overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 06 листопада 2008 року між ними був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 370. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя між ними припинено і подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини у нього немає. Позивач в судове засідання не з`явився, проте згідно поданої до суду заяви, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, проте, згідно з поданої до суду заяви, просила справу розглядати без її участі. Заявлені позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з повторного свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 06 листопада 2008 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 370 (а.с.6). з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Судом достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, наполягають на розлученні, а отже, бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає, за можливе після розірвання шлюбу прізвище відповідачці залишити « [PERSON] ». За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Крім того, суд залишає судові витрати за позивачем. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 06 серпня 1996 року між ними був зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області. Від подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з 17 грудня 2015 року і на примирення позивач не згоден. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливими і суперечить інтересам позивача, тому останній і просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з»явився, проте його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, пояснивши, що позивач категорично наполягає на розлученні, на примирення не згоден. Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала, категорично наполягала на розлученні, на примирення не згодна. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії І-ЕЛ №100215 від 23 березня 2016 року, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Сіренко) зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області 06 серпня 1996 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №220 (а.с.6). Судом достовірно встановлено, що сторони з 17 грудня 2015 року проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, категорично наполягають на розлученні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки, відповідач в судовому засіданні не повідомила про своє бажання змінити прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище «Книш». Враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 07 березня 2014 року між ними був зареєстрований шлюб виконавчим комітетом Заїздської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області. Від подружнього життя сторони дітей не мають. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з 09 липня 2015 року і на примирення позивач не згоден. Позивач в судове засідання не зявився, проте завчасно подав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, категорично наполягає на розлученні, на примирення не згоден та просить суд розглянути справу за його відсутності. Відповідачка в судове засідання також не зявилася, проте згідно з адресованою до суду письмовою заявою позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згодна, категорично наполягає на розлученні та просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії І-ЕЛ №083909 від 07 березня 2014 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований у виконавчому комітеті Заїздської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області 07 березня 2014 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №02 (а. с.6). Судом достовірно встановлено, що сторони проживають окремо з 09 липня 2015 року, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, категорично наполягають на розлученні, на примирення не згодні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки, відповідачка при реєстрації шлюбу 07 березня 2014 року з [PERSON] прізвище не змінювала, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище відповідачці залишити «Герасименко». За таких обставин, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що згідно з письмовими заявами сторін сторони наполягають на розлучення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 08 листопада 2008 року між ними був зареєстрований шлюб у виконавчому комітеті Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області. Від подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено і на примирення позивач не згоден. Позивач в судове засідання не з»явився, проте згідно з адресованою до суду заявою заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на примирення не згоден та категорично наполягає на розлученні. Просить суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання також не зявилася, проте згідно з адресованою до суду заявою просила справу розглядати без її участі. Заявлені позовні вимоги визнає, категорично наполягає на розлученні, на примирення не згодна. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії ІЕЛ №119941 від 27 вересня 2017 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Кізім) зареєстрований 08 листопада 2008 року виконавчим комітетом Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, про що складено відповідний актовий запис за №09 (а.с.5). У відповідності до копій Свідоцтв про народження серії 1-ЕЛ №073777 від 21 травня 2009 року та серії 1-ЕЛ №087516 від 05 травня 2010 року, [PERSON] народилася 30 квітня 2009 року, а [PERSON] 19 квітня 2010 року, та їх батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6,7). Судом достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, категорично наполягають на розлученні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище відповідачу залишити «Гурін». За таких обставин, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу, зазначивши, що 11 вересня 2006 року між ними був зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів та різних поглядів на життя. Спільне подружнє життя припинено з кінця 2007 року і на примирення позивач не згоден. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачкою є неможливими і суперечать інтересам позивача, тому останній і просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, проте завчасно подав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, категорично наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не згоден та просить суд розглянути справу за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не зявилася також, проте згідно з адресованою до суду письмовою заявою позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Грігайтітє». Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: із свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] Рімою(дошлюбне прізвище [PERSON]) зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області 11 вересня 2006 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 346 (а. с. 5). У судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують з 2007 року, спільного господарства не ведуть, категорично наполягають на розлученні, на примирення не згодні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. За таких обставин, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що згідно з письмовими заявами сторін позивач наполягає на розлученні, а відповідачка не заперечує проти такого, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище «Грігайтітє». На підставі ст.ст. 110, 112, 113, 114 ч. 2 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 13.11.2018 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Спільне життя не склалося, з травня 2021 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено, подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде. 17.06.2021р. ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач подала заяву, в якій зазначила про те, що не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем, після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що\~\~позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , 13.11.2018 року [PERSON] уклала шлюб зі [PERSON] , після чого дружина змінила прізвище на « [PERSON] », про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області було внесено актовий запис №927. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . З доводів позивача, викладених у позовній заяві, випливає, що спільне життя у них з відповідачем не склалось, примирення між ними неможливе. Зважаючи на викладене, а також враховуючи положення ст. 24 СК України, згідно яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім`ї виключається, тому шлюб між ними має бути розірваний. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 14 липня 2006 року між ними був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 197. Від подружнього життя сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя між ними припинено і подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини у нього немає. Позивач в судове засідання не з`явився, проте згідно поданої до суду заяви, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, проте, згідно з поданої до суду заяви, просила справу розглядати без її участі. Заявлені позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 14 липня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 197 (а.с.5). з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). За час, наданий судом сторонам на примирення, вони не примирилися. Судом достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, наполягають на розлученні, а отже, бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає, за можливе після розірвання шлюбу прізвище відповідачці залишити « [PERSON] ». За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Крім того, суд залишає судові витрати за позивачем. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 15 вересня 2012 року між ними був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з липня 2019 року і на примирення позивач не згоден. Позивач в судове засідання не з`явився, проте згідно з адресованою до суду заявою заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на примирення не згоден та категорично наполягає на розлученні. Просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, проте згідно з адресованою до суду письмовою заявою просила справу розглядати без її участі. Заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі, після розірвання шлюбу прізвище відповідачу залишити « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15 вересня 2012 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] дошлюбне прізвище [PERSON] ) зареєстрований 15 вересня 2012 року у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за №295 (а.с.5). У відповідності до копії Свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 30 березня 2013 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Судом достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують з липня 2019 року, категорично наполягають на розлученні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище відповідачу залишити « [PERSON] ». За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved