Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], у якому прохає суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 97450 грн. виплаченого позивачем відшкодування, у порядку регресу. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви позивач посилається на наступні обставини: відповідач у справі [PERSON], перебуваючи у трудових відносинах з відповідачем у справі, а саме працюючи на посаді водія автомобіля Chevrolet Lachetty, державний номер [NUMBER] Ковельської геологорозвідувальної експедиції Північного державного регіонального геологічного підприємства «Північ геологія», 17 жовтня 2011 року під час виконання своїх посадових обовязків вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої загинув громадянин [PERSON] Автомобіль Chevrolet Lachetty, державний номер [NUMBER], яким керував відповідач під час дорожньо-транспортної пригоди належав Північному державному регіональному геологічному підприємству «Північ геологія», правонаступником якого з 02.02.2012 року позивач. Наказом начальника Ковельської ГРЕ від 30 січня 2012 року відповідача, поряд з іншими працівниками Ковельської геологорозвідувальної експедиції Північного державного регіонального геологічного підприємства «Північ геологія», було введено з 01 лютого 2012 року в пряме підпорядкування Північного державного регіонального геологічного підприємства «Північ геологія». Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 квітня 2012 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік та звільнено від відбування покарання із випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Цим же вироком суду задоволено цивільний позов потерпілої [PERSON] про стягнення з Державного підприємства «Українська геологічна компанія», як власника джерела підвищеної небезпеки, моральної шкоди в сумі 97450,00 грн. Вирок суду у вказаній частині виконано. У період з 28.05.2013 року по 09.12.2014 року з позивача на користь потерпілої [PERSON] було стягнуто 97450 грн. моральної шкоди. 12 грудня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. З покликанням на норми ст. 130,134 КЗпП України, ст. 261, 1191 ЦК України позивач прохає суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 97450 грн. виплаченого позивачем відшкодування, у порядку регресу. Представник позивача [PERSON] у ході судового розгляду позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві і прохає задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 97450 грн. виплаченого позивачем відшкодування, у порядку регресу. Відповідач [PERSON] у ході судового розгляду позов визнав і не заперечив проти його задоволення, визнав обставини, якими позивач обґрунтував позовні вимоги. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної [PERSON] Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно \~ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Сторонами визнається та підтверджується вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 квітня 2012 року та обставина, що 17 жовтня 2011 року відповідач у справі [PERSON], керуючи автомобілем Chevrolet Lachetty, державний номер [NUMBER], належним Ковельській геологорозвідувальній експедиції Північного державного регіонального геологічного підприємства «Північ геологія», вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої загинув громадянин [PERSON] Вказаним вироком суду відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік та звільнено від відбування покарання із випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Цим же вироком суду задоволено цивільний позов потерпілої [PERSON] про стягнення з Державного підприємства «Українська геологічна компанія», як власника джерела підвищеної небезпеки, моральної шкоди в сумі 97450,00 грн. (а.с.7-10) Виписками про операції, виданими філією АТ «Імексбанк», платіжними дорученнями, постановою головного державного виконавця ВДВС Дарницького районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження ВП №33961745 від 23.08.2012 року, постановою головного державного виконавця ВДВС Дарницького районного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження (а.с. 16-55) доводиться та обставина, що позивачем у повному обсязі відшкодовано моральну шкоду, заподіяну потерпілій [PERSON] унаслідок ДТП. Відповідачем визнається і доводиться копією наказу від 10 квітня 2007 року №14-К Ковельської геологорозвідувальної експедиції Північного державного регіонального геологічного підприємства «Північгеологія», копією наказу від 24 жовтня 2011 року №16-К Ковельської геологорозвідувальної експедиції Північного державного регіонального геологічного підприємства «Північгеологія» (а.с.11,12) та обставина, що на час дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої загинув громадянин [PERSON] і винуватцем якої є відповідач, останній працював на посаді водія автомобіля Chevrolet Lachetty, державний номер [NUMBER] у Північному державному регіональному геологічному підприємстві «Північгеологія». Згідно ч.1, 2 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Держава, [PERSON] Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. Згідно п.3 ч.1 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. Відтак спосіб захисту цивільних прав, обраних позивачем, відповідає нормам ст. 16 ЦК України. На підставі ст. 15,30, 58,59, 60-62, 85, 88, 173, 174, 212, 213, 215,218 ЦПК України, ст.ст. 134 КЗпП України, ст.1191, 1167,1187 ЦК України, суд-

Outcome: approved