Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 08.05.2007 року. [INFO] [PERSON] народила сина - [PERSON] від іншого чоловіка, однак у зв`язку з тим, що у 2010 році вони вирішили налагодити стосунки, позивача було записано батьком дитини. [PERSON] вказує, що на момент народження дитини знав про те, що не є біологічним батьком. Як вказує позивач, він не згоден з тим, що його записано батьком, так як дружина подала до суду з вимогою про стягнення аліментів, хоча вони вже не разом та він не є рідним батьком дитини. Враховуючи вказане, позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом. У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, на задоволенні вимог наполягав. У судове засідання відповідач не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, проти позову не заперечувала. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, вирішення питання залишила на розсуд суду, додатково зазначила, що позивач в момент реєстрації народження дитини знач, що не є біологічним батьком. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. При вирішенні спору суд виходить з наступного: частиною 1 ст. 126 СК України визначено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Суд не вбачає необхідності подальшого вивчення матеріалів справи, так як позивач вказав у позові, що на момент народження дитини, йому було відомо, що він не є біологічним батьком, що свідчить про те, що [PERSON] не має права, відповідно до положень ст.136 СК України, оспорювати батьківство. Згідно п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК, шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Статтею 12 ч. 1,2,3,4 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи те, що позивач в позові зазначив, що на момент народження сина знав, що не є його біологічним батьком, суд відмовляє в задоволенні позову. На підставі ст.136 СК України,

Outcome: dismissed