Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед», на обґрунтування якого зазначив, що 02 липня 2014 року о 12 годині 15 хвилин в с. Матвіївка по вул. Леніна [PERSON], керуючи автомобілем ЗАЗ, державний номер [NUMBER], при виконанні лівого повороту не надав переваги автомобілю Форд, державний номер [NUMBER], внаслідок чого допустив зіткнення. Відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, за результатами розгляду якого 06 серпня 2014 року Вільнянським районним судом Запорізької області винесено постанову, якою [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. В результаті ДТП автомобіль позивача було пошкоджено. Для зясування суми спричиненої шкоди автомобілю позивачем був запрошений експерт для проведення автотоварознавчого дослідження, витрати на його проведення складають 350,00 грн. Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження, вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля марки Форд, державний номер [NUMBER], складає 39165,08 грн. На підставі викладеного, просить стягнути солідарно з ПрАТ «СК «Дніпроінмед» та [PERSON] на його користь матеріальну шкоду у розмірі 39165,08 грн., витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження по встановленню матеріальної шкоди у розмірі 350,00 грн., моральну шкоду у розмірі 2500,00 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 500,00 грн. У судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснив, що після ДТП він разом з відповідачем [PERSON] своєчасно повідомили ПрАТ «СК «Дніпроінмед», якою застрахована цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ЗАЗ, державний номер [NUMBER], про подію. В подальшому уповноваженим представником страхової компанії здійснений огляд його транспортного засобу. Однак розмір шкоди, спричиненої ДТП, страховою компанією не встановлювався, у звязку з чим він змушений був особисто звернутися до експерта-оцінювача для визнання розміру заподіяної шкоди. Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження, вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 39165,08 грн. За проведення автотоварознавчого дослідження ним було сплачено 350,00 грн. Після визначення розміру завданої шкоди він неодноразово звертався до ПрАТ «СК «Дніпроінмед» із заявами про виплату страхового відшкодування, які були проігноровані, жодної відповіді за наслідками розгляду заяв він не отримував, під час бесіди з представником страхової компанії йому було повідомлено про можливість сплатити грошові кошти у сумі 4000,00 грн. Однак з такою сумою страхового відшкодування він не погоджується, оскільки за наслідками ДТП його автомобіль було повністю виведено з ладу. На теперішній час для відновлення автомобіля він змушений був придбати інший автомобіль Форд такої ж моделі, деталі якого майже повністю були використані при ремонті автомобіля. На цей час ним на ремонт та запчастини вже витрачено 17200,00 грн., однак автомобіль ще повністю не відновлений. За таких обставин, вважає, що ПрАТ «СК «Дніпроінмед» має відшкодувати йому вартість відновлювального ремонту, визначену експертом-оцінювачем, у повному обсязі. Зважаючи на те, що вже тривалий час він позбавлений можливості користуватися автомобілем, змушений докладати зусиль для здійснення його ремонту, а також звертатися за захистом своїх прав до суду, йому спричинена моральна шкода. Тому він підтримує позовні вимоги і в цій частині. Разом з тим, позивач у судовому засіданні зазначив, що фактично претензій матеріального та морального характеру до відповідача [PERSON] він не має, оскільки останній сплатив йому франшизу у розмірі 1000,00 грн. Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні позов не визнали. У наданих суду письмових запереченнях (а.с. 31-34) вказали на необґрунтованість та незаконність вимог про відшкодування матеріальної шкоди до [PERSON], оскільки цивільно-правова відповідальність останнього застрахована ПрАТ «СК «Дніпроінмед» на підставі полісу № АС/6768145, яким забезпечений транспортний засіб - автомобіль ЗАЗ 110307, державний номер [NUMBER], який і знаходився під його керуванням під час ДТП. У встановлений законодавством строк [PERSON] повідомив страховика про подію ДТП, надавши необхідні документи, в подальшому сплатив позивачу франшизу у сумі 1000,00 грн. Обовязковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, згідно з полісом, становить 50000,00 грн. Майнова шкода, завдана позивачу, складає 39165,08 грн., тобто не перевищує встановленого ліміту. Таким чином, страховик, яким є ПрАТ «СК «Дніпроінмед», зобовязаний здійснити страхову виплату позивачу у вигляді відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої його майну - транспортному засобу під час ДТП. З приводу позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, заперечуючи проти позову, вказали на недоведеність позивачем належними та допустимими доказами факту спричинення моральної шкоди та її розміру. У звязку з чим просили у задоволенні позовних вимог до [PERSON] відмовити. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» у судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду письмові заперечення (а.с. 48-50, 69-70), у яких, не оспорюючи факту дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого страховою компанією транспортного засобу - автомобілю ЗАЗ 110307, державний номер [NUMBER], факту вини водія [PERSON] у вчиненні ДТП, розміру спричиненої позивачу матеріальної шкоди, вказав на необґрунтованість та незаконність вимог позивача до страхової компанії з таких підстав. По-перше, позивач [PERSON] не є власником транспортного засобу, який зазнав пошкоджень в результаті вчинення [PERSON] ДТП, що мало місце 02 липня 2014 року, а тому не має права звертатися до суду з цим позовом. По-друге, вимога про відшкодування вартості відновлювального ремонту суперечить чинному законодавству, а саме ст. 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки ремонт транспортного засобу Форд, державний номер [NUMBER], є економічно необґрунтованим, так як вартість відновлювального ремонту, яка складає 39165,08 грн., перевищує вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, яка складає 28207,08 грн. Таким чином, автомобіль Форд, державний номер [NUMBER], вважається фізично знищеним. У такому випадку власникові відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. По-третє, позивач не звертався до ПрАТ «СК «Дніпроінмед» із заявою про виплату страхового відшкодування, не надавав документів, необхідних для визнання випадку страховим. По-четверте, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено підстав для відшкодування моральної шкоди у випадку пошкодження лише транспортного засобу без завдання будь-яких тілесних ушкоджень. Так само цим Законом не передбачено відшкодування витрат на правову допомогу, а також витрат з визначення вартості матеріальної шкоди, завданої транспортному засобу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 02 липня 2014 року о 12 годині 15 хвилин [PERSON] в с. Матвіївка по вул. Леніна, керуючи автомобілем ЗАЗ, державний номер [NUMBER], при виконанні лівого повороту не надав переваги автомобілю Форд, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого допустив зіткнення. Внаслідок ДТП постраждалих немає, транспортні засоби пошкоджені. Вищевказане підтверджується постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 06 серпня 2014 року, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (копія а.с. 4). Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовими рішеннями у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з довідкою ВДАІ з обслуговування адміністративної території Вільнянського району та автомобільно-технічної інспекції УДАІ ГУМВС України в запорізькій області № 31 від 02 липня 2014 року, в результаті ДТП, що мала місце 02 липня 2014 року, автомобіль Форд, державний номер [NUMBER], отримав механічні пошкодження у вигляді деформації переднього капоту, деформації передніх правого та лівого крил, розбиття правої та лівої фар, переднього бамперу та допоміжних фар (копія а.с. 86). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Дніпроінмед» на підставі полісу № АС/6768145 від 08 листопада 2013 року (копія а.с. 8), за яким ПрАТ «СК «Дніпроінмед» зобовязане відшкодувати шкоду третім особам, заподіяну забезпеченим транспортним засобом - автомобілем ЗАЗ, державний номер [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Строк дії договору з 09 листопада 2013 року до 08 листопада 2014 року. Страхова сума за договором щодо шкоди, заподіяної майну, складає 50000,00 грн. Розмір франшизи 1000,00 грн. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. 02 липня 2014 року позивач [PERSON] повідомив ПрАТ «СК «Дніпроінмед» про подію ДТП, яка відбулась за участі забезпеченого транспортного засобу - автомобілю ЗАЗ, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] (а.с. 79). Статтею 34 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений порядок дій страховика після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування. Так, у ч. 1. ч. 2 вказаної статті визначено, що страховик зобовязаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобовязаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. З наданих на запит суду ПрАТ «СК «Дніпроінмед» копій документів, які складають страхову справу, заведену за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю водія автомобіля Форд, державний номер [NUMBER], [PERSON] та водія автомобіля ЗАЗ 110307, державний номер [NUMBER], [PERSON], цивільно-правова відповідальність останнього застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед», (а.с. 72-86) вбачається, що страховиком вимог ст. 34 цього Закону у повному обсязі виконано не було. Зокрема, 04 липня 2014 року представник страховика здійснив огляд автомобіля Форд, державний номер [NUMBER], детально описавши характер пошкоджень, склавши фототаблицю (а.с. 73-77). Однак дій щодо визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків не вчинив. Так, серед наданих суду документів міститься копія квитанції (а.с. 78), якою ПрАТ «СК «Дніпроінмед» сплатив ТОВ ПЕП «Стандарт-Сервіс» грошові кошти за складання протоколу огляду автомобіля та визначення матеріальної шкоди, однак вказані дії стосуються різних автомобілів, які не були учасниками ДТП, що мала місце 02 липня 2014 року. Крім того, не направлено страховиком жодного запиту щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування, в тому числі для отримання копії постанови суду по справі про адміністративне правопорушення. За результатами дослідження обставин та наслідків дорожньо-транспортної пригоди аварійним комісаром страховика страховий акт не складався, сума майнової шкоди, спричиненої потерпілому [PERSON], не визначалась, виплата страхового відшкодування не була здійснена. В свою чергу, позивач [PERSON] на виконання вимог ст. 33-1 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» усіляко сприяв страховику в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, надав для огляду належний йому транспортний засіб, повідомив страховика про всі відомі йому обставини та надав для огляду та копіювання наявні у нього документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч. 3 ст. 34 вказаного Закону, якщо представник страховика не зявиться у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобовязаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Зважаючи, що страховик не вчинив необхідних дій для визначення розміру шкоди, позивач самостійно обрав експерта (а.с. 21-22), сплативши за проведення експертного товарознавчого дослідження по встановленню матеріальної шкоди грошові кошти у сумі 350,00 грн. (копія квитанції а.с. 9). Згідно з висновком № 58 від 24 серпня 2014 року про оцінку автомобіля Форд, державний номер [NUMBER], вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 39165,08 грн. (а.с. 10-16). Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. На підставі ст. 29 цього Закону у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Разом з тим, статтею 30 Закону встановлює певні особливості відшкодування матеріальної шкоди у разі визнання автомобіля фізично знищеним. Так, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. З висновку № 58 від 24 серпня 2014 року, вбачається ремонт транспортного засобу Форд, державний номер [NUMBER], є економічно необґрунтованим, оскільки вартість відновлювального ремонту, яка складає 39165,08 грн., перевищує вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, яка складає 28207,08 грн. За таких обставин, зважаючи на пояснення позивача [PERSON] у судовому засіданні, у яких він фактично визнав належний йому автомобіль Форд, державний номер [NUMBER], фізично знищеним, оскільки для його відновлення він змушений був придбати інший автомобіль такої ж моделі, деталі якого майже у повному складі були використані при ремонті належного йому автомобіля, суд приходить до висновку, що автомобіль Форд, державний номер [NUMBER], є фізично знищеним, а тому при визначенні розміру страхового відшкодування керується вимогами ст. 30 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з ч. 2 ст. 30 цього Закону, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 15 постанови № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з висновком № 58 від 24 серпня 2014 року, ринкова вартість транспортного засобу Форд, державний номер [NUMBER], до дорожньо-транспортної пригоди складає 28207,08 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] має право на отримання страхового відшкодування у сумі 28207,08 грн. При цьому суд не вбачає підстав для солідарного стягнення цієї суми з відповідачів [PERSON] та ПрАТ «СК «Дніпроінмед», оскільки визначена судом сума страхового відшкодування не перевищує ліміту, встановленого ст. 9 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6768145 від 08 листопада 2013 року, а тому підлягає стягненню з відповідача [PERSON] «СК «Дніпроінмед» з урахуванням зменшення на суму франшизи у розмірі 1000,00 грн. на підставі ст. 12 вказаного Закону, яка вже сплачена відповідачем [PERSON] на користь позивача [PERSON] Таким чином, страховик (Приватне акціонерне товариство «СК «Дніпроінмед») зобовязаний відшкодувати [PERSON] шкоду в розмірі 27207,08 грн. Крім того, з урахуванням вищевикладених обставин та положень ч. 3 ст. 34 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з ПрАТ «СК «Дніпроінмед» на користь позивача підлягають стягненню витрати на проведення експертного товарознавчого дослідження по встановленню матеріальної шкоди у розмірі 350,00 грн. При цьому, суд не приймає до уваги заперечення відповідача [PERSON] «СК «Дніпроінмед» щодо відсутності у позивача [PERSON] права вимоги сплати страхового відшкодування, оскільки він не є власником транспортного засобу Форд, державний номер [NUMBER]. Так, ч. 6 ст. 1 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» під власниками транспортних засобів визначає юридичних та фізичних осіб, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Пункт 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розяснив, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України, положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1. Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). А п. 2.2. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, визначає, що власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. З матеріалів цивільної справи вбачається, що власником транспортного засобу Форд, державний номер [NUMBER], згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 17), є [PERSON], який передав цей транспортний засіб у користування позивачу [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої 27 лютого 2014 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованою в реєстрі за № 98 (а.с. 18). Крім того, на виконання вимог п. 2.2. Правил дорожнього руху України власник вказаного транспортного засобу передав його у користування позивачу, передавши оригінал реєстраційного документу на цей транспортний засіб. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] є належним позивачем у цій справі та як особа, яка на законних підставах володіє транспортним засобом, має право на отримання страхового відшкодування. Вирішуючи позов у частині вимог про солідарне стягнення моральної шкоди, суд виходить з такого. Закон України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме ст. 26-1, передбачає виключні підстави виникнення обовязку страховика відшкодувати моральну шкоду потерпілому - фізичній особі, а саме у випадку ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди. Цим Законом не передбачено підстав для відшкодування моральної шкоди у випадку пошкодження лише транспортного засобу без завдання будь-яких тілесних ушкоджень, тому позовні вимоги до ПрАТ «СК «Дніпроінмед» в цій частині задоволенню не підлягають. Підставою ж для стягнення моральної шкоди зі [PERSON] є ст.ст. 23, 1167 ЦК України. Згідно з п.п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у звязку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується Позивач на обґрунтування позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди послався на ушкодження автомобіля, порушення звичного ритму життя, що викликає душевні переживання та страждання. Однак, у порушення вимог ст.ст. 11, 60 ЦПК України, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вказаних обставин. Крім того, у судовому засіданні позивач заявив, що жодних моральних претензій до відповідача [PERSON] він не має. За таких обставин суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача моральної шкоди. При вирішенні вимог позивача про відшкодування витрат, понесених ним на правову допомогу, суд виходить з такого. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 84 ЦПК України, витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Склад та розмір витрат, повязаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У судових засіданнях під час розгляду цивільної справи судом першої інстанції представник позивача участі не приймав, а лише надавав правову допомогу при підготовці матеріалів позовної заяви. На підтвердження факту отримання та розрахунку вартості наданої правової допомоги позивач надав копії договору про надання юридичних послуг від 10 грудня 2014 року та акту виконаних робіт від 25 грудня 2014 року (а.с. 23-24), з яких вбачається, що умови договору про надання юридичних послуг адвокатом [PERSON] виконані належним чином на суму 500,00 грн., а саме адвокат ознайомився з матеріалами справи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП у Вільнянському районному суді Запорізької області, підготував позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також надав юридичні консультації. Однак надані документи не містять відомостей про кількість часу, витраченого адвокатом для підготовки матеріалів позовної заяви. У звязку з чим, вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене, оскільки судові витрати були належним чином підтверджені позивачем наданою квитанцією (а.с. 1), згідно зі ст. 88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача ПрАТ СК «Дніпроінмед» підлягає стягненню, з урахуванням розміру задоволених вимог, судовий збір у розмірі 275,57 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial