Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебував у шлюбі з відповідачем з 31 серпня 2013 року, який було розірвано рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 29 травня 2017 року. [INFO] народився син [PERSON] . 17 травня 2017 року за рішенням Олександрівського районного суду Донецької області з [PERSON] на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 квітня 2017р. 19 травня 2017 року позивач [PERSON] особисто передала на виконання виконавчий лист за місцем роботи відповідача- ТОВ «Караван-Сарай» м. Краматорська, де з травня 2017 року по лютий 2019 року отримувала аліменти на сина. З березня 2019 року виплата аліментів припинилася. У вересні 2019 року позивач [PERSON] дізналася, що відповідач звільнився з попереднього місця роботи ще 12 лютого 2019 року та про нове місце роботи не повідомив. 08 листопада 2019 року за заявою позивача було відкрито виконавче провадження головним державним виконавцем Олександрівського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області про примусове виконання вищезазначеного виконавчого листа. У березні 2020 року відповідач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на сина [PERSON] , яке було задоволено рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 07 квітня 2020 року. Під час розгляду зазначеної справи позивачеві стало відомо про місце роботи відповідача -представництво Хало Траст Україні, де він працював з 12 квітня 2020 року. Отже,відповідач ,звільнившись з попереднього місця роботи ,знаючи про обов`язок сплати аліментів,не виконував його,починаючи з 12 лютого 2020 року ,у зв`язку з чим станом на 01 березня 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 29 712,33 грн.( березень 2019 року- 1632,75грн.,квітень 2019 року- 1328,83грн., травень2019 року- 2708,22грн., червень 2019 року- 2673,94грн., липень 2019 року- 2673,94грн., серпень 2019 року-2880,57грн., вересень 2019 року- 2710,76грн.,жовтень 2019 року- 2876,45грн., листопад 2019 року- 2812,01грн.,грудень 2019 року- 3554,41грн.,січень 2020 року- 1860,49грн., лютий 2020 року- 1999,96грн. Починаючи з березня 2020 року із заробітної плати відповідача розпочато примусове виконання рішення суду про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, у зв`язку з чим заборгованість станом на 01 червня 2020 року становить 22368,56 грн. Оскільки відповідач з березня 2019 року несвоєчасно виплачував аліменти , позивач просить стягнути з нього пеню в розмірі 22368,56 грн., із розрахунку загальної суми пені - 87 943,63 грн. 06 серпня 2020 року провадження по справі відкрито та по справі призначено підготовче засідання в загальному позовному провадженні. 08 та 23 вересня 2020 року підготовче засідання відкладено за клопотанням відповідача для надання доказів. Ухвалою Олександрівського районного суду від 05 жовтня 2020 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду . Позивач в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання, призначене на 20 жовтня та 3 листопада не з`явився, надавши повідомлення про неможливість явки до суду з сімейних обставин, відзив не надав. Відповідно до ч.8 ст.178, ч.2 ст.191 ЦПК України , у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Враховуючи , що відповідач належним чином повідомлений про дату , час і місце судового засідання, не з`явився до суду без поважних причин, не подав відзив і позивач не заперечує проти заочного розгляду , суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.ст. 280,281 ЦПК України. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Проаналізувавши зібрані докази, суд встановив таке. Позивач є матір`ю, а відповідач - батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданому виконкомом Очеретинської сільської ради Олександрівського району Донецької області . Актовий запис про народження № 7 від 12 листопада 2013 року. Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 17 травня 2017 року з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частини від усіх видів заробітку відповідача,але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 квітня 2017р. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 196 СК України передбачена відповідальність, зокрема, за прострочення слати аліментів. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. У такому разі дійсно необхідно виходити із презумпції вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти та прострочила виконання зобов`язання. Тобто відповідач повинен доказувати протилежне. Суд встановив, що відповідач не здійснював в належному розмірі виплат за аліментами і поважних обставин, які б свідчили про незалежні від нього причини, не встановлено. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Так, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц Велика Палата Верховного Суду прийшла до наступних висновків. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: Р=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: Р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. 08 листопада 2019 року головним державним виконавцем Олександрівського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області Дівиченко Г.О. відкрито виконавче провадження №605474406 з примусового виконання виконавчого листа № 240246/17, виданого 18 травня 2017 року Олександрівським районним судом Донецької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частини від усіх видів заробітку відповідача,але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.12). Згідно довідки-розрахунку Олександрівського РВ ДВС Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) за № 13182 від 24 червня 2020 року , заборгованість по виконавчому листу № 240246/17 від 18 травня 2017 року, виданому Олександрівським районним судом Донецької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частини від усіх видів заробітку відповідача,але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період з березня 2019 року по 01 червня 2020 року становить 22368,56 грн.: березень 2019 року- 1632,75грн., квітень 2019 року- 1328,83грн., травень2019 року- 2708,22грн., червень 2019 року- 2673,94грн., липень 2019 року- 2673,94грн., серпень 2019 року-2880,57грн., вересень 2019 року- 2710,76грн.,жовтень 2019 року- 2876,45грн., листопад 2019 року- 2812,01грн.,грудень 2019 року- 3554,41грн.,січень 2020 року- 1860,49грн.,лютий 2020 року- 1999,96грн.,березень2020 року -2855грн.,квітень 2020 року - 1697,74 грн.,травень 2020 року - 2858,9 грн. Суд приходить до висновку про те, що заборгованість по аліментам виникла саме з вини відповідача, з огляду на те, що він був обізнаний про наявність виконавчого листа та сплачував аліменти до лютого 2019 року, про що свідчить довідка ТОВ «Караван-Сарай» № 30/09 від 30 вересня 2020 року . Пізніше,змінивши місце роботи на Представництво ХАЛО ТРАСТ в Україні, з 12 квітня 2019 року відповідач працював,але аліменти не сплачував,що підтверджується довідкою Представництва ХАЛО ТРАСТ в Україні №153 від 26 грудня 2019 року. Отже,позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Проте позивачем заявлено вимоги про стягнення неустойки за період з 01 березня 2019 року по 01 червня 2020 року та у розмірі ,що дорівнює розміру утвореної заборгованості в сумі 22368,56 грн. Перевіривши наданий позивачем розрахунок ,встановлено розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з березня 2019 року по 01 червня 2020 року ,який становить 73972,59грн.: березень 2019 року -1632,75грн. х 1% х 458 днів = 7478 грн, квітень 2019 року - 1328,83грн. х 1% х 427 днів = 5674,1грн, травень 2019 року- 2708,22грн. х 1% х 397 днів = 10751,63 грн, червень 2019 року- 2673,94грн. х 1% х 366 днів =9786,62 грн, липень 2019 року- 2673,94грн. х 1% х 336 днів =8984,44 грн, серпень 2019 року-2880,57грн. х 1% х 305днів = 8785,74 грн, вересень 2019 року- 2710,76грн. х 1% х 274дні = 7427,48грн, жовтень 2019 року- 2876,45грн. х 1% х 244дні = 7018,54 грн, листопад 2019 року- 2812,01грн. х 1% х 213днів = 5989,58 грн, грудень 2019 року- 3554,41грн. х 1% х 183дні = 6504,57 грн, січень 2020 року- 1860,49грн. х 1% х 152дні = 2827,94 грн, лютий 2020 року- 1999,96грн. х 1% х 121 день = 2419,95грн. Однак, з урахуванням того, що розмір пені обмежений розміром заборгованості, на який нараховується пеня, а позивач просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів саме в розмірі, що дорівнює розміру заборгованості зі сплати аліментів в сумі 22368,56 грн., з чим погоджується і суд, тому позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 196 Сімейного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Проте відповідачем так і не надано доказів наявності поважних причин несплати аліментів, незважаючи на наданий йому час. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 840,8 грн. Відповідно до ст.196 СК України,

Outcome: approved