Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що відповідно до укладеного договору від 18.03.2009 року, відповідачу було надано кредит у розмірі 6900 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Згідно п.2.1.1.5.5. Умов позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання та перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору, у [PERSON] станом на 12.06.2016 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 15895 грн. 71 коп., в тому числі: 8034 грн. 44 коп. - сума основного боргу за кредитним договором; 2537 грн. 14 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5089 грн. 37 коп. заборгованість за пенею; 1000 грн. 00 коп. заборгованість за штрафом; 500 сума штрафу (фіксована частина); 733 грн. 13 коп. сума штрафу (процентна складова). Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 15895 грн. 71 коп. та понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Відповідач у судовому засіданні позов визнала частково. Пояснила, що дійсно отримала в банку кредит, однак вважає заявлений банком розмір пені завищеним у звязку з чим звернулась до суду з заявою про зменшення заявленого розміру пені. Заяву обгрунтовувала тим, що є пенсіонеркою, перебуває у скрутному матеріальному становищі. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що 18.03.2009 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі у розмірі 6900 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.(а.с.10). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Згідно п.2.1.1.5.5. Умов позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання та перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. (а.с.11-29). У разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобовязання зі сплати відсотків за користування кредитом, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 100% від розміру неналежно сплачених відсотків. Сплата штрафу здійснюється позичальником за кожний місяць такого порушення (п.2.1.1.12.7.4 Умов) У разі відсутності грошових коштів на картковому рахунку клієнта, що привело до невиконання або неналежного виконання клієнтом зобовязання зі сплати комісії за обслуговування у відповідності з памяткою клієнта, клієнт сплачує банку штраф у розмірі 100 %від розміру неналежно сплаченої комісії. Сплата штрафу здійснюється клієнтом за кожний місяць такого порушення, починаючи з останнього місяця належного виконання позичальником зобовязання зі сплати винагороди за кредитом (п.2.1.1.12.8.1). Статтею 1054 п.1 Цивільного Кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. \~ Згідно із п.1.ст.1048 Цивільного Кодексу України, \~розмір і порядок одержання \~процентів встановлюється договором. \~ З положень кредитних договорів та ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимоги цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми. \~ Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок у зобовязанні належним чином. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Разом із тим, умови зобовязання належним чином відповідачем виконані не були. Згідно ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні розрахунку, у [PERSON] станом на 12.06.2016 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 15895 грн. 71 коп., в тому числі: 8034 грн. 44 коп. - сума основного боргу за кредитним договором; 2537 грн. 14 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5089 грн. 37 коп. заборгованість за пенею; 1000 грн. 00 коп. заборгованість за штрафом; 500 сума штрафу (фіксована частина); 733 грн. 13 коп. сума штрафу (процентна складова). (а.с.3-7). Зазначена обставина підтверджується розрахунком заборгованості, який відповідачем будь-якими обставинами спростований не був, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість даної позовної вимоги. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 5089 грн. 37 коп. суд зазначає наступне: Відповідно до п.2.1.1.12.6.1 Умов, у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 гривень, клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Положеннями ст.549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. З дослідженого у судовому засіданні розрахунку видно, що ПАТ КБ «Приватбанк» було нараховано до сплати пеню у розмірі 5089 грн. 37 коп. Згідно ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Істотними в розумінні зазначених положень статті можна вважати, зокрема: ступінь виконання зобовязання боржником, майновий стан сторін; інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу( наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання). Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно із роз'ясненнями, наданими у п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК України, які мають іншу правову природу. Крім того, суд враховує висновки, викладені у рішенні Конституційного суду України № 7-рп/2013 від 11.07.2013 року, в розділі 3.2 якого зазначено, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Кодексу, засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. На підставі наведеного, суд зауважує, що позивачем не надано суду доказів наявності негативних наслідків через прострочення виконання зобов'язання у заявленому розмірі. Так, заявлений ПАТ КБ «Приватбанк» до стягнення розмір пені у сумі 5089 грн. 37 коп., на думку суду, є значно більшим ніж сума неповернутого кредиту, а також більшим ніж сума нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафів, таким чином оскільки співвідношення пред'явлених до стягнення санкцій, і наслідки порушення зобов'язань є неспівмірними, виходячи з принципів справедливості та розумності, закріплених у ст.3 ЦК України, суд приходить до висновку про можливість зменшення розміру неустойки. При цьому, суд враховує, що [PERSON] є пенсіонеркою за віком та інвалідом ІІІ групи, хворіє, перебуває у скрутному матеріальному становищі, допустила заборгованість внаслідок збігу тяжких особистих обставин, зумовлених похованням матері та сина. Зважаючи на зазначені вище істотні обставини, суд вважає, що нарахована банком пені є неспівмірною із розміром заподіяних збитків, а тому розмір пені підлягає зменшенню до 1000 гривень. За таких обставин, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial