Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що [INFO] помер його син [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина за законом у вигляді квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його син [PERSON] , дружина [PERSON] та він, батько [PERSON] . Зазначає, що в січні 1963 року він отримав вказану квартиру на чотирьох членів сім`ї, а саме на себе, дружину та двох синів. [PERSON] після закінчення навчання поїхав працювати на північ де одружився. В [INFO] у нього народився син [PERSON] . Однак, спільне життя у сина не склалось, у 1997 році він розлучився, його дружина забрала сина [PERSON] і переїхала жити до Москви на постійне проживання. З того часу син [PERSON] , будучи вже повнолітнім не цікавився станом здоров`я батька, його життям і жодного разу не заходив коли приїздив в м.Коростень, де мешкає його бабця та рідна тітка. [PERSON] незадовго до смерті захворів на важку хворобу, йому потрібна була моральна допомога, однак [PERSON] , будучи рідним сином, ухилявся від зустрічі з батьком і не мав наміру надавати будь-яку допомогу. Лише після смерті [PERSON] відповідач приїхав в Україну на похорони батька і прийняти спадщину, що свідчить про те, що доля батька його не цікавила. Одночасно вказав, що у 2000 році його син [PERSON] вдруге одружився з [PERSON] , з якою проживав в її квартирі по день смерті, а в квартирі [ADDRESS] проживає і зареєстрований він - [PERSON] . В 2007 році вказану квартиру він подарував сину [PERSON] , уклавши договір дарування, однак не дивлячись на це продовжував проживати у квартирі, оплачувати всі комунальні платежі, робив ремонт, встановив автономне опалення, отже вважає лише себе власником даної квартири, і на той час не міг перебачити, що переживе свого сина і між його спадкоємцями виникне така суперечка щодо цього житлового помешкання. Важає, що його онук [PERSON] повинен бути усунений від права на спадкування частини квартири на підставі ч.5 ст.1224 ЦК України, оскільки за життя батька, який через тяжку хворобу перебував у безпорадному стані, ухилився від надання йому допомоги. Просив рішенням суду усунути відповідача [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав і просив задовольнити з підстав, зазначених у позові. Вказав, що якщо існує норма закону на підставі якої відповідача можливо усунути від спадщини, то її треба застосувати. Останній, незважаючи на те, що батько хворів ненадавав йому ніякої допомоги, навіть коли приїздив у м . Коростень, то не вважав за потрібне навідатись та перевідати батька. Приїхав лише під прикриттям похорону, а насправді щоб оформити спадкові права. Пояснив, що він є людиною похилого віку, знайшов товариство, яке може взяти над ним піклування, однак для цього необхідно буде передати товариству за послуги своє житло, тому лише він має бути власником квартири в якій фактично мешкає та має право на розпорядження нею. Вказав, що йому не відомо який розмір пенсії отримував його син, оскільки він цим не цікавився, інформацією про те чи просив його син [PERSON] про допомогу не володіє; знає, що [PERSON] не спілкувався з батьком приблизно 5 років. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги свого довірителя підтримав і пояснив, що [INFO] помер син позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на квартиру в будинку [ADDRESS] . Позивач та відповідач відносяться до першої черги спадкоємців. Відповідач з 1997 року мешкає в [ADDRESS] , про батька не турбувався, не навідувався, відносин не підтримував, незважаючи на те, що останній мав тяжку хворобу, жодної допомоги батьку не надавав. Приїхав лише після смерті батька для оформлення спадкових прав. Представник відповідача [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив, що в 1998 році його батьки розлучились, однак з батьком [PERSON] продовжував підтримувати відносини. Після того, як [PERSON] одружився вдруге, його дружина не прийняла [PERSON] в їх сім`ю, не дозволяла спілкування, однак навіть незважаючи на це вони бачились і спілкувались телефонним зв`язком. Хворобу у батька [PERSON] виявили пізно, йому вже нічим не можна було допомогти, і він швидко помер. Проте, що батько хворий, а також про смерть батька [PERSON] ніхто не повідомляв. Про смерть батька він дізнався від двоюрідного брата. Стосовно доводів сторони позивача про те, що батько [PERSON] потребував допомоги зазначив, що останній мав значну пенсію, розмір якої на національну валюту становив 11399 гривень, а також інші доходи від нерухомості, можливо тому за допомогою не звертався. Вислухавши пояснення сторін та проаналізувавши їх в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що [INFO] в м.Коростені у віці 62 років помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадкова маса. Позивач у справі є батьком померлого, а відповідач сином померлого, отже обидва є спадкоємцями першої черги по закону. Згідно ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до роз`яснень, що викладені в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлює свій обов`язок, має можливість його виконувати, але не вчиняє необхідних дій. Надані позивачем до справи докази не свідчать про безпорадний стан [PERSON] , а також про те, що він потребував стороннього догляду та допомоги. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] щомісячно отримував пенсію, яка перевищувала встановлений законодавством прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, отже мав можливість забезпечити достатній рівень свого життя. Таким чином, позовні вимоги належними, достовірними та достатніми доказами у розумінні ст.77-80 ЦПК України не підтверджені. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Оскільки позивач в судовому засіданні не довів, що померлий [PERSON] потребував сторонньої допомоги, звертався за такою допомогою до відповідача, а останній, маючи можливість її надати, умисно ухилявся від цього, тому підстав для задоволення даного позову не має.

Outcome: dismissed