Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05 листопада 2013 року в м. Красноперекопськ Автономної Республіки Крим, на вул. Менделєєва відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю відповідача та гр. [PERSON], який керував автомобілем, що зареєстрований за [PERSON] На момент ДТП відповідач застрахував свою цивільно-правову відповідальність за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 20.11.2013 [PERSON] звернулася до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, оскільки відповідач [PERSON], відповідно до постанови Красноперекопського міськрайонного суду АР Крим від 08.11.2013 був визнаний винним у ДТП, що сталася 05.11.2013 та відповідно до ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. 00 коп. 10.02.2014 позивач виплатив страхову суму потерпілій [PERSON] в розмірі 9 660 грн. 10 коп. Враховуючи ту обставину, що на момент вчинення ДТП відповідач, котрий застрахував свою цивільно-правову відповідальність, перебував у стані алкогольного сп'яніння, то на підставі ст. 38.1.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить стягнути зазначену суму із відповідача. Представник позивача Гоголь О.Я. в судове засідання не з'явилася. У своїй письмовій заяві позов підтримала повністю і просить його задовольнити, розглянувши справу у її відсутності. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Просить розстрочити виконання рішення суду на 24 місяці, оскільки як він сам так і його сім'я перебуває у скрутному матеріальному становищі. Відповідно до ст. 174 ЦПК України визнання позову відповідачем є підставою для задоволення позову за наявності для того законних підстав. Судом не встановлено, що визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Тобто, позивач має право вимоги про стягнення із відповідача суми страхового відшкодування, виплаченого ним потерпілому. Відповідач просить розстрочити виконання рішення на два роки, посилаючись на письмові докази, що свідчать про наявність у його сім'ї двох інвалідів, матері-пенсіонерки, відсутність у нього постійного і сталого заробітку та наявність кредитних зобов'язань та іпотеки житла в якому він проживає. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що заява позивача ґрунтується на законі, а тому має бути задоволена. Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд може розстрочити виконання рішення суду. Тому, суму шкоди у розмірі 9 660, 10 грн. відповідач має сплатити протягом 24 місяців від дня набрання рішення законної сили. Понесені позивачем судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі без розстрочки їх виконання. Враховуючи вищевикладене, згідно ст. 26 Закону України «Про страхування», ст. ст. 993, 1191,1193 ЦК України, згідно ст. ст. 10, 60, 88, 209, 215, 217 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved