Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за навчання та штрафних санкцій. В обгрунтування вимог посилається на те, що наказом [PERSON] митної служби України від 26.03.2014 року №154кс «Про поновлення на навчання» [PERSON] було поновлено на навчання на четвертий курс факультету економіки і менеджменту за напрямом «Міжнародна економіка» на денну форму навчання до гр. ЕМ 10-2 до [PERSON] митної служби України. 26.03.2014 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір №25 про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг Академією митної служби України. Відповідно до п.1.1. цього договору позивач взяв на себе зобовязання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання (підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації кадрів або надати додаткову освітню послугу) за денною формою навчання за напрямом підготовки «Міжнародна економіка», за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр». Пунктом 4.2 даного договору встановлено, що вартість освітньої послуги встановлюється позивачем у грошовій одиниці України гривні і становить 12800 грн. на рік При укладанні договору про підготовку бакалавра, спеціаліста та магістра плата може вноситися безготівково, одноразово за рік або частинами по семестрах. Здійснення плати частково має відбуватися у такий термін: за першу половину навчального року до 1 вересня; за другу половину навчального року до 1 лютого. У звязку з поновленням відповідач повинен був сплатити кошти за другий семестр 2013/2014 навчального року, але з невідомих причин не сплатила жодних коштів, що підтверджується довідкою бухгалтерії. Таким чином, станом на 15.04.2015 року відповідач має заборгованість в сумі 11\~459,01 грн., з яких: заборгованість за навчання за другий семестр 2013/2014 навчального року 6400,00 грн.; заборгованість по пені в розмірі 1924,56 грн., що передбачено п. 5.1. договору, три відсотки річних становлять 203,05 грн., інфляційні становлять 2931,40 грн. Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за договором №25 від 26.03.2014 року у загальному розмірі 11 459,01 грн. та понесені витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином i в установлений строк відповідно до вимог закону, умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст..903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст..610 ЦК України передбачає, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст..611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки , встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як встановлено в судовому засіданні, наказом [PERSON] митної служби України від 26.03.2014 №154кс «Про поновлення на навчання» [PERSON] було поновлено на навчання на четвертий курс факультету економіки і менеджменту за напрямом «Міжнародна економіка» на денну форму навчання до гр.ЕМ 10-2 до [PERSON] митної служби України. 26.03.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір №25 про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або надання додаткових освітніх послуг Академією митної служби України. Відповідно до п.4.2 договору встановлено, що вартість освітньої послуги встановлюється позивачем у грошовій одиниці України гривні і становить 12800 грн. на рік. Крім того, п.5.1 договору встановлено, що за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг відповідач за кожен день прострочення перерахування указаних коштів сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України. У звязку з поновленням відповідач повинен був сплатити кошти за другий семестр 2013/2014 навчального року, але з невідомих причин відповідач не сплатив жодних коштів, що підтверджується довідкою з бухгалтерії. Зі сторони позивача умови договору не порушувалися: відповідач регулярно отримував освітні послуги на якісну рівні відповідно до умов Договору. Але у звязку з невиконанням навчального плану за результатами літньої заліково-екзаменаційної сесії 2013/2014 навчального року наказом [PERSON] митної служби України від 24.06.2014 №324 кс «Про відрахування»., відповідач була відрахована. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно до розрахунку заборгованості по вказаному договору відповідач станом на 15.04.2015 р. має заборгованість перед позивачем в загальній сумі 11\~459 грн. 01 коп., з яких: заборгованість за навчання за другий семестр 2013/2014 року 6400,00 грн.; нарахована пеня складає 1924,56 грн.; три відсотки річних у розмірі 203,05 грн., індекс інфляції становить 2931,40 грн., і ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Будь-яких доказів в спростування позовних вимог позивача відповідачем суду не надано. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею i документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір в poзміpi 243,60грн., який необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved