Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 10 вересня 2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та відповідачкою був укладений договір кредиту №2007/13-2.06/587, відповідно до якого Банк зобовязався надати позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 33\~000, 00 дол. США, зі сплатою 13 % річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 09 вересня 2032 року. Також позивач зазначає, що з метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобовязання 10 вересня 2007 року АКБ «Укрсоцбанк» уклав з [PERSON] іпотечний договір, запис в реєстрі №2004, згідно з яким остання передала в іпотеку позивачу у якості забезпечення виконання основного зобовязання за договором кредиту, наступне нерухоме майно: однокімнатну квартиру, загальною пл. 42, 1 кв. м., житловою пл. 17, 0 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 10 вересня 2007 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 16 квітня 2010 року згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» були внесені зміни в Статут АКБ «Укрсоцбанк», відповідно до яких назва Банку була змінена на ПАТ «Укрсоцбанк». Однак, у звязку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] зобовязань за вищевказаним договором кредиту, у неї утворилась прострочена заборгованість, яка станом на 04 червня 2015 року складає 27\~292, 75 дол. США, що за курсом НБУ станом на 04 червня 2015 року становить 573\~310, 47 грн., та складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 23\~870, 00 дол. США, що за курсом НБУ станом на 04 червня 2015 року складає 501\~412, 29 грн.; суми заборгованості за відсотками у розмірі 2\~765, 60 дол. США, що за курсом НБУ станом на 04 червня 2015 року складає 58\~094, 12 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 184, 24 дол. США, що за курсом НБУ станом на 04 червня 2015 року складає 3\~870, 16 грн.; пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 472, 91 дол. США, що за курсом НБУ станом на 04 червня 2015 року складає 9\~933, 91 грн. Таким чином, зважаючи на невиконання [PERSON] зобовязання стосовно умов повернення кредитних коштів, ПАТ «Укрсоцбанк» просить суд стягнути заборгованість за вищевказаним договором кредиту у сумі 27\~292, 75 дол. США за рахунок предмету іпотеки. Представник ПАТ «Укрсоцбанк» у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та подав заяву про розгляд справи в заочному порядку. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, була сповіщена про розгляд справи належним чином за місцем реєстрації згідно вимог ст. 74 ЦПК України. Заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала та про причини неявки суд не повідомляла. У відповідності до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. До суду повернулось поштове повідомлення форми Ф-20 за спливом строку зберігання, що свідчить про те, що відповідачка до операторів поштового зв'язку не зверталась. Вищевикладене свідчить про недобросовісне виконання процесуальних обов'язків відповідачем, тому суд вважає, що остання про розгляд справи була сповіщена належним чином. У зв'язку з чим, суд вважає за можливе, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, та зі згоди представника позивача, провести заочний розгляд справи. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. На підставі викладеного, з урахуванням дотримання судом вимог ст. 74 ЦПК України про сповіщення, суд визнає неявку відповідачки у судове засідання неповажною, та вважає за можливе розглядати справу за її відсутності в заочному порядку. Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думку представника позивача, суд вважає, що позов ПАТ «Укрсоцбанк» підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 10 вересня 2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту №2007/13-2.06/587, відповідно до якого Банк зобовязався надати позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 33\~000, 00 дол. США, зі сплатою 13 % річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 09 вересня 2032 року. За п. 3.3 договору позичальник зобовязаний самостійно погашати Кредит нараховані проценти з урахуванням вимог, визначених п 2.7 цього Договору. З метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобовязання 10 вересня 2007 року АКБ «Укрсоцбанк» уклав з [PERSON] іпотечний договір, запис в реєстрі №2004, згідно з яким остання передала в іпотеку позивачу у якості забезпечення виконання основного зобовязання за договором кредиту, наступне нерухоме майно: однокімнатну квартиру, загальною пл. 42, 1 кв. м., житловою пл. 17, 0 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 10 вересня 2007 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до п. 3.1 іпотечного договору у разі порушення іпотекодавцем умов, визначених п.п. 2.1.1 2.1.11 цього договору, іпотекодержатель має право достроково звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно п. 4.1 іпотечного договору у разу невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобовязання, іпотекодержатель має задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. 16 квітня 2010 року згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» були внесені зміни в Статут АКБ «Укрсоцбанк», відповідно до яких назва Банку була змінена на ПАТ «Укрсоцбанк». Також судом встановлено, що Банком було виконано свій обовязок та перечислено на рахунок [PERSON] суму кредитних коштів. В свою чергу, у звязку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] зобовязань за вищевказаним договором кредиту, у неї утворилась прострочена заборгованість, яка станом на 04 червня 2015 року складає 27\~292, 75 дол. США, що за курсом НБУ станом на 04 червня 2015 року становить 573\~310, 47 грн., та складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 23\~870, 00 дол. США, що за курсом НБУ станом на 04 червня 2015 року складає 501\~412, 29 грн.; суми заборгованості за відсотками у розмірі 2\~765, 60 дол. США, що за курсом НБУ станом на 04 червня 2015 року складає 58\~094, 12 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 184, 24 дол. США, що за курсом НБУ станом на 04 червня 2015 року складає 3\~870, 16 грн.; пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 472, 91 дол. США, що за курсом НБУ станом на 04 червня 2015 року складає 9\~933, 91 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 6 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно з п. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України Про заставу та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України Про іпотеку, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м. для квартири та 250 кв. м. для житлового будинку. Оскільки вказаний Закон не зупиняє дію решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов'язань, то й не може бути мотивом для відмови в позові, а є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію його положень на період чинності цього Закону. Аналогічна правова позиція закріплена також в постанові ВСУ від 27 травня 2015 року у справі № 6-57цс15. Тому, суд при винесенні рішенні не керується положеннями Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Оцінивши всі докази у їх сукупності, з урахуванням правових обґрунтувань та позицій сторін, з урахуванням наведених висновків щодо неналежного виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором зі своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків,

Outcome: approved