Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач, звернувся до суду з позовом до відповідача про поновлення строку позовної давності, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті дружини - [PERSON], померлої [INFO]. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що після смерті дружини, яка померла [INFO], відкрилася спадщина - право на земельну частку (пай), розміром 3,9 умовних кадастрових гектари, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області по території Лабушненської сільської ради. Він як єдиний спадкоємець за законом фактично вступив в управління судаковим майном. До нього перейшов будинок, в якому проживала дружина та він, та предмети звичайної домашньої обстановки. Право на земельну частку (пай), яке належало дружині, він також прийняв у вигляді спадщини, оскільки отримав від дружини сертифікат на право на земельну частку (пай). В подальшому зазначений документ ним був утрачений, що призвело до неможливості оформлення спадщини. На протязі кількох років він намагався знайти сертифікат або поновити його. Це до бажаного результату не призвело. З приводу втрати сертифіката він звертався до відділу Держкомзему у Кодимському районі. Згідно довідки зазначеної установи від 20 грудня 2013 року підтверджується факт отримання його дружиною сертифікату на право на земельну частку (пай). В теперішній час він знайшов оригінал сертифікату. Своєчасно звернутись до суду з позовом не міг в силу того, що є людиною похилого віку, має поганий стан здоров»я, тривалий час перебував у лікарняних закладах. З означених причини просить визнати причину пропуску строку позовної давності поважною та поновити його. Встановити факт прийняття ним спадщини після смерті дружини - [PERSON] - права на земельну частку (пай) та визнати за ним право власності на земельну частку (пай), розміром 3,9 в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] як члена КСП «Зоря», с. Лабушне, Кодимського району, Одеської області від 27 серпня 1996 року. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутністю. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Лабушненською сільською радою Кодимського району Одеської області 09 листопада 1997 року [PERSON] померла [INFO]. Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області 27 серпня 1996 року [PERSON] є власником земельної частки розміром 3,9 в умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого Лабушненською сільською радою 18 січня 1955 року, [PERSON] одружився з [PERSON] 18 січня 1955 року. Після реєстрації одруження присвоєні прізвища: чоловікові «[PERSON]», дружині - «[PERSON]». Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов може бути задоволеним в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 статті 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є дружиною позивача. Як убачається із свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO]. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіт не складала. Частиною першою статті 529 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відтак, суд констатує, що позивач на час смерті [PERSON] відносився до числа спадкоємців першої черги. Згідно ст. 549 ч.1 п.1 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. В судовому засіданні з»ясовано, що після смерті дружини позивач фактично вступив у володіння спадковим майном - сертифікат на право на земельну частку (пай) залишився у нього. Діючи таким чином, позивач набув тим самим право власності на спадкове майно - право на земельну частку (пай) розміром 3,9 в умовних кадастрових гектари на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Стосовно вимоги позивача поновити строк позовної давності, то суд, приймаючи рішення, виходив за такого. Згідно ст.71 ЦК України в редакції 1963 року загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Статтею 74 ЦК України в редакції 1963 року визначено, що вимога про захист порушеного права приймається до розгляду судом, арбітражем або третейським судом незалежно від закінчення строку позовної давності. Суд вважає причину пропуску строку позовної давності позивачем поважною з огляду на те, що він є особою похилого віку. Враховуючи викладене,

Outcome: approved