Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.12.2001 року він є власником Свято-Миколаївського храму з квартирою, що розташований по [ADDRESS] . Земельна ділянка під вказаним об`єктом нерухомого майна належить йому на праві постійного користування (кадастровий номер 6524782500:01:001:0202) на підставі державного акту на право постійного користування землею І-ХС № 000586 від 13.04.1999 року. За договорами купівлі-продажу від 13.05.2005 року та 02.03.2013 року [PERSON] придбав 3/100 та 7/100 частин Свято-Миколаївського храму. Спільно користуватися майном сторони не можуть, оскільки існують протиріччя у поглядах на його використання. Відповідач не бажає в добровільному порядку поділити майно, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду. Позивач просить виділити в натурі належні йому 9/10 частин Свято-Миколаївського храму з господарськими та побутовими будівлями та спорудами до нього, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Скадовського районного суду від 16.11.2020 провадження по вказаній справі відкрито в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Скадовського районного суду від 14.01.2021 по вказаній справі призначено експертизу. Ухвалою Скадовського районного суду від 01.04.2021 поновлено провадження. Ухвалою Скадовського районного суду від 12.05.2021 підготовче провадження по вказаній справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив провести виділ в натурі Свято-Миколаївського храму з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] у відповідності до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 21/485 від 19.03.2021 р. Відповідач своїм правом на участь у судовому процесі не скористався, хоча був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Так, судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.12.2001 року Свято-Миколаївська парафія Херсонської єпархії Української Православної Церкви с. Новомиколаївка Скадовського району Херсонської області була власником Свято-Миколаївського храму, що розташований по [ADDRESS] . Земельна ділянка під вказаним об`єктом нерухомого майна належить позивачу на праві постійного користування на підставі державного акту на право постійного користування землею серії І-ХС №000586 від 13.04.1999 року (кадастровий номер 6524782500:01:001:0202). На підставі договору купівлі-продажу від 13.05.2005 року, [PERSON] придбав 3/100 частин Свято-Миколаївського храму. На підставі договору купівлі-продажу від 11.05.2005 року [PERSON] придбала 7/100 частин Свято-Миколаївського храму. 02.03.2013 року [PERSON] продала [PERSON] 7/100 частин Свято-Миколаївського храму. На підставі вказаних правочинів [PERSON] став власником 1/10 частки Свято-Миколаївського храму (3/100 + 7/100 = 1/10). Відповідно до ст. 355, 356, 357 та 358 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбанні (виготовленні, спорудженні) майна. Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Як встановлено матеріалами справи, позивач є власником 9/10 частин Свято-Миколаївського храму з господарськими та побутовими будівлями та спорудами до нього, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відповідач є власником іншої частини нерухомого майна. Між співвласниками виникають суперечки щодо користування майном, яке належить їм на праві спільної часткової власності. Для визначення порядку користування суд потребує спеціальних знань експертів з цього питання, у зв`язку із чим, у справі була проведена судова будівельно-технічна експертиза з метою визначення варіантів виділу Свято-Миколаївського храму з господарськими та побутовими будівлями та спорудами та земельної ділянки у відповідності до часток співвласників та фактичного користування. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 19 березня 2021 року № 21/485 пропонується один варіант виділу Свято-Миколаївського храму з господарськими та побутовими будівлями та спорудами та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . З огляду на вказане, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved