Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання недійсним ордеру № 011285 серії Б від 05.02.2009, виданого Печерською районною в м.Києві державною адміністрацією на підставі розпорядженні № 69 від 04.09.2009, на квартиру [ADDRESS], виданого на ім'я [PERSON], та виселення відповідача без надання йому іншого житлового приміщення на підставі ч. 1 ст.117 ЖК України. Також позивач просить зобов'язати Печерський районний відділ Головного управління державної міграційної служби у місті Києві зняти [PERSON], [INFO], з реєстрації місця проживання у квартири [ADDRESS] та видати позивачу відповідну довідку про зняття [PERSON] з реєстрації за вказаною адресою. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Відповідач працював начальником відділу відео технологій Державного підприємства «Україниська студія хронічко-документальних фільмів». 05.02.2009 відповідачу видано ордер № 011285 серії Б на підставі розпорядження № 69 від 04.02.2009 Печерської районної в м.Києві державної адміністрації на вселення до квартири [ADDRESS] та 07.02.2009 Печерським РУ ГУМВС України в м.Києві відповідача було зареєстровано у вищевказаній квартирі. Згідно речового доказу - висновку судової будівельно-технічної експертизи № 2978/10-15 від 31.05.2010, приміщення не є житловим, оскільки не відповідає вимогам п.2,9, п. 2,5, п. 2.22, п.2.27 діючих ДБН В.2.2-1-2005 «Будинки і споруди». В подальшому, 14.03.2013 вироком Печерського районного суду м.Києва по справі № 1-962/11, колишнього директора Державного підприємства «Українська студія хронічко-документальних фільмів» [PERSON], визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 191, ч.2 ст. 366, ч.3 ст. 366, ч.2 ст. 366 КК України, та встановлені обставини порушенння процедури видачі зазначеного ордеру та надання вказаного приміщення відповідача [PERSON] В зв'язку з чим, позивач вважає, що відповідач не має прав на користування належним позивачу ДП «Укркінохроніка» приміщенням [ADDRESS], знятись з реєстрації відповідач відмовляється, чим чинить перешкоди відповідачу. Крім того, 24.06.2014 позивач подав суду заяву про залишення позовних вимог в частині зобов'язання Печерського районного відділу Головного управління державної міграційної служби у місті Києві зняти [PERSON], [INFO], з реєстрації місця проживання у квартири [ADDRESS] та видати позивачу відповідну довідку про зняття [PERSON] з реєстрації за вказаною адресою /а.с.71-72/ без розгляду. Ухвалою суду від 25.06.2014 позовні вимоги про зобов'язання Печерського районного відділу Головного управління державної міграційної служби у місті Києві зняти [PERSON], [INFO], з реєстрації місця проживання у квартири [ADDRESS] та видати позивачу відповідну довідку про зняття [PERSON] з реєстрації за вказаною адресою залишено без розгляду. Ухвалою суду від 13.08.2014 за клопотанням позивача до участі у справі залучено співвідповідача Печерську районну у місті Києві державну адміністрацію./а.с.116-117/ Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладені в позові обставини, просила позов задовольнити. Представник відповідача Печерської районної у місті Києві державної адміністрації не заперечувала проти задоволення позову. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився. Разом з тим 12.08.2014 на адресу суду надійшли заперечення проти позову в яких просив застосувати до спірних правовідносин наслідки спливу строків позовної давності та відмовити в задоволені позову. Третя особа Печерський районний відділ Головного управління державної міграційної служби у м.Києві, повідомлена належним чином, в судове засідання свого представника не направила, просила розглядати справу у відсутність представника. Суд, вирішивши можливим розгляд справи у відсутність відповідача [PERSON], представника відповідача та представника третьої особи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, оголосивши заперечення представника відповідача [PERSON] - [PERSON], дослідивши матеріали кримінальної справи № 1-962/11, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків. На підставі пояснень позивача та наявних в матеріалах справи письмових доказів, судом встановлено наступні обставини. 14.03.2014 Печерським районним судом м.Києва було постановлено вирок по справі № 1-962/11, який набрав законної сили відповідно до ухвали Апеляційного суду м.Києва від 26.11.2013, и яким колишнього директора Державного підприємства «Українська студія хронічко-документальних фільмів» [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 191, ч.2 ст. 366, ч.3 ст. 366, ч.2 ст. 366 КК України та встановлено, що засуджений 26.12.2008 у невстановлений органами досудового слідства час, будучи службовою особою, знаходячись у своєму службовому кабінеті по [ADDRESS], перевищуючи свої службові повноваження, діючи умисно в інтересах [PERSON], з мотивів особистої приязні до [PERSON], в порушення ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», відповідно до якого приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженим на це органами, створеними державними підприємствами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд на підставі рішень відповідних громадян, без письмової заяви від останнього, про передачу останньому у власність [ADDRESS], та в порушення п.п. 20, 21, 22 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» затвердженою постановою Ради Міністрів Української РСР і Української Республіканської Ради професійних спілок від 11.12.1984 № 470, відповідно до якого громадяни беруться на квартирний облік за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства і відповідного профспілкового комітету, без проведення спільних засідання профкому та адміністрації ДП «Укркінохроніка», одноособово прийняв рішення, яке приймається колегіально, про надання приміщення, яке є нежитловим, у користування [PERSON], внаслідок чого завдав істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам юридичної особи-державного підприємства «Українська студія хронікально-документальних фільмів», створив обстановку й умови, що утруднюють виконання державним підприємством «Українська студія хронікально-документальних фільмів» своїх функцій - неможливості користування державним підприємством «Українська студія хронікально-документальних фільмів» нерухомим майном - приміщенням. Крім того, засуджений будучи службовою особою, 26.12.2008, у невстановлений органами досудового слідства час, знаходячись у своєму службовому кабінеті по [ADDRESS], діючи умисно, в інтересах [PERSON], будучи обізнаним, що спільне засідання адміністрації та профспілкового комітету ДП «Укркінохроніка» про надання начальнику відділу відеотєхнологїй ДП «Укркінохроніка» [PERSON] кв. [ADDRESS] не відбувалось, видав завідомо неправдивий документ-підписав протокол № 19/12 від 26.12.2008 спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету ДП «Укркінохроніка», який містив завідомо неправдиві відомості, а саме, що на спільному засіданні адміністрації та профспілкового комітету ДП «Укркінохроніка» прийнято рішення про надання начальнику відділу відеотєхнологїй ДП «Укркінохроніка» [PERSON] кв. [ADDRESS], і який містив підпис від імені [PERSON] виконаний іншою особою. В подальшому 29.12.2008, у невстановлений органами досудового слідства час, директор ДП «Укркінохроніка» [PERSON] будучи службовою особою знаходячись у своєму службовому кабінеті по [ADDRESS], діючи умисно в інтересах [PERSON], будучи обізнаним, що спільного засідання адміністрації та профкому ДП «Укркінохроніка» про надання приміщення, у користування [PERSON] не проводилось, видав завідомо неправдивий документ - підписав лист № 367 від 29.12.2009 на адресу Печерської районної у місті Києві державної адміністрації, у якому клопотав перед Печерською районною у місті Києві державною адміністрацію затвердити спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету ДП «Укркінохроніка» про надання житлової площі начальнику відділу відеотехнологій [PERSON], і в який внесені завідомо неправдиві відомості, а саме, що рішенням спільного засідання адміністрації та профкому ДП «Укркінохроніка» [PERSON] надано у користування приміщення кв.[ADDRESS]. В подальшому, розпорядженням Печерської районної в м. Києві державної адміністрації № 69 від 04.02.2009 «Про надання житлової площі працівникам підприємств, установ та організацій Печерського району» на підставі підроблених документів, а саме: протоколу № 19/12 від 26.12.2008 спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету ДП «Укркінохроніка» та листа директора ДП «Укркінохроніка» № 367 від 29.12.2008 щодо затвердження спільного рішення № 19/12 від 26.12.2008 адміністрації та профспілкового комітету ДП «Укркінохроніка» та надано житлову площу [PERSON], і виданий відповідно ордер № 011285 серії Б від 05.02.2009. Крім того, відповідно до довідки № 37/1 від 11.02.2014 приміщення [ADDRESS] перебуває у повному господарському віддані ДП «Українська студія хронікально-документальних фільмів» з 1939 року. Вказане приміщення є службовим та відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 2978/10-15 від 31.05.2010 не є житловим, оскільки не відповідає вимогам діючим ДБН В.2.2-1-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення.» Відповідно до ст. 59 ЖК Української РСР ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, виходячи з встановлених вироком суду неправомірних дій службової особи при вирішенні питання про надання як жилого приміщення, а також порушення порядку і умов надання вказаного приміщення як жилого, суд вважає наявними правові підстави згідно ч.1 ст.59 ЖК Української РСР для визнання недійсним ордера № 011285 серії Б від 05.02.2009, виданого Печерською районною в м.Києві державною адміністрацією на підставі розпорядженні № 69 від 04.09.2009, на квартиру [ADDRESS], виданого на ім'я [PERSON] Разом з тим, суд вважає наявними підстави згідно ч. 5 ст. 267 ЦК України не застосовувати позовну давність, вважаючи поважними причини її пропуску, оскільки обставини, які вказують на порушення прав позивача та недійсність оспорюваного ордеру, встановлені вироком суду, що набрав законної сили в цій частині в листопаді 2013 року. Разом з тим, вимоги позивача про виселення відповідача із займаного приміщення без надання йому іншого жилого приміщення задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Так, згідно ст.117 ЖК Української РСР у разі визнання ордера на жиле приміщення недійсним внаслідок неправомірних дій осіб, які одержали ордер, вони підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення. Якщо громадяни, зазначені в ордері, раніше користувалися жилим приміщенням у будинку державного або громадського житлового фонду, їм повинно бути надано жиле приміщення, яке вони раніше займали, або інше жиле приміщення. У випадках визнання ордер на жиле приміщення недійсним з інших підстав, крім випадку, передбаченого частиною першою цієї статті, громадяни, зазначені в ордері, підлягають виселенню з наданням іншого жилого приміщення або приміщення, яке вони раніше займали. Таким чином виходячи зі змісту заявленої вимоги про виселення та з встановлених вироком суду обставин, оскільки позивач на неправомірність дій відповідача [PERSON] не посилався та іншого судом не встановлено, суд вважає відсутні підстави згідно ч. 1 ст. 117 ЖК Української РСР, як просить позивач, для виселення останнього без надання йому іншого жилого приміщення. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial