Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що він являється власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.03.1985 року, посвідченого державним нотаріусом Чигиринської державної нотаріальної контори Кашицькою О.Г. Згідно довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Медведівської сільської ради від 18.07.2019 року № 556, в даному житловому будинку зареєстрований відповідач та колишній чоловік дочки позивача - [PERSON] , однак відповідач не проживає в даному житловому приміщенні з травня 2006 року. Позивач, як власник житла, звернувся до суду, оскільки відповідач створює йому перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження його майном. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином, відповідно до чинного законодавства, викликаним в судове засідання, про причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що являються сусідами позивача, а тому можуть підтвердити, що відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком дочки позивача та не проживає за даною адресою більше десяти років, приблизно з 2006 року. На даний час фактичне місце перебування та проживання відповідача їм не відоме. Суд, вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності позивачу по справі на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.03.1985 року, посвідченого державним нотаріусом Чигиринської державної нотаріальної контори Кашицькою О.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 257, що вбачається і з довідки № 557 від 18.07.2019 року, виданої виконавчим комітетом Медведівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області. Частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. З довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Медведівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області від 18.07.2019 року № 556, вбачається, що в даному будинку за адресою: [ADDRESS] , крім позивача, як власника будинку, зареєстровані також: дружина - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , внучка - [PERSON] , [INFO] , не родич - [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено та випливає з свідоцтва про розірвання шлюбу № [NUMBER] від 05.10.2004 року, що 05 жовтня 2004 року зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , що свідчить про те, що з 2004 року відповідач перестав бути членом сім`ї позивача. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Відповідно до довідки від 18.07.2019 року № 558, виданої виконавчим комітетом Медведівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зареєстрований, але фактично не проживає в ньому з 2006 року, його особисті речі в будинку відсутні . Згідно з ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Той факт, що з 2006 року [PERSON] жодного разу не з`являвся за місцем своєї реєстрації в судовому засіданні підтверджується зокрема і показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у житловому будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Тобто, право члена сім`ї власника будинку користуватись цим житлом існує лише за наявності у власника права власності на це майно. Виникнення права членів сім`ї власника будинку на користування цим житлом та обсяг їх прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на неї, а припинення права власності особи на будинку припиняє право членів сім`ї на користування цим житлом. А у відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач, не проживаючи в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , більше одного року без поважних причин і, не маючи права власності на нього, втратив право користування даним жилим приміщенням. Враховуючи, що позивач, відповідно до довідки до акту огляду МСЕК № 131937 від 05.12.2018 року, являється інвалідом І групи безтерміново, а отже, звільнений від сплати судового збору, то суд вважає необхідним у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved