Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому зазначив, що 05.08.2014 року, близько 11 години 00 хвилин, [PERSON], перебуваючи на території присадибної ділянки, що знаходиться у [ADDRESS], та належить [PERSON], ногами пошкодив дві дверці автомобіля [NUMBER], який належить позивачеві, чим спричинив останньому матеріальної шкоди на суму 3624 гривні 77 копійок. Крім того внаслідок протиправних дій відповідача [PERSON] зазнав душевних страждань, пов'язаних із пошкодженням його майна, а тому вважає, що має право вимагати відшкодування [PERSON] спричиненої йому моральної шкоди, яку оцінює в розмірі 4000 гривень . Зважаючи на ті обставини, що відповідач ухиляється від вирішення вказаного спору в позасудовому порядку, позивач вимушений захищати свої права в суді . В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали у повному обсязі та обґрунтували їх обставинами, викладеними в позовній заяві . Сторона відповідача в судовому засіданні заявлених вимог не визнала повністю, мотивуючи тим, що викладені [PERSON] обставини не відповідають дійсності. [PERSON] категорично заперечував свою причетність до пошкодження транспортного засобу позивача . Заявили, що стороною позивача не надано доказів, які б обґрунтовували їх доводи . Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : З пояснень позивача встановлено, що 05.08.2014 року, близько 11 години 00 хвилин, [PERSON], перебуваючи на території присадибної ділянки, що знаходиться у [ADDRESS], та належить [PERSON], ногами пошкодив дві дверці автомобіля [NUMBER], який належить позивачеві, чим спричинив останньому матеріальної шкоди на суму 3624 гривні 77 копійок. Свої доводи [PERSON] обґрунтував показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18.12.2014 року по справі № 387/1578/14-к, рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 22.01.2015 року по справі № 387/31/15-ц та актом про оцінку колісного транспортного засобу № 263 від 15.08.2014 року . Із змісту зазначиних вище судових рішень вбачається, що доведеним є лише факт спричинення [PERSON] легких тілесних ушкоджень [PERSON], що мало місце 05.08.2014 року, близько 11 години на території присадибної ділянки, яка належить [PERSON] та знаходиться в [ADDRESS]. Даних про пошкодження відповідачем транспортного засобу позивача вони не містять, а тому не є належними доказами. Показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] також є неналежними доказами, оскільки вказані особи не були безпосередніми свідками подій, що мали місце 05.08.2014 року, близько 11 години на території присадибної ділянки позивача. Про вказані вище обставини їм відомо зі слів самого [PERSON] Акт про оцінку колісного транспортного засобу № 263 від 15.08.2014 року є недопустимим доказом в силу ч.2 ст. 57, ст.ст. 143,144 ЦПК України, оскільки зазначена оцінка була проведена за ініціативою позивача без постановлення судом ухвали про призначення судової експертизи. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином обов'язок відшкодування матеріальної та моральної шкоди покладається на особу з вини якої була спричинена така шкода. Аналіз досліджених в судовому засіданні доказів дає підстави суду зробити висновок про те, що стороною позивача не доведено вину [PERSON] в пошкодженні належного [PERSON] майна . Натомість з показань допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON], з'ясовано, що він 06.08.2014 року бачив належного позивачеві автомобіля і будь-яких механічних пошкоджень на вказаному транспортному засобі не виявив . Відповідно до ч.2,3 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь в справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом . З огляду на вказане, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити повністю . На підставі викладеного , ст.ст. 1166,1167 ЦК Ураїни,

Outcome: dismissed