Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що з відповідачем припинили ведення спільного побуту з січня 2019 року. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння та поваги. Від шлюбу дітей не мають. Позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 1078 від 12 грудня 2015 року. Позивач в судовому засіданні позов підтримав і пояснив, що примирення між сторонами неможливе, причиною розірвання шлюбу є відмінність характерів сторін , сторони з січня 2019 року спільного побуту не ведуть і спільно не проживають. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала і пояснила, що примирення неможливе. Сторони за взаємною згодою припинили спільне проживання та ведення спільного побуту. Спору про поділ спільного майна сторони не мають. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 1078 від 12 грудня 2015 року. Сторони з січня 2019 року спільно не проживають та спільного побуту не ведуть. Від шлюбу дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Відповідачка шлюб через органи РАЦС розірвати не бажає. Спору про поділ спільно нажитого майна сторони не мають. Дані обставини підтверджуються поясненнями позивача, свідоцтвом про реєстрацію шлюбу. Аналіз положень Сімейного кодексу України дає підстави стверджувати, що в переважній своїй більшості його норми мають явно виражене ґендерне наповнення, тобто він є ґендерно-чутливим за змістом. При цьому, в основному, такі норми є ґендерно-збалансованими, тобто такими, що не містять підстав для дискримінації жінок і чоловіків, у всіх сферах правовідносин, що охоплюються Сімейним кодексом України та відповідають елементам ґендерної рівності. Вказана тенденція прослідковується, починаючи із статті 1 Сімейного кодексу, якою передбачено побудову сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також взаємодопомоги і підтримки. Рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї закріплена статтею 7 цього Кодексу, а також статтею 24 СК України, відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. При цьому, добровільність як засада шлюбу спостерігається, починаючи із закріплення права осіб на укладення шлюбу, перебування у ньому і закінчуючи правом на його вільне розірвання та припинення шлюбних відносин за бажанням будь-кого із подружжя. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя, що у контексті даної справи означає надання можливості подружжю на вільний вибір способу побудови своїх відносин у зареєстрованому шлюбі або іншим шляхом. Ніхто не може бути примушений до шлюбу або до особистих стосунків поза його волею. При цьому бувше подружжя не позбавляється можливості налагодити свої стосунки й після розлучення шляхом укладення нового шлюбу або іншим шляхом. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved