Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до наказу № 173 о.с. від 20.05.2013 р. директора Харківської філії ТОВ «Термоелектро-Україна» відповідач прийнятий монтажником технологічних трубопроводів 5 розряду будівельно-монтажного підрозділу «Березовская ГРЭС». Наказом № 340-В від 19.08.2013 р. [PERSON] відряджений у с. Добротвір, Львівської обл.. «ДТЕК Добротвірська ТЕС» для виконання будівельно-монтажних робіт по модернізації котлоагрегату № 12 енергоблоку № 8 Добротвірської ТЕС на 60 календарних днів. 19.08.2013 р. [PERSON] виплачено 1 500 грн. витрати на відрядження згідно наказу № 340-в від 19.08.13 р. Незважаючи на наказ роботодавця, відповідач до місця відрядження не прибув, до роботи не приступив. В подальшому відповідач з відрядження не повернувся, не звертався до служби персоналу і кадрового адміністрування Харківської філії (роботодавця), де знаходилась на збереженні його трудова книжка , до роботи в будь-якому вигляді не приступив. Відповідач авансового звіту про витрати у встановленому порядку не надав, грошові кошти отримані в якості авансу в добровільному порядку не повернув. Відповідача наказом № 627 о.с. від 25.12.2013 р. звільнено з ХФ ТОВ «Термоеклектро-Україна» за прогули без поважних причин. Заподіяна відповідачем майнова шкода на загальну суму 1500 гривень, змушує позивача звернутись до суду з зазначеним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений вчасно та належним чином, причини неявки не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи та заперечення на позов не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до наказу №173 о.с. від 20.05.2013 р. директора Харківської філії ТОВ «Термоелектро-Україна» [PERSON] 20.05.2013 р. прийнятий монтажником технологічних трубопроводів 5 розряду будівельно-монтажного підрозділу «Березовская ГРЭС», зі строком випробування два місяці, з посадовим окладом 1250,00 грн. на місяць (а.с. 5,6,7). Наказом № 340-В від 19.08.2013 р. директора Харківської філії ТОВ «Термоелектро-Україна», [PERSON] відряджений у с. Добротвір, Львівської обл. «ДТЕК Добротвірська ТЕС» для виконання будівельно-монтажних робіт по модернізації котлоагрегату № 12 енергоблоку № 8 Добротвірської ТЕС, 19 серпня 2013 року на 60 календарних днів (а.с. 12-14). Відповідно видаткового касового ордеру від 19.08.2013 р. ХФ ТОВ «Термоелектро-Україна» виплатило [PERSON] витрати на відрядження згідно наказу № 340-в від 19.08.13 р. у розмірі 1 500,00грн. (а.с. 11). [PERSON] монтажника технологічних трубопроводів 5 розряду, 25.12.2013 р. звільнено за прогули без поважних причин (ст.40, п. 4 КЗпП України) про що свідчить копія наказу № 627 о.с. від 25.12.2013 р. (а.с. 15-16). Матеріали справи не містять доказів про прибуття відповідача до місця відрядження, притуплення до роботи у відрядженні, повернення з відрядження, звернення до служби персоналу і кадрового адміністрування Харківської філії (роботодавця), притуплення до роботи, надання авансового звіту про витрату грошей або повернення авансу в добровільному порядку. Відповідно до ч.ч. 1,2.3 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Відповідно до ст. 132 КЗпП України матеріальна відповідальність у межах середнього місячного заробітку за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов є доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved