overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають двох дітей. Подружнє життя з відповідачем не склалось через різні характери, погляди на життя та сімейні обов'язки. Між ними виникали сварки. Такий стан привів до того, що вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливо, а тому строк для примирення їм не потрібен. Тому позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 січня 1995 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області за актовим записом №10 /а.с.7/. Від цього шлюбу сторони мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Ухвалою суду від 20 грудня 2013 року сторонам було надано строк для примирення, після спливу якого примирення не відбулося. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «[PERSON]», яке вона просила залишити після розірвання шлюбу. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 229грн. 40 коп., тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають одну неповнолітню дитину. Подружнє життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та сімейні обов'язки, також зазначає, що тривалий час між ним та відповідачем відсутнє взаєморозуміння. Такий стан привів до того, що вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливо, а тому строк для примирення їм не потрібен. Тому позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 02 серпня 2008 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції за актовим записом №599 /а. с. 4/ . Сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Сторони спільне господарство не ведуть, разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують. Ухвалою суду від 26 лютого 2016 року сторонам було надано строк для примирення, після спливу якого примирення не відбулося. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «[PERSON]», яке вона просила залишити після розірвання шлюбу. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають одну неповнолітню дитину. Подружнє життя з відповідачем не склалось через різні характери, погляди на життя та сімейні обов'язки. Між ними часто виникали сварки. Такий стан привів до того, що вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливо, а тому строк для примирення їм не потрібен. Тому позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, заперечував проти розірвання шлюбу, вважав за можливе зберегти сім'ю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23 липня 2010 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області за актовим записом №41 /а.с.5/. Сторони мають одну спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Ухвалою суду від 15 січня 2015 року сторонам було надано строк для примирення, після спливу якого примирення не відбулося. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «[PERSON]», яке вона просила залишити після розірвання шлюбу. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 243грн. 60 коп., тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що подружнє життя з відповідачем не склалось у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, відсутність взаємопорозуміння, через що між ними постійно виникали сварки. Такий стан привів до втрати ними почуття кохання та взаємоповаги. Розривати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану відповідач не бажає. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливо. Тому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 03 серпня 2013 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку за актовим записом №355 /а. с. 8/ . Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Неповнолітніх дітей сторони не мають, підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя судом не встановлено. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу сторони прізвища не змінювали. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що подружнє життя з відповідачем не склалось у звязку з різними поглядами на сімейне життя, відсутність взаємопорозуміння, через що між ними постійно виникали сварки. Такий стан привів до втрати ними почуття кохання та взаємоповаги. Розривати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану відповідач не бажає. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливо. Тому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 14 червня 2014 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом №189 /а. с. 5 / . Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Неповнолітніх дітей сторони не мають, підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя судом не встановлено. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу сторони прізвища не змінювали. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що подружнє життя з відповідачем не склалось у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, відсутність взаємопорозуміння, через що між ними постійно виникали сварки. Такий стан привів до втрати ними почуття кохання та взаємоповаги. Розривати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану відповідач не бажає. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливо. Тому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 20 листопада 2012 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом №447 /а. с. 5 / . Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Неповнолітніх дітей сторони не мають, підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя судом не встановлено. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінив прізвище на «[PERSON]». Клопотання про зміну прізвища на дошлюбне від відповідача не надходило, тому суд вважає за необхідне залишити прізвище відповідача без змін. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Подружнє життя з відповідачем не склалось через те, що між ними виникали непорозуміння та сварки. Такий стан привів до того, що вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливо, а тому строк для примирення їм не потрібен. Неповнолітніх дітей від шлюбу вони не мають, проте розривати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану відповідач не бажає. Тому позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить суд про розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 25 березня 2005 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом №149 /а. с. 4/ . Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Неповнолітніх дітей сторони не мають, підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу сторони прізвища не змінювали. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Подружнє життя з відповідачем не склалось через те, що між ними виникали непорозуміння та сварки. Такий стан привів до того, що вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливо, а тому строк для примирення їм не потрібен. Неповнолітніх дітей від шлюбу вони не мають, проте розривати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану відповідач не бажає. Тому позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву у якій зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить суд про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 18 серпня 2006 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом №548 /а. с. 5/ . Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Неповнолітніх дітей сторони не мають, підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу сторони прізвища не змінювали. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved