Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. В обгрунтування позовних вимог, вказує що 29.12.2017 о 18 год. 30 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] , керуючи транспортним засобом Renault, державний номерний знак [NUMBER] у м.Рівне допустив зіткнення в транспортним засобом Audi 100 державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Рівненського міського суду від 26.03.2018 року (справа №569/472/18) [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Потерпіла особа повідомила позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди та надала останньому усі необхідні документи, надання яких передбачається ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема потерпіла особа подала заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Відповідно до звіту №SOS 180118-1356184 встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу Audi 100 державний номерний знак [NUMBER] становить 17850,51 грн. Сума витрат на збір документів складає 720,00 грн. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 15595,42 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу завдану шкоду. Таким чином, з урахуванням норм чинного законодавства з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 15595,42 грн. Також позивач поніс витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн., які позивач також просить стягнути з відповідача. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 26 березня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. (а.с.5-6). Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, в результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль Audi 100 державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , яким керував [PERSON] (а.с.9). 04 січня 2018 року [PERSON] , відповідно до ст. 35 та п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної внаслідок ДТП, що сталася 29.12.2017 о 18 годині 30 хвилин в м.Рівне, на перехресті вулиць Дубенська та Макарова, за участю автомобіля Audi 100 державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (а.с.26) Відповідно до Звіту №SOS-180118-1356184 встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу Audi 100 державний номерний знак [NUMBER] становить 18750,51 грн (а.с.14,15-23). Наказом МТСБУ від 03.07.2018 №6364 наказано сплатити [PERSON] відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 14875,42 грн (а.с.30). Сума витрат на збір документів складає 720 грн, що підтверджується рахунком №642 від 27.03.2018 року на суму 720 гривень. (а.с.31). Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 15595,42 грн. 05 липня 2018 року позивачем було відшкодовано зазначену шкоду [PERSON] , що підтверджується копією платіжного доручення №909835 від 05.07.2018 (а.с. 33). Крім того, відповідно до платіжного доручення №904029 від 23.04.2018, МТСБУ було оплачено послуги аваркома (експерта), згідно рахунку №642 від 27.03.2018, у розмірі 720 грн. (а.с.34). Судом встановлено, що відповідач на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не мав. Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч.1 ст. 981 ЦК України, договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Згідно ст.6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Згідно ст. 41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст.38.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки, позивач відповідно до Закону здійснив відшкодування шкоди за [PERSON] , який не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 2270,00 грн, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved