Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, де є третя особа, посилаючись на те, що між сторонами був укладений договір поруки, з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань за договором укладеним між позивачем та третьою особою. В свою чергу, третя особа належним чином не виконав зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим у позивача виникло право на звернення з вимогою про виконання зобов'язань до відповідача, який вимоги позивача залишив поза увагою, внаслідок чого позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача позов не визнала просила відмовити у задоволенні останнього, посилаючись на його необґрунтованість, оскільки відповідач не укладав договору поруки. Представник третьої особи, будучи повідомленим належним чином в судове засідання не з'явився, проте неявка представника не є перешкодою для розгляду справи. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 23.09.2011 р. між позивач та третьою особою на умовах строковості, оплатності, зворотності був укладений кредитний договір відповідно до якого позивач надав відповідачу 11000000 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером /Т. І а.с. 8-16, 39/. 26.12.2011 р., 11.07.2012 р., 13.08.2012 р., 26.09.2012 р., 17.01.2013 р.,15.03.2013 р.,05.06.2013 р., 01.07.2013 р., 29.10.2013 р.,27.02.2014 р., 31.03.2014 р., 22.04.2014 р., 06.06.2014 р., 27.06.2014 р., 31.07.2014 р., 30.09.2014 р., сторони кредитного договору уклали додаткові договори із кінцевим терміном повернення кредиту 30.11.2014 р. /Т.І а.с.17-38/. Позичальник ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод» умови кредитного договору викладені в останньому та додатках належним чином не виконував, кредитні кошти повертав не у повному обсязі та не сплачував проценти за користування кредитними коштами, у кінцевий термін повернення кредитні кошти не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка разом із штрафними санкціями становить 13450876,68 доларів США /Т.І а.с. 106, 107/. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати проценти. 23.09.2011 р. між сторонами з метою забезпечення виконання зобов'язань за вище вказаним кредитним договором був укладений договір поруки /Т. І а.с. 40-42/. 31.07.2014 р., 30.09.2014 р., сторонами були укладені додаткові угоди до договору поруки /Т.І. а.с. 43 - 46/. Відповідно до останнього договору поруки відповідач взяв на себе зобов'язання відповідати за те, що погашення за кредитним договором відбудеться 30.11.2014 р. /Т.І. а.с. 45/ на умовах передбачених кредитним договором та додатками до нього. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 27.02.2015 р. позивач звернувся до відповідача за вимогою про виконання зобов'язань за кредитним договором, які не були виконані, передбачені договором кредиту та поруки, проте відповідач вказану вимогу не виконав /Т.І. а.с. 105/. Згідно генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, додатку до неї, вбачається, що позивач мав право на видачу кредиту в іноземній валюті /Т.І. а.с. 109, 110/. За наявності хоча б в однієї зі сторін зобов'язання індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти, суд має право ухвалити рішення про стягнення суми в іноземній валюті(Постанова ВСУ 10 лютого 2016 року №6-1680цс15). Враховуючи наведене вбачається, що позичальник не виконав свої зобов'язання, які передбачені кредитним договором, а відповідач не виконав зобов'язання передбачені договором поруки, а позивачемзобов'язання виконані, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд вважає неспроможними доводи представник відповідача про те, що відповідачем договір поруки не укладався, оскільки на підтвердження таких обставин згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, відповідач та представник останнього суду доказів не представили. На підставі викладеного та

Outcome: approved