Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, по якому просив стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики в сумі 66 539,50 грн. та судові витрати в сумі 665,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.07.2012 р. між ним та [PERSON] було укладено договір позики коштів, відповідно до умов якого 30.07.2012 р. він передав відповідачу 7500 доларів США, суму обумовлену у договорі позики, яку він зобов'язався повернути по першій вимозі. В підтвердження отримання відповідачем грошей в сумі 7500 доларів США надано розписку. Проте відповідач став уникати зустрічі з позивачем, а на пропозицію про добровільну сплату боргу до 11.01.2013 року відповів відмовою. Заборгованість у гривневому еквіваленті вираховується 7500 доларів США х курс долару НБУ станом на день укладення позики на 30.07.2012 року тобто 7 грн. 99 коп., що дорівнює 59 945 грн.50 коп., відсотки у розмірі облікової ставки НБУ у розмірі 3896 грн. 45 коп. та 3% річних в сумі 2 697 грн. 55 коп. В ході розгляду справи позивач збільшив розмір позовних вимог та просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 7500 дол. США, що станом на день розгляду справи еквівалентно 102 000 грн., відсотки у розмірі облікової ставки НБУ у розмірі 12 750 грн. та 3% річних в сумі 6 120 грн. Всього 120 870 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила задовольнити. Відповідач по справі в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у суді, не повідомивши суд про причину своєї неявки до судового засідання. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 30.07.2012 р. [PERSON] позичив у [PERSON] кошти в сумі 7500 доларів США. [PERSON] надав розписку, що сума становить 7500 доларів США, які він зобов'язується сплатити по першій вимозі в сумі 7500 доларів США (а.с.5). Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.03.2014 року по справі призначена судово-почеркознавча експертиза. Згідно висновку експерта № 544 судово-почеркознавчої експертизи Кіровоградського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 08.05.2014 р. підпис від імені [PERSON], в розписці від 30.07.2012 р. виконаний самим [PERSON] (а.с.53-55). Згідно ст.1046 ЦК України, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За правилами ст. 526 ЦК, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обіг або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст.1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, в такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. До цього часу позичальник не повернув позикодавцеві позику. За вказаного позовні вимоги в частині стягнення заборгованості у розмірі 7 500 дол. США, що еквівалентно 102 000 грн. підлягають задоволенню. Так за правилами частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позовні вимоги про стягнення відсотків задоволенню не підлягають, так як за наведеною нормою позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. В договорі від 30.07.2012 р. року сторони визначили, що борг повертається до першої вимоги. У договорі застереження щодо виплати відсотків за користування грошами відсутні, і тому підстав для стягнення відсотків не існує. За правилами статті 1048 ЦК України розмір процентів визначається на рівні облікової ставки Національного банку України у випадку коли сторони у договорі з однією з умов визначили, що позичальник повинен сплатити відсотки за користування грошовими коштами але не визначили їх розмір. І тільки у такому випадку законодавець передбачив застосування облікової ставки Національного банку України для визначення розміру відсотків. Згідно ст.625 ч.2 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за все час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому позовна вимога про стягнення 3% річних у розмірі 6 120 грн. підлягає задоволенню. Таким чином, суд враховує, що відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань по договору позики, кошти не повернув, а тому з останнього підлягає до стягнення на користь позивача сума боргу - 7500 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 102 000 грн. та 3% річних в сумі 6 120 грн. На підставі статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1081 грн. 20 коп. На підставі ст.ст. 526, 625, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: partial