Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту родинних відносин та визнати права власності в порядку спадкування за законом, в якому зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , у місті Помічна Добровеличківського району Кіровоградської області. Після смерті останньої відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою [ADDRESS] . Він є спадкоємцем після смерті своєї двоюрідної сестри за законом. З метою оформлення права власності на спадкове майно, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в липні 2019 року, він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом на майно належне [PERSON] . Однак, коли постало питання про видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріус відмовила у вчиненні вказаної нотаріальної дії в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини між померлою та ним. За вказаних обставин позивач не має можливості реалізувати своє право на спадкове майно в позасудовому порядку, а тому вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та обґрунтувала обставинами викладеними в позовній заяві. Також зазначила, що інших спадкоємців за законом в тому числі які мають право на обов`язкову частину спадщини, відсутні. Довести факт родинних відносин позивача є неможливим так як жодних підтверджуючих документів немає. Відповідач Помічнянська міська рада Добровеличківського району Кіровоградської області про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, явку свого представника в судове засідання не забезпечила. Подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника. Заявлені вимоги визнає повністю . Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні свідок [PERSON] 07.01.1944 надала показання, що вона постійно проживає у [ADDRESS] , а тому вона знайома із [PERSON] , який давно виїхав у Донецьку область. Батьком [PERSON] був [PERSON] . У [PERSON] був рідний брат [PERSON] , які проживали та померли у селі Вороб`ївка. У [PERSON] були діти [PERSON] та [PERSON] . Спочатку помер [PERSON] , а у 2019 році [PERSON] . Також свідку відомо, що [PERSON] за життя хотіла заповісти своє майно доньці [PERSON] - [PERSON] . Інших спадкоємців у [PERSON] немає. Також свідку відомо, що будинок за адресою [ADDRESS] належав [PERSON] . Хто на даний час там проживає, свідку не відомо. В судовому засіданні свідок [PERSON] надав показання, що він проживає у с.Братолюбівка Добровеличківського району Кіровоградської області та це село із селом Вороб`ївка розташовані неподалік один від одного і відносяться до однієї Братолюбівської сільської ради, а тому він добре знайомий з [PERSON] та за життя із його батьком [PERSON] . У [PERSON] , який є батьком позивача, був рідний брат [PERSON] , які проживали та померли у селі Вороб`ївка у 1970 та 1979 роках. У [PERSON] були діти [PERSON] та [PERSON] . Спочатку помер [PERSON] , а у 2019 році [PERSON] . Інших спадкоємців у [PERSON] немає. Також свідку відомо, що будинок за адресою [ADDRESS] належав [PERSON] . На даний час у будинку ніхто не проживає. Із свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Помічнянської міської ради Добровеличківського району Кіровоградської області серії [NUMBER] від 18 червня 2019 року, встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в селі Вороб`ївка Добровеличківського району Кіровоградської області, про що вчинено актовий запис № 71 ( а.с. 7 ). Із посвідки про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначено батько - [PERSON] та мати [PERSON] ( а.с.8). З витягу зі Спадкового реєстру ( заповіти/спадкові договори) № витягу 61302272 від 14.08.2020 встановлено, що інформація відносно [PERSON] , 1946 року народження, в спадковому реєстрі відсутня ( а.с.9). З витягу зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №61302278 від 14.08.2020 встановлено, що відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ( а.с.10). З інформаційних повідомлень, виданих державним архівом Кіровоградської області від 11.02.2020 №23/41/01-30 та від 11.02.2020 №22/40/01-30 встановлено, що метричні книги реєстрації актів про народження у с.Воробйовка Єлисаветградського повіту Херсонської губернії за 1893 р. в архів на зберігання не надходили, тому довідку про народження [PERSON] немає можливості та метричні книги реєстрації актів про народження у с.Воробйовка Єлисаветградського повіту за 1916 р. актовий запис про народження [PERSON] відсутній ( а.с.11-12). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 СК України № витягу 00025447139 від 03.02.2020 встановлено, що [PERSON] , народилась [INFO] , її батьками записано батько - [PERSON] та мати [PERSON] ( а.с.13). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № витягу 00024187667 від 09.10.2019 встановлено, що [PERSON] , [INFO] зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] номер актового запису 45, прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] ( а.с.14). З довідки, виданої Братолюбівською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області № 426, встановлено, що [PERSON] 1916 року народження та [PERSON] 1893 року народження, дійсно являлись рідними братами та постійно до дня смерті проживали на території с.Вороб`ївка Добровеличківського району Кіровоградської області згідно погосподарської книги №1 за 1966 рік ( а.с.15). Постановою приватного нотаріуса Добровеличківського районного нотаріального округу Кіровоградської області від 13.08.2020 Склярук В.С. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ( а.с.16). Згідно листа Добровеличківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Дніпро) від 18.02.2020 №101-22.6-04-04 встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , про що складено актовий запис про смерть №21 від 25.10.1972 року Гнатівською сільської радою Добровеличківського району Кіровоградської області та [PERSON] помер [INFO] , про що складено актовий запис про смерть №6 від 04.02.1970 року Гнатівською сільської радою Добровеличківського району Кіровоградської області ( а.с.17). З заяви про прийняття спадщини зареєстрованої приватним нотаріусом Добровеличківського районного нотаріального округу від 29.07.2019 №427 встановлено, що [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті його двоюрідної сестри [PERSON] ( а.с.41). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №57015983 від 29.07.2019 встановлено, що відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ( а.с.42). З витягу зі Спадкового реєстру ( заповіти/спадкові договори) № витягу 57015972 від 29.07.2020 встановлено, що відкрито спадкову справу відносно [PERSON] ,1946 року народження, інша інформація відсутня ( а.с.43). З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № витягу 57016006 від 29.07.2019 встановлено, що зареєстровано спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 64524318, номер у нотаріуса 159/2019, спадкодавець [PERSON] , [INFO] , дата смерті [INFO] ( а.с.44). З свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.11.2012 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , була спадкоємцем майна померлого [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво складається із житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] ( а.с.48). З витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі №32398770 від 16.11.2012 встановлено, що свідоцтво про право на спадщину зареєстроване після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] спадкоємцем на спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] ( а.с.49). З витягу про державну реєстрацію прав, виданого Ульяновським комунальним міжміським бюро технічної інвентаризації № витягу 36616463 від 08.12.2012 встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими побутовими будівлями за адресою [ADDRESS] ( а.с.50). Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, зокрема, родинних відносин між фізичними особами, а також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] ,1893 року народження, який помер в 1970 році в с.Вороб`ївка Братолюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області є рідним братом [PERSON] , 1916 року народження, який помер в 1972 в с.Вороб`ївка Братолюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, підтверджено матеріалами справи, а також показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] .. Оскільки, встановлення факту родинних відносин породжує для [PERSON] юридичні наслідки, а саме можливість реалізувати своє право на отримання спадщини і встановити даний факт іншим шляхом, аніж звернутися до суду за судовим захистом, є неможливим, та враховуючи, що під час розгляду справи знайшов своє підтвердження факт родинних відносин, суд доходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту родинних відносин. Щодо позовної вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом суд зазначає, що відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав за правилами позовного провадження. Зазначене підтверджується висновком у постанові ВС у справі№ 2-390/2006 від 16 січня 2019 року. Таким чином, зверненню до суду позивача [PERSON] з позовом про визнання права власності в порядку спадкування мало передувати вирішення питання про встановлення факту родинних відносин та подальше звернення до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину. Відомостей про вчинення таких дій позивачем суду не надано та, відповідно, матеріали справи їх не містять. Суд зазначає, що позивач, як спадкоємець в установлений законом порядку прийняв спадщину, оскільки звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, така заява нотаріусом прийнята, проте за відсутності документів, що підтверджують родинні зв`язки із спадкодавцем, нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії, а тому не може оформити спадщину. Враховуючи, що суд встановив факт родинних відносин позивача із спадкодавцем, а тому у даному випадку на нотаріуса, відповідно до законодавства України, покладений обов`язок вирішувати питання про наявність в особи права на спадкування, дотримання строків прийняття спадщини, оформлення права на спадщину (частина 1 статті 1269, статті 1296-1298 ЦК України). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно зі статтею 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту. Позов про визнання права подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. При цьому спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду. Отже суд надавши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до висновку про неможливість задоволення позову в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом за обґрунтуваннями, зазначеними позивачем у даній справі. Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково . На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.15, 16, 1216-1218, 1223, 1268, 1296 ЦК України,

Outcome: partial