Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 18.12.1990 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області було зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис №3839. В період шлюбу у сторін народилось двоє дітей, які досягли повноліття, проживають окремо та створили свої сім'ї. Сімейне життя у сторін не склалось, їхній шлюб розпався через втрату взаємної поваги та взаєморозуміння. Подружні стосунки припинилися в червні 2013 року. Відповідачка, забравши свої речі, залишила сім'ю. З того часу контакти з нею відсутні, ні по телефону, ні особисто сторони не спілкуються. За таких обставин примирення та збереження сім'ї неможливе і суперечитиме інтересам позивача. Оскільки відповідачка не погоджується на розірвання шлюбу в органах РАЦСу, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка до судового засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. За таких обставин, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача та на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за правилами постановлення заочного рішення та на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.12.1990 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис за № 3839, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.02.2015 року (а.с. 4). Неповнолітніх дітей у сторін немає. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки позивач не бажає, подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved