Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу по оплаті за воду і послуги каналізації, вказуючи, що у період з 01.11.2011 року по 31.05.2014 року відровідачу надано послуги з водопостачання\~\~ та водовідведення, але\~\~ відповідач\~\~ здійснював оплату за спожиту\~воду та послуги каналізації не в повному обсязі, у звязку з чим утворилася заборгованість у сумі 3281,43 грн. грн. Позивач вказує у позовній заяві, що він є виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, яке мешкає у житловому фонді комунальної власності з постачання води та прийняття стоків каналізації, а тому має право вимоги про сплату наданих відповідачам послуг. В ході судового розгляду позивач уточнив позовні вимоги, і просив стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за воду і послуги каналізації за період з 01.11.2011 року по 31.05.2014 року у сумі 1843,08 грн., а також витрати на оплату судового збору у сумі 1378 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав уточнений позов у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові, просить позов задовольнити, надавши письмові додаткові пояснення до позовної заяви. Відповідач [PERSON], в судове засідання зявився, проти задоволення позову заперечив, просив застосувати строки позовної давності. Представник відповідача [PERSON], в судове засідання зявився, проти задоволення позову заперечив, просив застосувати строки позовної давності. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до вимог ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст.ст.11, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог, та на підставі доказів, наданих сторонами по справі. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою Центру обслуговування абонентів № 392 від 23.03.2015 року (а.с.3). Вказана квартира підключена до мережі централізованого холодного водопостачання і водовідведення, на неї відкритий особовий рахунок №93702596, зазначені послуги надаються КП «Водоканал». Відповідач оплату за воду та послуги КП «Водоканал» в повному обсязі не здійснював, у звязку з чим за період з 01.11.2011 року по 31.05.2014 року утворилась заборгованість. 26.11.2014 року КП «Водоканал» звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника [PERSON] боргу по оплаті за воду і послуги каналізації, 01.12.2014 року судом був виданий судовий наказ, але ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 03.02.2015 року вказаний наказ скасований (а.с.6). 11.02.2016 року КП «Водоканал» звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу по оплаті за воду і послуги каналізації в сумі 3281 грн.43 коп. (а.с. 3). Відповідно до вимог ст.ст. 66-68 ЖК України, наймач (власник) зобовязаний своєчасно щомісяця вносити оплату за надані йому комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання і водовідведення. На підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради №546 від 28 жовтня 1999 року «Про порядок оплати послуг за водоспоживання і водовідведення», збір абонентної платні з населення за водовикористовування і водовідведення проводиться окремо від інших комунальних послуг. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином та в повному обсязі, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п.6 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг,\~\~ визначених\~\~ договором\~\~ у\~\~ порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Оплата за послуги з водопостачання та водовідведення повинна вноситись щомісячно, за надані послуги за минулий місяць. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки статтею 257 ЦК України. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Судом встановлено, що позивач вперше звернувся із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідача у листопаді 2014 року, відповідач та його представник просять застосувати строк позовної давності, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню з листопада 2011 року. Посилання позивача у додаткових письмових поясненнях на переривання строку позовної давності знаходить підтвердження в матеріалах справи, оскільки є доказ, того що позивач звертався із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з боржника [PERSON] в листопаді 2014 року. Даний факт відповідачем та представником відповідача в судовому засіданні не оспорювався. Перебіг позовної давності за вимогами позивача щодо стягнення заборгованості починається стосовно кожного місячного платежу окремо. Особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності; позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови\~у позові (частини 1,\~3, 4 статті 267\~ЦК\~України). Крім того, сама по собі часткова оплата боргу за надані послуги не є підставою для переривання строку позовної давності. Потрібно мати на увазі, що вчинення боржником будь-яких дій щодо визнання боргу або іншого обовязку поза межами строку позовної давності не може тягти за собою його переривання, оскільки цей строк сплив у звязку з чим не міг перериватися (Ухвала ВССУ від 11.02.2015 р. по справі № 6-42505св14). У разі, якщо суд встановить дійсний намір особи оплатити комунальні послуги за попередній період, то суду потрібно встановити за який саме період. Якщо це буде період по якому строк позовної давності ще не закінчився, то він може бути перерваний, У разі, якщо немає можливості встановити за який саме період сплачено заборгованість строк позовної давності, який закінчився, не переривається. При цьому, що у матеріалах справи є докази, які підтверджують той факт, що відповідач протягом останніх трьох років частково погасив заборгованість за комунальні послуги, надані у період з 01.11.2011 року по 31.05.2014 року, таким чином визнав борг за вказаний період. Згідно розрахунку заборгованості у період з 01.11.2011 року по 31.05.2014 року на особовий рахунок № 93702596, за спожиту воду і послуги водовідведення була нарахована сума 3281 грн. 43 коп., відповідач частково сплатив заборгованість за послуги КП «Водоканалу» на суму 1438 грн. 35 коп.; сума, яка відповідачем не сплачена та підлягає стягненню складає 1843 гривень 08 копійок. Враховуючи вищевказане, з урахуванням оплачених відповідачем сум, заборгованість за період з 01.11.2011 року по 31.05.2014 року складає 1843 грн. 08 коп., яка підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку. Щодо вимог про стягнення судового збору, судом встановлено, що 26.11.2014 року КП «Водоканал» звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача суми заборгованості, який був виданий. За звернення до суду з заявою про видачу судового наказу КП «Водоканал» оплатив 121 грн. 80 коп. Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 03.02.2015 року вказаний наказ скасований, заявнику розяснено, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні (а.с.6). Відповідно до вимог ч.2 ст. 99 ЦПК України, у разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. КП «Водоканал» звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до відповідача, оплативши судовий збір відповідно до платіжного доручення\~\~ № 16292 від 25.01.2016 року у сумі 1134 грн. 40 коп. та платіжного доручення №14046 від 04.11.2015 року у сумі 121,80 грн.(а.с.1,2), судовий збір за подання заяви про видачу судового наказу у сумі 121,80 грн, загальна сума судового збору сплаченого КП «Водоканал» складає 1378 грн. Відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1378 грн.00 коп.

Outcome: approved