Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] являлись його дружина (а мати позивача) [PERSON], позивач [PERSON] Спадщину після смерті свого батька [PERSON] одноособово прийняла, оскільки в установлений строк звернулася до нотаріальної контори, де отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Проте у видачі свідоцтва про право на спадковий будинок нотаріусом позивачу відмовлено в зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на ім'я спадкодавця. Інші спадкоємці: відповідач [PERSON] спадщину не прийняла та відмовилась від спадкового майна на користь позивача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, пославшись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте від нього до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позов визнає у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. [INFO] помер позивача батько [PERSON], про що 18 жовтня 2014 року складено відповідний актовий запис за № 1689. Місце державної реєстрації: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 4). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] та земельної ділянки. Відповідно довідки Фастівського бюро технічної інвентаризації вказано, що згідно архівних даних КП ФМР «Фастівське БТІ» станом на 01.01.2013 року, житловий будинок [ADDRESS] право власності не зареєстровано. 08.04.1996 року Фастівським БТІ проведено первинну інвентаризацію будинку на ім'я [PERSON]. Станом на 12.08.2014 року, при проведені поточної технічної інвентаризації, самовільного переобладнання та самовільних забудов в домоволодінні не виявлено. Загальна площа становить 111,6 кв.м., житлова 27,2 кв.м. На земельній ділянці розташований житловий будинок «А», літня кухня «Б», погріб «Д», убиральня «Г», та огорожа «№1» (а.с.14). Після смерті [PERSON] позивач повністю вступила у володіння спадковим майном та фактично прийняла спадщину в повному обсязі. Самостійно продовжує утримувати будинок, оплачує комунальні послуги та обробляє земельну ділянку. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] окрім позивача є її мати [PERSON] (відповідач по справі) яка відмовилася від спадкового майна на користь позивача та не звернулася із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк. У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернулася до нотаріальної контори по місцю її проживання. 23 квітня 2015 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мамай І.В., розглянувши подану позивачем заяву про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом винесла постанову про відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, при цьому позивачем отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Враховуючи вищезазначене, у позивача відсутні умови одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на спадковий будинок. Як роз'яснив ВСУ в п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Первинну основну інвентаризацію домоволодіння Фастівським БТІ було проведено 08.04.1996 року на ім'я батька позивача [PERSON]. Згідно Інформаційного листа ВССУ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при розгляді справ про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування в зв'язку із неможливістю спадкоємця, який прийняв спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем, суди повинні враховувати, що всі господарсько-побутові будівлі та споруди, які належать громадянам і були побудовані до указу Президії Верховної Ради Української РСР від 22.01.1979 «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», і під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не відносяться до категорії самовільних (самочинних). Відповідно до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 9.06.98 № 121 обов'язок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку об'єкти нерухомості введено лише з 29.06.98 року - дня набрання чинності Інструкції. Таким чином, права, набуті у власність до 29.06.98 року з дотриманням установленого порядку набуття, однак без держреєстрації, є такими, що набуті в установленому законом порядку. Як роз'яснив ВССУ в обов'язкових для всіх судів України правових позиціях, викладених в п.1 Інформаційного листа № 10-1387/0/4-12д від 27.09.2012 року «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування» «…право власності на збудоване до набрання чинності законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (01.07.2004) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає в зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення». Відповідно до діючого на період з 1952 по 1998 роки законодавства щодо оформлення права власності на збудовані в сільській місцевості житлові будинки прийнятий в експлуатацію будинок вносився до погосподарської книги відповідної сільської ради. Згідно довідки Червономотовилівської сільської ради №69 від 13.05.2015 року будинок по [ADDRESS] рахується за власником - [PERSON], відповідно до по господарської книги. Право власності, згідно ст.328 ЦК України,набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до змісту ст.1269 ЦК України спадкоємець, який протягом передбаченого законом строку подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини є таким, що прийняв цю спадщину. Таким чином, оскільки спадковий будинок батьком позивача [PERSON] було збудовано до 1996 року з додержанням будівельних норм і правил, що підтверджується записами в погосподарській книзі та проведеною 08.04.1996 року первинною інвентаризацією на ім'я [PERSON], він набув право власності на цей будинок в порядку, який існував на час його спорудження і яким не передбачалось обов'язкової державної реєстрації цього майна, тому у позивача є всі правові підстави для визнання за нею права власності на цей спадковий будинок в порядку спадкування після смерті батька. Наведене ніким не оспорюється, підтверджується вищевикладеними зібраними по справі доказами, аналізуючи дані докази суд вважає їх достовірними, а позовні вимоги доведені в повному обсязі, тому за позивачем необхідно визнати право власності на спадкове майно після смерті [PERSON]

Outcome: approved