Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просять суд стягнути з останнього борг за договором позики. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 29.04.2014 року він надав відповідачу в борг 63000 грн. з кінцевим терміном повернення 01.08.2014 року. Про що останній написав розписку. Після закінчення зазначеного строку відповідач не виконує свої зобов'язання і на вимоги щодо повернення боргу не реагує. Просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 63000,00 грн., індекс інфляції в розмірі 3906,00 грн., 3 % річних в сумі 631,73 грн. та судові витрати в розмірі 675,38 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги та просить справу слухати за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, в зв'язку з чим, згідно ухвали Знам'янського міськрайонного суду від 23.01.2015 року розгляд цивільної справи проводиться заочно. Відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши правовідносини між сторонами та надавши їм правову оцінку, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з розпискою з особистим підписом [PERSON] від 29.04.2014 року останній отримав грошові кошти від [PERSON] в сумі 63 000 грн. на строк до 01.08.2014 року. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, дослідивши докази по справі приходить до висновку, що оскільки розписка має особистий підпис [PERSON], даний факт підтверджує укладення договору позики відповідно до ст.1046 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідачем умови договору не виконані, позика до встановленого строку не повернута, сума боргу підлягає стягненню в судовому порядку. Встановлено, що сума боргу відповідача перед позивачем [PERSON] складає 67537,73 грн., яка складається з основної суми боргу - 63 000 грн., інфляційних витрат в сумі 3906,00 грн., 3 % річних в сумі 631,73 грн., і зазначена сума підлягає стягненню. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 675,38 грн.

Outcome: approved