: [ADDRESS], про що свідчить акт обстеження житлово-побутових умов проживання, який складено відділом по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 28.202013р. Умови для проживання задовільні, санітарно-гігієнічні умови в нормі. [PERSON] часто від*їжджає за межі України на заробітки та буває відсутня по декілька місяців. На час її відсутності з дитиною мешкає бабуся [PERSON] (мати [PERSON]), яка нею опікується. Батько дитини працює, мешкає за адресою: [ADDRESS]. Житлово-побутові умови для тимчасового перебування дитини створено. За вказаною адресою [PERSON] проживає разом з матір*ю - [PERSON] та її цивільним чоловіком [PERSON] Відповідно до інформації Комунарського РВ ЗМУ УМВС України у Запорізькій області [PERSON] неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та має судимості. Приймаючи до уваги вищенаведене, комісія вважає доцільним визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], з матір*ю [PERSON] та встановити [PERSON] побачення з малолітнім сином [PERSON], [INFO] один раз на тиждень щосуботи з 10.00 год. до 12.00 год. за місцем проживання дитини або в будь-який інший час за домовленістю між батьками. Також суд приймає до уваги, що баба малолітнього - третя особа [PERSON], з якою останній проживає під час відсутності матері у м. Запоріжжі, не заперечувала проти побачень батька з дитиною кожен день на тиждень. Приймаючи до уваги вищенаведені положення правових норм, враховуючи інтереси дитини, а також те, що виховання дитини, участь у піклуванні про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток є не лише правом, але і обов'язком позивача, а також із врахуванням висновку орану опіки та піклування, пояснень щодо позову баби малолітньої дитини, з якою остання фактично мешкає на час відсутності матері дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення даного позову і визначення місця проживання малолітньої дитини разом із матір*ю відповідачкою [PERSON], а також встановити порядок спілкування та участі позивача у вихованні дитини, із встановленням графіку їх побачень з 17 год. 00 хвл. до 20 год. 00 хвл. по середам, п*ятницям, суботам та неділям кожної неділі кожного календарного місяця, крім випадків хвороби дитини, у присутності матері дитини [PERSON] або бабки дитини - [PERSON]. При цьому в іншій частині позовні вимоги щодо залишення малолітньої дитини на догляд позивача під час відсутності матері дитини в межах Запоріжжя, задоволенню не підлягають як безпідставні, оскільки, як встановлено судом, малолітня дитина [INFO] постійно проживає з бабою (матір*ю відповідачки) на час відсутності матері, дитині на теперішній час виповнилося лише два роки, тобто, вважає суд, дитина занадто мала за віком для залишення її без нагляду матері або баби, при цьому суд також суд бере до уваги висновок комісій органу опіки та піклування щодо даних про особу позивача, який притягувався до кримінальної відповідальності, що також підтверджується вироком суду, копія якого міститься в матеріалах справи.

Outcome: partial