Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Бахмутської міської ради, про визнання право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, яка розташована по вул. Л. Українки, 8/1, м. Бахмут, Донецька область, загальною площею 0,0511 га, кадастровий номер 1410300000:00:023:0332, після смерті [PERSON], померлої 10 травня 2015 року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно спадкового договору від 01 липня 2004 року його мати, [PERSON] та батько [PERSON], передають після своєї смерті йому у власність квартиру, яка знаходиться за адресою: вул. Л.Українки, 8/1, м. Бахмут (Артемівськ) Донецької області. 24 квітня 2006 року його батько помер, 10 травня 2015 року померла його мати. Після похорон матері він звернувся до державного нотаріуса Першої Артемівської державної нотаріальної контори [PERSON] із заявою про прийняття спадщини згідно до вказаного спадкового договору. 28 жовтня 2015 року він отримав витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Після цього він звернувся до КП «Артемівське БТІ» з метою оформлення технічного паспорту на дану квартиру. Після отримання цього паспорту 16 грудня 2015 року він запитав чому йому не видано також технічну документацію на земельну ділянку, яка розташована по вул. Л. Українки, 8/1, м. Бахмут, Донецької області, загальною площею 0,0511 га, яка належала його матері на підставі державного акту від 20.09.1993 ДН 000100. Проте його повідомили, що у звязку з тим, що у вказаному спадковому договорі відсутнє посилання, що після смерті батьків до нього також переходить і дана земельна ділянка, то будь-які документи на неї на його імя не виготовлювались. Після того як судом йому було продовжено строк щодо звернення до нотаріусу для прийняття спадщини, він знову звернувся до державного нотаріуса Першої Артемівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте йому повідомили, що оскільки у нього відсутній оригінал Державного акту на право приватної власності на землю, то він повинен звернутися до суду із позовом про визнання права власності на землю в порядку спадкування за законом. В той же час нотаріусом було відмовлено у видачі письмового підтвердження відмови у вчинені нотаріальних дій з тих підстав, що вказана інформація надається на запит суду. У звязку з цим, він вимушений звернутися з цим позовом до суду. Просить позов задовольнити. Позивач та представник позивача до суду не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, представник позивачів надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Суд вважає за можливе розглянути справи без участі сторін, на підставі тих доказів, що є в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] народився 11 березня 1953 року, його батьками є: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.8). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії І-НО №120694 (а.с.19) [PERSON] помер 24 квітня 2006 року у віці 87 років, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-НО №901912 (а.с.18) [PERSON] померла 10 травня 2015 року у віці 86 років. З копії спадкового договору (а.с.9-12) від 01 липня 2004 року вбачається, що [PERSON], [PERSON] передають після своєї смерті у власність [PERSON] належну їм на праві приватної власності квартиру №1 загальною площею 62,5 кв.м., у тому числі жилою площею 33,3 кв.м., яка складається з трьох жилих кімнат та знаходиться у м. Артемівську вулиця Л.Українки, будинок номер вісім, що також підтверджується копіями витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до копії технічного паспорту на квартиру №1 у житловому будинку №8 вул. Л.Українки, м. Артемівськ (а.с.13-16) власником вищевказаної квартири є [PERSON] Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю (а.с.17) [PERSON] передано у приватну власність земельна ділянка площею 511,0 кв.м. в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Артемівської міської ради по вул. Л. України, 8/1. Землю передано для будівлі і обслуговування житлового будинку. Відповідно до листа Першої Артемівської державної нотаріальної контори від 17 серпня 2016 року згідно заяви [PERSON] про прийняття спадщини було заведено спадкову справу на майно [PERSON], померлої 10 травня 2015 року, інших заяв від інших спадкоємців не надходило. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює згідно з законом по своїй волі, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності придбається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.392 ЦК України, власник майна може пред*явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, а також у випадку втрати ним документів, підтверджуючих право власності. Відповідно до частини 1 та 2 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно з частиною 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини 1 статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з частинами 2 та 3 статті 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Суд з*ясував, що позивач відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом, оскільки є сином спадкодавця. Право власності на спадщину він придбав правомірно, не порушуючи права третіх осіб, проте документально не може оформити свої права, зокрема, права на спадщину, що позбавляє позивача права володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном у повній мірі. Суд, з урахуванням аналізу наданих доказів, не вбачає підстав для відмови позивачу в задоволенні позову в частині визнання за ним право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, яка розташована по вул. Л. Українки, 8/1, м. Бахмут, Донецька область, загальною площею 0,0511 га, кадастровий номер 1410300000:00:023:0332, після смерті [PERSON], померлої 10 травня 2015 року, у звязку з чим суд вважає доцільним задовольнити позовні повністю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved