Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми авансового платежу. Свій позов мотивує тим, що згідно договору авансового платежу б/н від 25 квітня 2018 року, підписаного в офісі ТОВ «Агентства нерухомості «Альян-Да», нею [PERSON] було сплачено аванс в сумі 13000 грн. в рахунок майбутніх платежів за договором купівлі-продажу однокімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], який вони домовились укласти не пізніше 12 травня 2018 року. Проте до 12 травня 2018 року та до теперішнього часу договір купівлі-продажу між ними укладено не було з причин, що від неї не залежали. Ніякого зобов'язання в неї з виплати відповідачу вартості квартири не виникло. Відповідач не є кредитором, а вона боржником. Таким чином, відповідач володіє грошовими коштами, що їй належать, без достатніх правових підстав. На її усні звернення та письмову вимогу щодо повернення суми авансу [PERSON] не реагує, повертати грошові кошти відмовляється, тому позивач була змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак її представник - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив суду, що сплачена сума [PERSON] відповідачу не є завдатком та не виконує забезпечувальної функції підтвердження зобов'язання та виконання договору, а є авансом. У разі, коли сторони лише домовилася укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Таким чином, оскільки між [PERSON] та [PERSON] не було укладено у встановленому порядку договору купівлі-продажу квартири та попереднього договору, які б за своєю формою і змістом відповідали вимогам закону, тому передана [PERSON] грошова сума в розмірі 13000 грн є авансом, який підлягає поверненню його власнику, тобто [PERSON] Відповідач в судове засідання не з'явилася, її представник - адвокат [PERSON] заперечила проти позову та пояснила, що [PERSON] виконала всі необхідні умови укладеного між нею та позивачем попереднього договору, підготувала всю документацію для укладення договору купівлі-продажу, 06 травня 2018 року звільнила квартиру від своїх особистих речей. Якщо б умови даного договору не підходили позивачу, вона могла б до 12.05.2018 звернутися до агентства та розірвати його, однак нею це зроблено не було. Позивач не надала суду жодного поважного доводу, що відповідач порушила умови договору. Тому вважає, що грошові кошти у сумі 13000 грн повинні залишитися у [PERSON] Представник третьої особи ТОВ «Агентство нерухомості «Альянс-Да» - Сичов О.С. вважає, що договір авансового платежу [PERSON] порушено не було, тому позов [PERSON] безпідставний та не підлягає задоволенню. Третя особа - нотаріус Земенкова Ю.А. в судовому засіданні з приводу виниклого спору пояснити нічого не може, оскільки в силу своєї роботи складає та посвідчує велику кількість договорів та по спливу часу згадати правові відносини, що виникали між цими сторонами, не зможе. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] доводиться їй матір'ю, [PERSON] хотіла продати їй квартиру. Вона була присутня в момент передачі авансу. Позивач та відповідач домовилися, що після передачі авансового платежу позивач зможе перевезти свої речі до квартири, що збирається купувати. Однак, подзвонивши [PERSON] через 2 дні після передачі їй авансу, остання їй повідомила, що ключі від квартири у сина і, він їй їх не віддасть. В подальшому позивач так і не змогла перевезти свої речі до квартири, правочин на купівлю-продаж квартири не відбувся у визначений сторонами час і по теперішній час. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює в ТОВ «Агентство нерухомості «Альянс-Да», займається договорами. Попередній договір оформлювала вона, якщо б у позивача виникли якісь вимоги щодо передачі ключів від квартири чи перевезення речей до неї, вона б це могла прописати у вказаному договорі. 6 травня 2018 року все було готово для укладання договору купівлі-продажу, проте позивач на телефонні дзвінки не відповідала, потім на дзвінок відповіла її донька та повідомила, що [PERSON] відмовляється від укладення договору. Тоді їй пояснили, що в такому випадку авансовий платіж залишається [PERSON], на що вона погодилася. [PERSON] виконала всі умови договору, порушень договору з її боку не було. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 квітня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір авансового платежу, згідно якого [PERSON] сплатила [PERSON] аванс у сумі 13000 грн в рахунок майбутніх платежів за договором купівлі-продажу однокімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], який вони домовились укласти не пізніше 12 травня 2018 року /а.с.9/. Цей договір було складено та підписано в офісі ТОВ «Агентство нерухомості «Альянс-Да», про що свідчить печатка підприємства і підпис директора. Однак договір купівлі-продажу вказаної квартири не було укладено між сторонами. Суд не погоджується з доводами представника відповідача, що відповідач виконала всі умови договору, 13000 грн було сплачено в якості підтвердження зобов`язань, умови договору позивачем не були виконані, а тому гроші не підлягають поверненню. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. На відміну від завдатку аванс - це лише спосіб платежу, який не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати. Зі змісту зазначених норм закону можна зробити висновок, що аванс - це лише спосіб платежу і він не є зобов'язанням. Аванс не виконує забезпечувальної функції, він сплачується боржником у момент настання обов'язку платежу, тобто виконує функцію попередньої оплати. Той, хто отримав аванс, повинен його повернути. Боржник, який видав аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору кредитором. У свою чергу кредитор не може бути зобов'язаним до повернення авансу у подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Тобто, боржник, який видав аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору кредитором. Враховуючи обставини викладені в позовній заяві, пояснення представників сторін, свідків та договір авансового платежу, укладений між сторонами по справі (а.с.9), кошти, передані позивачем відповідачу є авансом, а не завдатком. Аванс підлягає поверненню боржникові в однократному розмірі. Тому позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти, які були передані їй в якості авансу, в сумі 13000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн, а також витрати, понесені на надання правничої допомоги адвокатом у сумі 2794,6 грн та поштові послуги у сумі 73,5 грн.

Outcome: approved