Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Тальнівського району Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкувння за законом, посилаючись на те, що 25 грудня 2007 року в с. Легедзине Тальнівського району Черкаської області помер [PERSON], після смерті якого залишилося належне йому майно у вигляді земельної ділянки загальною площею 2,74 га на території [PERSON] сільської ради. При житті [PERSON] склав заповіт та заповів позивачу вищевказану земельну ділянку. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, і під час оформлення спадкових прав у державній нотаріальній конторі позивачу повідомили, що видати йому свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку неможливо, оскільки позивачем пропущений шестимісячний строк подачі заяви про прийняття спадщини. За вказаних обставин змушений звертатись до суду з даним позовом. Просить постановити рішення, яким визнати за ним в порядку спадкування право власності на земельну ділянку померлого [PERSON], площею 2,74 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території [PERSON] сільської ради Тальнівського району Черкаської області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позові, та додала, що в 2016 році позивач звертався в суд з позовом про надання йому додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, але рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 11.05.2016 року в задоволенні позовних вимог позивачу було відмовлено. Вважає, що оскільки позивач має заповіт на вказану земельну ділянку, то за ним повинно бути визнано право власності на земельну ділянку, тому просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечила. В судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради Тальнівського району Черкаської області не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку ст. 169 ЦПК України. Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є правовідносини щодо визнання права власності в порядку спадкування. Позивач [PERSON] народився 13.04.1961 року в с. Вільшана-Слобідка Уманського району Черкаської області (а.с. 4-5). [PERSON] помер 25.12.2007 року в с. Легедзине Тальнівського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8). Згідно державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] мав у власності земельну ділянку загальною площею 2,74 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] сільської ради Тальнівського району Черкаської області (а.с. 6). Згідно заповіту від 15.04.2005 року [PERSON] заповів належну йому земельну ділянку площею 2,74 га на території [PERSON] сільської ради Тальнівського району Черкаської області [PERSON] (а.с. 7). Як вбачається з постанови державного нотаріуса Тальнівської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.02.2016 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно після померлого [PERSON] у зв'язку з пропуском строку подачі заяви про прийняття спадщин (а.с. 9). З відповіді Тальнівської державної нотаріальної контори від 02.07.2016 року № 938/01-16 зазначено, що спадкова справа після смерті [PERSON], померлого 25.12.2007 року, в Тальнівській державній нотаріальній конторі не заводилась (а.с. 22). Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 11.05.2016 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] сільської ради Тальнівського району Черкаської області про надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини відмовлено. Судове рішення вступило в законну силу 20.05.2016 року (а.с. 24). Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. В силу ч. 1 ст. 1268, ч. 1, 5 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскільки позивач пропустив строк для прийняття спадщини, і судом йому було відмовлено у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини, через що позивач вважається таким, що не прийняв спадщину, а тому немає підстав для задоволення позову і визнання за ним права власності на майно в порядку спадкування.

Outcome: dismissed