Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, в якому зазначив, що 03.09.2013р. між ним та [PERSON] було укладено договір позики грошей, який було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2480. Відповідно з пунктами 1 і 2 Договору відповідач отримав від позивача до моменту підписання Договору суму позики, грошові кошті у розмірі 434800 гривень, що є еквівалентом 40000 Євро згідно курсу 1087 гривень за 100 Євро. Факт отримання відповідачем суми позики підтверджується його підписом на Договорі. Відповідно п.3 Договору кінцевий строк повернення позики 03 жовтня 2013 року. На цю дату відповідач свої зобов'язання не виконав. Пунктом 5 Договору передбачено, що у випадку якщо позичальник своєчасно не поверне суму позики, Позичальник зобов'язаний сплатити Позикодавцю грошову суму відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, тобто несплачену у строк суму основного боргу, а також 100 % річних від простроченої суми. Наявність вказаного в Договорі розміру річних від простроченої суми обумовлено у тому числі відсутністю в Договорі обов'язків відповідача по сплаті неустойки (пені або штрафу) за порушення грошового зобов'язання, а також відсутністю його зобов'язання повертати суму позики в гривні у розмірі, що є еквівалентом 40000 Євро згідно встановленому курсу на день повертання боргу. Пунктом 1 ст. 1048 ЦКУ встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У Договорі та п. 2 ст. 1048 ЦКУ звільнення відповідача від обов'язку сплачувати проценти не передбачено. Оскільки, Договором не визначено розміру процентів, їх розмір повинен визначатися на рівні облікової ставки Національного банку України. У частині першій ст. 1048 ЦКУ, що має диспозитивний характер, установлена презумпція оплатності позики, яка діє за умов, якщо безоплатний характер відносин позики прямо не передбачений ЦКУ, іншими законодавчими актами або конкретним договором. Таким чином, законом передбачено право позикодавця на одержання від позичальника суми позики та винагороди (процентів за користування позикою) у разі, якщо інше не встановлено договором або законом. Винагорода для позикодавця встановлюється у формі процентів від суми, що надається у позику, розмір яких визначається сторонами в договорі позики, або, якщо такий розмір процентів не встановлений, він визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно п. 4.1 Договору позивач має право вимагати від відповідача повернення суми позики в строк та на умовах Договору. Відповідач на день написання цього позову суму позики (грошові кошти) не повернув, що дає підстави позивачу вимагати від відповідача суму боргу з урахуванням процентів від суми позики у розмірі облікової ставки Національного банку України, встановленого індексу інфляції за весь термін прострочення, тобто протягом з 04.10.2013 по 04.02.2015, а також 100 % річних від простроченої суми позики. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Передбачене законом право позивача вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Таким чином, станом на 04.02.2015р. основна сума боргу за договором позики становить 434\~800,00грн., розмір процентів за період з 04.10.2013р. по 04.02.2015р. , виходячи з розмірів облікової ставки НБУ, становить 57119,62 грн. Згідно з Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-ХІІ індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим вентральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Ці відомості є офіційними і можуть використовуватися учасниками судового процесу для визначення суми боргу. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений в установленому порядку, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. Індекс інфляції за весь період прострочення, починаючи з листопаду 2013 року становить: 100,2/100 * 100,5/100 * 100,2/100 * 100,6/100 * 102,2/100 * 103,3/100 * 103,8/100 * 101,0/100 * 100,4/100* 100,8/100 * 102,9/100 * 102,4/100 * 101,9/100 * 103,0/100 = 1,25. Період застосування інфляційних витрат: з 01.11.2013 по 31.12.2014р. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції становить 434800 грн. * 1,25 = 543500 грн. Розмір інфляційних втрат становить 543500 грн. - 434800 грн. = 108700 грн. Розмір 100 % річних від простроченої суми позики. Період прострочення з 04.10.2013 по 04.02.2015 = 458 днів. Сума 100 % річних: 434800 грн. * 100 * 458/365/100 = 545584.66 грн. Таким чином, додаткове до основного боргу у розмірі 434800 грн. відповідач повинен сплатити на користь позивача також проценти за користування позикою у розмірі 57119,62 грн., втрати від інфляційних процесів у розмірі 108700 грн. і 100 % річних у розмірі 545584,66 грн. Усього сума сплати на користь позивача становить 1146204,28 грн. Просить стягнути з [PERSON] на свою користь за договором позики грошей від 03.09.2013р., укладеного між [PERSON] та [PERSON], який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 2480, суму основного боргу за договором позики у розмірі 434 800,00грн.; суму процентів у розмірі 57 119,62грн.; суму втрат від інфляційних процентів урозмірі 108 700,00грн.; суму 100% річних у розмірі 545 584,66грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00грн. В судовому засіданні позивач не з,явився, був належним чином повідомлений про час розгляду справи, відповідно до ст.ст.74, 76 ЦПК України, надав суду заяву, в якій позов підтримав та просить справу розглянути у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача. Відповідач повторно в судове засідання не з*явився, був належним чином повідомлений про час розгляду справи, відповідно до ст.ст.74, 76 ЦПК України, приймаючи до уваги, що позивач за заявою не заперечує проти заочного розгляду справи, враховуючи, що суд не встановив поважних причин відкладення розгляду справи та відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив заочний розгляд справи, у відсутність відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено той факт, що відповідно до договору позики грошей від 03.09.2013р., який укладено між [PERSON] та [PERSON], посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 2480, [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 434800 гривень, що є еквівалентом 40000 Євро згідно курсу 1087 гривень за 100 Євро.( а.с.5). Відповідно п.3.1 договору позики грошей строк повернення суми позики встановлений сторонами не пізніше 18-00год. 03 жовтня 2013 року. Відповідно п. 4.1 договору позики грошей позикодавець має право вимагати від позичальника повернення суми позики в строк та на умовах цього Договору. Відповідно до п.5 договору позики грошей якщо позичальник своєчасно не поверне суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, тобто несплачену у строк суму основного боргу, а також 100 % річних від простроченої суми. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов*язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно до ст.1049 ч.1 ЦК України позичальник зобов*язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов,язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Таким чином, оскільки [PERSON] позичив у [PERSON] строком до 03.10.2014р. 434800 гривень, що підтверджується договором позики, який посвідчено нотаріально, доказів про повернення відповідачем боргу судом не встановлено, тому, згідно до розрахунку позивача, з яким погоджується суд, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума основного боргу за договором позики у розмірі 434 800,00грн.; суму процентів у розмірі 57 119,62грн.; суму втрат від інфляційних процентів урозмірі 108 700,00грн.; суму 100% річних у розмірі 545 584,66грн (а.с.3), відповідно до ст.ст.530, 625, 1046-1048 ЦК України. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved