Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , посилаючись на те, що у вказаній квартирі, власником якої є позивач на підставі акту про реалізацію предмета іпотеки на електронних торгах, з 13.01.2015 зареєстрований відповідач по справі. Проте, як зазначає позивач, відповідач в квартирі не проживає, участі в утриманні квартири не бере, не є членом сім`ї власника. На підставі викладеного, посилаючись на те, що наявність зареєстрованих в квартирі осіб перешкоджає йому належним чином реалізувати своє право власності на квартиру, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу на підставі свідоцтва від 01.08.2019, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С., реєстровий №1130, яке видано на підставі акта про реалізацію предмета іпотеки на електронних торгах, проведених ДП «СЕТАМ» (а.с. 13). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, квартира [ADDRESS] належить позивачу на праві приватної власності (а.с.14). Як убачається з пояснень позивача, у належній йому квартирі зареєстрований відповідач з 13.01.2015, який в квартирі не проживає, участі в утриманні квартири не бере, не є членом сім`ї власника, проте його реєстрація порушує права позивача як власника на реалізацію ним права користування та розпорядження належним йому майном. 01.08.2019 позивач звертався з заявою до органу реєстрації відділу з питань реєстрації місця проживання Оболонської РДА в м. Києві, проте йому було відмовлено у знятті з реєстрації відповідача за вказаною адресою (а.с.15-16). Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. У відповідності до п.4 ч.1 ст. 405 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , оскільки відповідач не є членом сім`ї позивача, будь-яких домовленостей з позивачем щодо проживання відповідача у квартирі не існує і позивач заперечує проти проживання відповідача у його квартирі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved