Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в якому вказав, що 16.05.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно п.п. 1.1, 3.1 якого, [PERSON] отримав у позивача грошові кошти у розмірі 360 000,00 грн., що підтверджується розпискою позичальника від 16.05.2014 року та повинен повернути позикодавцю вказані грошові кошти у строк до 30.06.2014 року, однак у встановлений в договорі позики термін грошові кошти відповідачем не були повернуті [PERSON], у зв'язку з чим останній вимушений звернутися з вказаним позовом до суду. Просить стягнути на його користь з відповідача грошові кошти у розмірі 360 000,00 грн., та судові витрати в розмірі 3 600,00 грн. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заву про слухання справи без його участі, на задоволенні позову наполягає та не заперечує проти проголошення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідач на неодноразові виклики не з'явився, причини неявки суду не повідомив. 03.09.2014 року подав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи для складання заперечень на позов, однак так до суду і не з'явився , заяви про розгляд справи за його відсутності та заперечень на позов суду не надав, у зв'язку з чим, відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позик (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Судом встановлено, що 16 травня 2014 року між сторонами був укладений договір позики б/н за яким [PERSON] надав [PERSON] позику в розмірі 360 000,00 гривень. (а.с.4). На підтвердження даних обставин, відповідачем надана розписка (а.с.5). Згідно п.п. 1.1, 3.1 вказаного Договору, позикодавець передає у власність Позичальникові грошові кошти в сумі триста шістдесят тисяч гривень 00 копійок, а той, в свою чергу, повинен повернути вказану суму грошових коштів у строк до 30 червня 2014 року. Таким чином, між сторонами склалися зобов'язальні цивільно-правові відносини, які виникли у зв'язку з укладенням між ними договору позики. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач у встановлений умовами договору термін, гроші не повернув, отже, враховуючи усі докази по справі, які були надані суду позивачем, суд вважає, що його позовні вимоги повинні бути задоволені та з відповідача на його користь повинно бути стягнуто суму позики в розмірі 360 000,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають також стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі 3 600,00 грн., які були ним сплачені при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved