Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення розміру часток, визнання права власності в порядку спадкування за законом, вказуючи, що 25.05.2011 р. померла його мати. [PERSON] Після її смерті залишилась спадкове майно - квартира [ADDRESS], яку вона заповіла доньці, [PERSON] Позивач у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини. Оскільки як інвалід 2 групи має право на обовязкову частку у спадщині. Крім того, позивач має право на спадкування обовязкової частки у спадщині після смерті батька, [PERSON], яку він також прийняв. Реалізувати своє право на спадщину і отримати свідоцтво про право власності на спадщину позивач позбавлений можливості, оскільки у нього відсутні правовстановлюючі документи. З врахуванням уточнень, просить суд визначити, що розмір частки померлої матері, [PERSON], становить ? частина квартири [ADDRESS] та визнати за ним право власності на 1/16 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом обовязкової частки після смерті матері, [PERSON] , та на 2/36 частин - в порядку спадкування за законом обовязкової частки після смерті батька, [PERSON] В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло р.№ 8-94-47695 від 13.12.1994 р., квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.32). Згідно ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У судовому засіданні відповідач погодилась з тим, що частки кожного співвласника спірної квартири є рівними, та складають 1/4 частину у кожного з них, що не суперечить ч.2 ст.372 ЦК України та не порушує права інших осіб. За таких обставин, виходячи з принципу рівності часток усіх чотирьох співвласників, суд дійшов висновку про задоволення вимоги щодо визначення частки [PERSON] у розмірі ? частина. Також судом встановлено, що батьками сторін є [PERSON] та [PERSON], про що свідчать їх свідоцтва про народження (а.с.3, 27). [PERSON] помер 26.06.1998 р., [PERSON] померла 25.05.2011 р. (а.с.2, 22). За повідомленням ХДНК №12 від 10.12.2015 р., після смерті [PERSON] заведено спадкову справу, що містить заяву від 14.09.1998 р. сина спадкодавця - [PERSON] про прийняття спадщини та заяву дружини спадкодавця [PERSON] про те, що на спадщину вона не претендує. Заповіт від імені [PERSON], яким він заповів належну йому частку спірної квартири доньці - [PERSON], посвідчений 13.12.1995 р. 12-ю ХДНК (а.с.47). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.03.1999 р., [PERSON] належить право власності на 7/36 частин квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, [PERSON]; 2/36 частин квартири залишились відкритими за сином померлого [PERSON] (а.с.30). Відомості щодо належності [PERSON] на підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину - ? частини спірної квартири (за матеріалами інвентаризаційної справи) суд вважає помилковими, які можуть бути виправлені у без судовому порядку (а.с.74). За повідомленням ХДНК №12 від 07.10.2015 р., після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 505/2011, що містить заяву від 25.07.2011 р. сина спадкодавиці [PERSON] про прийняття спадщини. Інші заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини до нотконтори не надходили. Свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.20). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений ХДНК №12 , за яким належну їй частку спірної квартири заповіла доньці [PERSON] (а.с.28). [PERSON] у період з 11.09.1987 р. по 01.06.2009 р. був визнаний інвалідом 3 групи та з 02.06.2009 р. є інвалідом 2 групи (а.с.5, 58), відтак, згідно ст.535 ЦК України (в ред..1963 р.) , ч.1 ст.1241 ЦК України, має право на обовязкову частку у спадщині. За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, приймаючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Питання про розподіл судових витрат, повязаних з оплатою судового збору, суд вирішує згідно вимог ст.88 ЦПК України., та стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved