Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, спричиненої злочином, посилаючись на те, що відповідачка у 2010 році умисно, шахрайським шляхом, зловживаючи довірою прийняла від нього грошові кошти у сумі 5000 гривень та 450 доларів США за сприяння у працевлаштуванні його моряком, дану домовленість відповідачка не виконала та в свою чергу розпорядилася його коштами на власний розсуд. Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 листопада 2011 року [PERSON] була звільнена від кримінальної відповідальності по ст.ст. 190 ч. 1, ст. 190 ч. 2 КК України у зв'язку з актом амністії. Після закриття кримінальної справи відповідачка погоджувалась повернути йому грошові кошти, однак щоразу відтягувала термін повернення коштів, а останнім часом перестала відповідати на телефонні дзвінки, в зв'язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь матеріальну шкоду заподіяну злочином у сумі 8850 гривень, сплачений ним судовий збір в розмірі 241,60 гривень та завдану йому моральну шкоду у сумі 6000 гривень, посилаючись на те, що протиправні дії відповідачки, сам період досудового слідства та очікування в працевлаштуванні стали для нього та його сім'ї душевними потрясіннями. Позивач - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідачка - [PERSON] позовні вимоги визнала частково, зазначила що вона згода частинами виплатити матеріальну шкоду в розмірі 8850 гривень, та не згодна з вимогами в частині стягнення з неї моральної шкоди. Розглянувши заявлений позов, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 11 листопада 2011 року Комінтернівським районним судом Одеської області винесено постанову по справі № 1-341/2011, якою провадження по кримінальній справі відносно [PERSON] по обвинуваченню в скоєнні злочинів передбачених ст.ст. 190 ч.1, 190 ч.2 КК України, звільнено її від кримінальної відповідальності у зв'язку з застосуванням акта амністії. В ході розгляду даної кримінальної справи було встановлено, що [PERSON] у 2010 році, умисно, з ціллю заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, зловживаючи довірою [PERSON] прийняла від нього грошові кошти в сумі 5000 гривень та 450 доларів США, за сприяння у працевлаштуванні його моряком на судно з подальшою відправкою в рейс. Однак не маючи наміру сприяти у працевлаштуванні [PERSON] та повертати грошові кошти, навмисно, шляхом обману заволоділа грошима у розмірі 5000 гривень та 450 доларів США та розпорядилася ними на власний розсуд. В результаті шахрайських дій [PERSON], потерпілому [PERSON] було спричинено матеріальний збиток на загальну суму 8551 (вісім тисяч п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 72 копійки (а.с. 5-8). Станом на 14 квітня 2014 року відповідачка [PERSON] не відшкодувала позивачеві [PERSON] спричинену нею матеріальні шкоду. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1, 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Статтею 14 Закону України «Про амністію у 2011 році» передбачено, що амністія не звільняє від обов'язку відшкодувати заподіяну злочином шкоду, який покладено на винну особу вироком або рішенням суду. Таким чином враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, про задоволення вимог позивача так як вони є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду даної справи, крім того суд вважає що вимоги позивача в частині стягнення з відповідачки судових витрат, також підлягають задоволенню, так як вони були понесені позивачем в результаті звернення до суду з метою відновлення своїх порушених прав. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 16, 23, 1166, 1167, 1168 ЦК України, ст. 14 Закону України «Про амністію у 2011 році»,

Outcome: approved