Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача АТ «Альфа-банк» про стягнення банківського вкладу, відшкодування моральної шкоди, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором №014/3991-ОЯ2681 банківського вкладу (вклад «Класичний») від 29 вересня 2010 року у загальному розмірі 144 047,58 доларів США, що складається з суми основного неповерненого банківського вкладу в розмірі 136 920 доларів США; суми відсотків у розмірі 6 046,52 долари США, 3% річних в розмірі 1 081,06 доларів США), а також суму пені в розмірі 11 218 519,56 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються наступним. 26 березня 2010 року між [PERSON] та Публічним акціонерним банком «Укрсоцбанк» (надалі - ПАТ «Укрсоцбанк») було укладено Договір банківського рахунку №014/1403-РR351, предметом якого було відкриття банком клієнту поточних рахунків в гривнях, доларах, євро та надання і послуг з розрахунково-касового обслуговування. В той же день, 26 березня 2010 року позивач у Мінському відділенні Київської міської філії Публічного акціонерного банку «Укрсоцбанк», що розташоване за адресою: м.Київ, пр-т Героїв Сталінграда, 25Б уклав з ПАТ «Укрсоцбанк» договір №014/1404-DR956 банківського вкладу (вклад «Капітал»), згідно з умовами якого позивач вніс на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 75 000 доларів США на строк з 26 березня 2010 року до 26 червня 2010 року та фіксованою процентною ставкою 9,25% річних. В той же день, 26 березня 2010 року позивач у тому ж відділенні уклав з ПАТ «Укрсоцбанк» договір №014/1405-DR957 банківського вкладу (вклад «Капітал»), згідно з умовами якого позивач вніс на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 104 000 доларів США на строк з 26 березня 2010 року до 26 червня 2010 року та фіксованою процентною ставкою 9,25% річних. Після закінчення строку дії вказаних договорів, 29 червня 2010 року позивач у цьому ж відділенні уклав з ПАТ «Укрсоцбанк» договір №014/2720-DR2083 банківського вкладу (вклад «Капітал»), згідно з умовами якого позивач вніс на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 179 000 доларів США на строк з 29 червня 2010 року до 29 вересня 2010 року та фіксованою процентною ставкою 6,70% річних. Після закінчення цього договору, 29 вересня 2010 року позивач у тому ж відділенні ПАТ «Укрсоцбанк уклав з ПАТ «Укрсоцбанк» договір №014/3991-DR2681 банківського вкладу (вклад «Класичний»), згідно з умовами якого позивач вніс на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 180 000 доларів США на строк з 29 вересня 2010 до 01 квітня 2011 року та фіксованою процентною ставкою 6,70% річних. Протягом строку дії вказаних договорів, з огляду на значний розмір розміщуваних власних коштів в іноземній валюті на депозитних рахунках, позивач постійно отримував консультації та обслуговувався окремим банківським працівником (менеджером), який займався його клієнтським супроводом - [PERSON] , яка працювала в установах ПАТ «Укрсоцбанку» з 17.07.2008 року, в тому числі на керівній посаді банківського відділення, в якому обслуговувались рахунки позивача. Користуючись довірою позивача, [PERSON] з березня 2011 року повідомляла його про автоматичну пролонгацію депозитного договору на нові терміни (6-12 місяців) з реінвестуванням (капіталізацією) нарахованих відсотків. У січні 2019 року позивач отримав виписку по особовому рахунку за період з 26.03.2011 по 08.01.2019, з якої вбачається, що залишок коштів на рахунку складає 871,50 доларів США. 02.04.2019 за заявою позивача розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №12019100050003138 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 та ч.4 ст.358 КК України. 17.12.2020 [PERSON] було повідомлено про підозру у вчиненні цих правопорушень. Отже, за останнім договором банківського вкладу від 29.09.2010 позивач вніс на депозитний рахунок грошові кошти у розмірі 180 000 доларів США строк з 29.09.2010 по 01.04.2011 з фіксованою процентною ставкою у розмірі 6,70% річних, а отримано в 2014 році - 16 580 доларів США, а в 2017 році - 26 500 доларів США. Неповернутою залишилась частина вкладу у розмірі 136 920 доларів США. Враховуючи те, що відповідач АТ «Альфа-банк» є правонаступником ПАТ «Укрсоцбанк» і на звернення позивача щодо повернення вкладу і відсотків відмовив, просить стягнути з нього залишок суми неповернутого вкладу, відсотки за період з 29.09.2010 по 01.04.2011 у розмірі 6 046,52 долари США, три відсотки річних як санкцію за невиконання грошового зобов`язання у розмірі 1 081,06 доларів США, а також 11 218 519,56 гривень пені за неналежне надання банківських послуг згідно ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, зазначених у відзиві. Вважає, що у відповідача не існує жодних зобов`язань перед позивачем, до завершення кримінального провадження №12019100050003138 вирішити позовні вимоги позивача неможливо, оскільки ряд обставин підлягають встановленню в межах цього провадження. Банк не є учасником цього кримінального провадження, а тому доступу до документів не має. Зазначає, що висновок експерта у кримінальній справі не має доказового значення в цивільній справі. Заслухавши учасників справи, показання [PERSON] , надані ним в якості свідка, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 26 березня 2010 року між [PERSON] та Публічним акціонерним банком «Укрсоцбанк» (надалі - ПАТ «Укрсоцбанк») було укладено Договір банківського рахунку №014/1403-РR351, предметом якого було відкриття банком клієнту поточних рахунків в гривнях, доларах, євро та надання і послуг з розрахунково-касового обслуговування. В той же день, 26 березня 2010 року позивач у Мінському відділенні Київської міської філії Публічного акціонерного банку «Укрсоцбанк», що розташоване за адресою: м.Київ, пр-т Героїв Сталінграда, 25Б уклав з ПАТ «Укрсоцбанк» договір №014/1404-DR956 банківського вкладу (вклад «Капітал»), згідно з умовами якого позивач вніс на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 75 000 доларів США на строк з 26 березня 2010 року до 26 червня 2010 року та фіксованою процентною ставкою 9,25% річних. В той же день, 26 березня 2010 року позивач у тому ж відділенні уклав з ПАТ «Укрсоцбанк» договір №014/1405-DR957 банківського вкладу (вклад «Капітал»), згідно з яким вніс на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 104 000 доларів США на строк з 26 березня 2010 року до 26 червня 2010 року та фіксованою процентною ставкою 9,25% річних. Після закінчення строку дії вказаних договорів, 29 червня 2010 року позивач у цьому ж відділенні уклав з ПАТ «Укрсоцбанк» договір №014/2720-DR2083 банківського вкладу (вклад «Капітал»), за змістом якого вніс на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 179 000 доларів США на строк з 29 червня 2010 року до 29 вересня 2010 року та фіксованою процентною ставкою 6,70% річних. Після закінчення цього договору, 29 вересня 2010 року позивач у тому ж відділенні ПАТ «Укрсоцбанк уклав з ПАТ «Укрсоцбанк» договір №014/3991-DR2681 банківського вкладу (вклад «Класичний»), за змістом якого вніс на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 180 000 доларів США на строк з 29 вересня 2010 до 01 квітня 2011 року та фіксованою процентною ставкою 6,70% річних. За змістом частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу (стаття 1060 ЦК України). Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав (стаття 1061 ЦК України). Таким чином, строковий договір банківського вкладу покладає на банк обов`язок прийняти від вкладника суму коштів, нарахувати на неї проценти та повернути ці кошти з процентами зі спливом встановленого договором строку. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою правління НБУ від 03 грудня 2003 року № 516 і чинного на час укладення договору банківського вкладу (далі - Положення), передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Відповідно до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління НБУ від 12 листопада 2003 року № 492 (далі - Інструкція № 492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов`язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10). Пункт 10.1 Інструкції № 492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред`явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку. Пунктом 2.9 глави 2 «Приймання готівки» розділу IV «Касові операції банків (філій, відділень) з клієнтами» Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою правління НБУ від 01 червня 2011 року № 174 (далі - Інструкція № 174), передбачено, що банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірні» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом системи автоматизації банку. Виходячи з положень статті 1059 ЦК України, пункту 1.4 Положення, пункту 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції № 174, письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Відповідно до Розділу 4 Правил обслуговування банківських вкладних депозитних рахунків фізичних осіб, відкритих в Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», затверджених рішенням правління АКБ «Укрсоцбанк» 24.07.2007, при внесенні вкладником готівкових коштів на депозитний рахунок банком видається квитанція та виписка по рахунку, а при зарахуванні безготівкових коштів - виписка по рахунку. Квитанція та виписка по рахунку мають бути підписані працівником Банку та скріплені відбитком печатки (штампу). Суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували внесення грошових коштів на депозит у вказаній ним сумі 180 000 доларів США (наприклад ощадної книжки або сертифікату або квитанції (другого примірника прибуткового касового документа) або іншого документа який би підтверджував внесення грошових коштів). При цьому представник позивача посилається на те, що кошти були внесені [PERSON] в безготівковій формі з власного поточного рахунку, куди були зараховані суми депозитів та процентів за попередніми договорами. Відповідно до п.1.1 Договору банківського вкладу №014/3991-DR2681 від 29.09.2010, Банк відкриває Вкладнику депозитний рахунок №2630/1027422860/6, а вкладник вносить на цей рахунок грошові кошти у сумі 180 000 доларів США. Матеріали справи не містять виписок по депозитному рахунку №2630/1027422860/6, які б підтверджували факт безготівкового зарахування коштів. Суд звертає увагу на те, що укладені [PERSON] депозитні договори мали строковий характер та не передбачали їх пролонгації. З цих підстав, враховуючи принцип свободи договору, закріплений ст.627 ЦК України, показання [PERSON] про те, що він вважав укладені договори пролонгованими на невизначений строк дії, суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалам справи. Сплата нарахованих процентів здійснюється одночасно з поверненням суми Депозиту 01.04.2011 шляхом перерахування відповідних сум на рахунок Вкладника 2620/1027422860/1, відкритий у Київській міській філії ПАТ «Укрсоцбанк» (п.2.2. Договору банківського вкладу від 29.09.2010). Позивачем надано виписку по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 26.03.2011 по 08.01.2019. З цієї виписки не вбачається можливим встановити те, які саме кошти, на підставі яких депозитних договорів були повернуті [PERSON] . При цьому в першій операції за цей період - 30.03.2011 проведено виплату депозитів до закінчення терміну дії договору у сумі 169 959,63 долари США (дата та номер договору при цьому не зазначені). Судом встановлено також, що оригінали заяв про видачу готівки за період з 03.03.2011 по 27.12.2013 знищені у зв`язку з закінченням строку їх зберігання (5 років). Платіжні доручення і меморіальні ордери за період 2011-2014 знищені з тих же причин. Згідно з випискою по особовому рахунку № [NUMBER] , до 27.12.2013 по рахунку [PERSON] проводилось ряд банківських операцій і станом на цю дату, залишок коштів на рахунку складав 10 205,58 доларів США, причому з самої виписки не випливає те, що це кошти, скеровані на рахунок [PERSON] у зв`язку з закінченням строку дії саме договору депозиту від 29.09.2010. До такого висновку суд приходить враховуючи те, що з моменту формування виписки проведені операції містили як зарахування коштів, в тому числі по депозитним договорам, які за реквізитами не співпадають з договором від 29.09.2010 так і про зняття коштів. Перевірити те, ким саме знімались кошти з рахунку [PERSON] за період до 27.12.2013 суд позбавлений можливості, оскільки заяви про видачу готівки, платіжні доручення та меморіальні ордери знищені за закінченням строку зберігання. Банківські операції по рахунку після 27.12.2013 також містять відомості про зарахування коштів, їх зняття, однак надана виписка не підтверджує факт невиконання відповідачем (як правонаступником АТ «Укрсоцбанк») своїх зобов`язань щодо повернення суми депозиту та відсотків, які виникли на підставі договору депозиту від 29.09.2010 року. Об`єктом дослідження експерта, висновок якого наданий позивачем (в межах кримінального провадження) стосується подій, які відбувались після 27.12.2013, свідчить про те, що частина коштів, отриманих готівкою - отримувалась [PERSON] , оскільки саме ним підписані заяви про видачу готівки, а інші не ним, а невідомою особою. Висновок експерта не спростовує висновків суду, що викладені вище, а також не вказує на невиконання АТ «Укрсоцбанк» своїх зобов`язань за депозитним договором від 29.09.2010, оскільки об`єктом дослідження не були (і не могли бути з огляду на їх знищення) оригінали заяв про видачу готівки, меморіальні ордери і платіжні доручення за період з моменту закінчення дії останнього депозитного договору, що є предметом дослідження в цій справі і до 27.12.2013 року. Аналізуючи комплекс наданих у справі доказів суд вважає, що позивачем не доведено факту невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення суми депозиту, які виникли у нього на підставі договору від 29.09.2010, а тому вимоги про стягнення цієї суми суд вважає безпідставними. Інші вимоги суд визнає похідними від вимог про стягнення депозитного вкладу і у зв`язку з необґрунтованістю їх ухвалює рішення про залишення позову без задоволення в повному обсязі.

Outcome: dismissed