Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: м. Полтава, пров. Цитовський, буд. 19. За вказаною адресою зареєстрований він, а також відповідач [PERSON] Починаючи з 2010 року [PERSON] не проживає в належному позивачеві будинку, не сплачує комунальні платежі, в будинку немає його особистих речей, перешкод для користування житловим приміщенням йому ніхто не чинить. Подальша реєстрація відповідача в житловому приміщенні порушує його права власника. З наведених підстав просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився , за останньою відомою адресою місця проживання відсутній, в звязку з чим відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач є належно повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки відповідач не повідомив, в звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу без його участі на підставі наявних доказів. Враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що він проживає за адресою [INFO], та що він є сусідом позивача. Житло за вказаною адресою він придбав десь два з половиною роки тому, постійно проживає по сусідству з позивачем біля двох років. Оскільки вони є сусідами, то він бачиться з позивачем майже кожного дня. Також пояснив, що позивач проживає один, відповідача [PERSON] він ніколи не бачив, той не проживає разом з позивачем. Жодних сторонніх чи молодіжних речей, які б могли належати сторонній людині, окрім позивача, в нього в подвірї він не бачив. Суд встановив, що жилий будинок, розташований за адресою: м. Полтава, пров. Цитовський, буд. 19, належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 10-11). Також судом встановлено, що відповідач вселився до буд. 21 по вул. Цитовського в м. Полтаві у встановленому законом порядку та проживав в ньому якості члена сімї власника, що крім показань позивача, підтверджується копією домової книги (а.с.21-23). Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд встановив, що відповідач з власної ініціативи покинув спірне жиле приміщення і більше року в ньому не проживає без поважних причин. Непроживання відповідача в спірному житлі без поважних причин крім показань позивача, показань допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON]., підтверджується актами обстеження будинку комісією селищного комітету с. Вороніна Ленінського району м. Полтави від 29.03.2015 року, 29.05.2015 року, 08.07.2015 року, 04.10.2015 року (а.с. 17-20). Жодних доказів наявності поважних причин непроживання відповідача в цьому будинку, або наявності інших домовленостей між ним та власником будинку щодо умов його відсутності у спірному житловому приміщенні під час судового розгляду справи не встановлено. За таких обставин суд вважає, що відповідач, який був відсутній в спірному жилому приміщенні без поважних причин більше року, втратив право на жилу площу в будинку, та відсутні достовірні підстави для визнання поважними причини його відсутності в зазначеному будинку. Суд встановив, що реєстрація відповідача в спірному будинку, порушує законні права позивача на житло, гарантовані чч.1, 3 ст.47 Конституції України. Тому суд вважає позовні вимоги про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право на жилу площу, законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, чч.1, 3 ст.47 Конституції України, ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved