Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради, про визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Ковалівка по вул. Польова, 3-а Полтавського району Полтавської області. Згідно технічного паспорта виготовленого КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» 25 травня 2016 року, нерухоме майно, що знаходиться в с. Ковалівка по вул. Польова, 3-а складається з: житловий будинок - літ. А-1,а,а1,а2, погріб під частиною будівлі - літ. б, літня кухня - літ. Б, сарай - літ. Б1, сарай - літ. В, убиральня - літ. Г, літній душ - літ. Д, вимощення - І, ворота з хвірткою - № 1, огорожа - № 2, вигріб - № 3, ворота з хвірткою - № 4, огорожа - № 5, свердловина - № 6. Згідно довідки № 1337 виданої 13 травня 2016 року виконкомом [PERSON] сільської ради, згідно запису земельно - шнурової книги за № 190 за [PERSON] значиться земельна ділянка загальною площею - 0,25 га, з яких: 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: с. Ковалівка вул. Польова,3-а, та 0,10 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: с. Ковалівка [PERSON] сільської ради, Полтавського району Полтавської області. Будівництво вищевказаного житлового будинку здійснював на підставі дозвільних документів, оформлених у відповідності до чинного законодавства, що діяло на момент початку будівництва, а саме: рішення виконкому Полтавської районної ради «Про дозвіл на будівництво (перебудову) індивідуального житлового будинку» № 105 від 27 березня 1992 року та будівельного паспорта № 589, зареєстрованого у виконкомі [PERSON] сільської ради 25 серпня 1992 року. Земельна ділянка під будівництво вищевказаного житлового будинку була надана згідно рішення виконкому [PERSON] сільської ради № 79 від 25 листопада 1991 року. В цьому році виникла необхідність у оформленні права власності на вищевказане нерухоме майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями. В звязку з цим позивач звернувся до КП «БТІМ Полтавського району» де йому виготовили технічний паспорт на належний мені житловий будинок. Згідно технічного паспорта належний позивачу житловий будинок є незавершеним та складає 90% готовності. При видачі технічного паспорта працівники підприємства пояснили позивачу, що з початку забудови і до цього часу чинне законодавство зазнало змін і на сьогодні відсутність повідомлення по початок будівельних робіт є підставою вважати збудоване мною вищевказане нерухоме майно самочинним. Окрім того, вищевказане нерухоме майно після завершення будівництва житлового будинку підлягає прийняттю в експлуатацію у відповідності до чинного законодавтства. Відповідно до Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-УІ, Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року за № 461 та інших нормативно - правових актів, які регулюють порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, право на забудову земельної ділянки мають власник земельної ділянки або землекористувач. Отже, для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку необхідно мати документи, що підтверджують право власності чи право користування земельною ділянкою. Відсутність такого документу є підставою для відмови у проведенні реєстрації декларації про готовність обєкта нерухомого майна до експлуатації. Реєстрація права власності на належне позивачу нерухоме майно, відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» також потребує наявності документу на право власності або на право користування земельною ділянкою, зареєстрованого у відповідності до чинного законодавства. З метою оформлення права власності на виділену позивачу земельну ділянку для будівництва житлового будинку звернувся до [PERSON] сільської ради із відповідною заявою. Але, у відповідь на заяву [PERSON] отримав рішення про відмову. Свою відмову сільська рада мотивувала відсутністю плану зонування або детального плану території с. Ковалівка та введенням в дію з 0, січня 2015 року п. З ст. 24 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», згідно якого передача земельних ділянок із земель комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється у разі відсутності плану зонування або детального плану території. У зв'язку з тим, що на земельній ділянці в с. Ковалівка по вул. Польова, 3-А на території [PERSON] сільської ради розташований житловий будинок, який не зареєстрований згідно чинного законодавства, рекомендували звернутися до Полтавського районного суду з позовом про визнання права власності на належний мені житловий будинок. Тобто, враховуючи вищевикладені обставини, на даний час оформити право власності на належне [PERSON] нерухоме майно, у встановленому законом порядку, не можливо. Іншої можливості оформити свої права, окрім як звернувшись до суду з відповідною заявою, немає. Згідно статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом... Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно частини 3 статті 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі уже збудоване нерухоме майно. Згідно частини 5 статті 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно архітектурно - будівельного висновку комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району встановлено, що будівлі розташовані на ділянці без відхилень Державних будівельних норм України. Загальний стан будівель відповідає вимогам діючих на даний час державних будівельних норм, а отже, згідно технічного паспорта є придатними для подальшої експлуатації за призначенням. Таким чином, в звязку з неможливістю реалізувати свої права, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. При цьому це не буде порушувати права, свободи та охоронювані законом інтереси інших осіб. В судове засідання позивач не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у прийнятті рішення поклався на розсуд суду. Суд,\~ дослідивши\~ докази, якими\~ обґрунтовується\~ позов, вважає,\~ що\~ позов\~ підлягає\~ до задоволення. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Ковалівка по вул. Польова, 3-а Полтавського району Полтавської області. Згідно технічного паспорта виготовленого КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» 25 травня 2016 року, нерухоме майно, що знаходиться в с. Ковалівка по вул. Польова, 3-а складається з: житловий будинок - літ. А-1,а,а1,а2, погріб під частиною будівлі - літ. б, літня кухня - літ. Б, сарай - літ. Б1, сарай - літ. В, убиральня - літ. Г, літній душ - літ. Д, вимощення - І, ворота з хвірткою - № 1, огорожа - № 2, вигріб - № 3, ворота з хвірткою - № 4, огорожа - № 5, свердловина - № 6. Згідно довідки № 1337 виданої 13 травня 2016 року виконкомом [PERSON] сільської ради, згідно запису земельно - шнурової книги за № 190 за [PERSON] значиться земельна ділянка загальною площею - 0,25 га, з яких: 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: с. Ковалівка вул. Польова,3-а, та 0,10 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: с. Ковалівка [PERSON] сільської ради, Полтавського району Полтавської області. Будівництво вищевказаного житлового будинку здійснював на підставі дозвільних документів, оформлених у відповідності до чинного законодавства, що діяло на момент початку будівництва, а саме: рішення виконкому Полтавської районної ради «Про дозвіл на будівництво (перебудову) індивідуального житлового будинку» № 105 від 27 березня 1992 року та будівельного паспорта № 589, зареєстрованого у виконкомі [PERSON] сільської ради 25 серпня 1992 року. Земельна ділянка під будівництво вищевказаного житлового будинку була надана згідно рішення виконкому [PERSON] сільської ради № 79 від 25 листопада 1991 року. В цьому році виникла необхідність у оформленні права власності на вищевказане нерухоме майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями. В звязку з цим позивач звернувся до КП «БТІМ Полтавського району» де йому виготовили технічний паспорт на належний мені житловий будинок. Згідно технічного паспорта належний позивачу житловий будинок є незавершеним та складає 90% готовності. При видачі технічного паспорта працівники підприємства пояснили позивачу, що з початку забудови і до цього часу чинне законодавство зазнало змін і на сьогодні відсутність повідомлення по початок будівельних робіт є підставою вважати збудоване мною вищевказане нерухоме майно самочинним. Окрім того, вищевказане нерухоме майно після завершення будівництва житлового будинку підлягає прийняттю в експлуатацію у відповідності до чинного законодавтства. Відповідно до Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-УІ, Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року за № 461 та інших нормативно - правових актів, які регулюють порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, право на забудову земельної ділянки мають власник земельної ділянки або землекористувач. Отже, для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку необхідно мати документи, що підтверджують право власності чи право користування земельною ділянкою. Відсутність такого документу є підставою для відмови у проведенні реєстрації декларації про готовність обєкта нерухомого майна до експлуатації. Реєстрація права власності на належне позивачу нерухоме майно, відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» також потребує наявності документу на право власності або на право користування земельною ділянкою, зареєстрованого у відповідності до чинного законодавства. З метою оформлення права власності на виділену позивачу земельну ділянку для будівництва житлового будинку звернувся до [PERSON] сільської ради із відповідною заявою. Але, у відповідь на заяву [PERSON] отримав рішення про відмову. Свою відмову сільська рада мотивувала відсутністю плану зонування або детального плану території с. Ковалівка та введенням в дію з 0, січня 2015 року п. З ст. 24 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», згідно якого передача земельних ділянок із земель комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється у разі відсутності плану зонування або детального плану території. У зв'язку з тим, що на земельній ділянці в с. Ковалівка по вул. Польова, 3-А на території [PERSON] сільської ради розташований житловий будинок, який не зареєстрований згідно чинного законодавства, рекомендували звернутися до Полтавського районного суду з позовом про визнання права власності на належний мені житловий будинок. Тобто, враховуючи вищевикладені обставини, на даний час оформити право власності на належне [PERSON] нерухоме майно, у встановленому законом порядку, не можливо. Іншої можливості оформити свої права, окрім як звернувшись до суду з відповідною заявою, немає. Згідно статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом... Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно частини 3 статті 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі уже збудоване нерухоме майно. Згідно частини 5 статті 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно архітектурно - будівельного висновку комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району встановлено, що будівлі розташовані на ділянці без відхилень Державних будівельних норм України. Загальний стан будівель відповідає вимогам діючих на даний час державних будівельних норм, а отже, згідно технічного паспорта є придатними для подальшої експлуатації за призначенням. Таким чином, в звязку з неможливістю реалізувати свої права, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. При цьому це не буде порушувати права, свободи та охоронювані законом інтереси інших осіб. Згідно до ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою стороною, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними в судовому засіданні \~\~та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved