Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поновлення на роботі, визнання звільнення та не видачу трудової книжки незаконними, витребування трудової книжки, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав і суду пояснив, що він у відповідача працював з 03.03. по 11.04.2014р. на посаді фінансового директора. Наказом №56-п від 11.04.14р. на нього булу покладені обовязки в.о. генерального директора ДП «Артемсіль». З 30.05.2014р. по 01.07.2014р. він знаходився на лікарняному у м. Словянську. 06.06.14р. йому по телефону від відповідача повідомили що він звільнений. Однак він в різний законний спосіб повідомляв адміністрацію відповідача що він на лікарняному, і в першій декаді липня 2014р.(коли Артемівсь був звільнений від терористів) особисто відвіз на підприємство лікарняні і віддав їх заступнику директора по кадрам. Потім йому повідомили, що лікарняних немає на підприємстві. Тоді він 18.11.2014р. замовним листом направив їм два дубліката лікарняних листів і потім знову зясувалось, що і цих листів не отримував відповідач. Крім того йому не видали трудову книжку і він не мав можливості влаштуватися на другу роботу. Ні якої трудової книжки він на підприємстві не отримував і також не був ознайомлений з наказом про звільнення. Потім він дізнався, що був звільнений за ст. 40 п.4 КЗпП України, за прогули. Вважає своє звільнення не законним і просить поновити його на роботі, а також визнати незаконним не видачу трудової книжки, зобовязавши відповідача видати трудову, та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення по час винесення в суді рішення, з 30.05.2014р. по 15.09.2015р. в сумі 312974,61грн. Представник відповідача ДП «Артемсіль» [PERSON] позов не визнала надавши заперечення і пояснила, що підприємство діяло відносно позивача законно без порушень КЗпП. Що позивач знаходився на лікарняному на підприємстві відомо не було, так як ні яких лікарняних від нього вони не отримували. Крім того, [PERSON] коли був в.о. директора дав усну вказівку віддати йому його трудову книжку, що відділ кадрів і зробив, однак розписатися в журналі відмовився. Про це був складений акт. Крім того наказом №274к від06.007.2015р. посада фінансового директора була скорочена. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Вислухавши сторони, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] працював на ДП «Артмесіль» з 03.03. по 11.04.2014р. на посаді фінансового директора. Згідно копії наказу №56-п від 11.04.14р. на нього булу покладені обовязки в.о. генерального директора ДП «Артемсіль» /а.с.37/. Як вбачається з копії наказу №191к від 02.06.14р. по ДП «Артемсіль» [PERSON] згідно наказу МАПП України №13к від 30.06.14р. був увільнений від обовязків в.о. директора і повернутий на посаду фінансового директора з оплатою за виконану роботу /а.с.38-39, 43/. Згідно копії наказу №282к від 18.08.2014р. [PERSON] був звільнений з посади фінансового директора ДП «Артемсіль» з 02.06.14р. по ст.40 п.4 КЗпП України, за прогули /а.с.40-41/. Відмітки в цьому наказі про ознайомлення з ним [PERSON] відсутні. Також в цьому наказі не вказано на скількох аркушах були підстави на його звільнення. Як вбачається з листа від 24.07.2015р. від головного лікаря міської лікарні №1 м. Словянська оригінали лікарняних листів АГК №926722 з 30.05. по 13.06.2014р. та АГК №926723 з 16.06. по 27.06.2014р. були видані [PERSON] про що є запис в журналі обліку видачі лікарняних листів /а.с.16, 116/. Згідно копії опису замовного листа з повідомленням на адресу ДП «Артемсіль» 18.11.2014р. [PERSON] були відправлені його дублікати лікарняних листів. А згідно відповіді Центру поштового звязку №7 в м. Краматорську 18.11.2014р. на адресу «Артемсіль» [PERSON] відправив замовний лист який був отриманий 21.11.14р. за дорученням під розпис обробник інформаційних матеріалів [PERSON] /а.с.4, 101/. Таким чином суд вважає, що представник відповідача безпідставно не визнає факт отримання лікарняних листів від [PERSON] підприємством «Артемсіль», тому звільнення [PERSON] вважає незаконним і позовні вимоги про його поновлення на роботі необхідно задовольнити. Відповідачем до суду наданий акт від 12.05.2014р. складений і підписаний [PERSON], Гордієнко, Петриєнко про те, що 12.05.14р. за усним розпорядженням [PERSON] йому в кабінет була занесена його трудова книжка, без внесення запису в книгу видачі трудових книжок /а.с.88/. Допитана в якості свідка [PERSON], яка працює ДП «Артемсіль», підтвердила факт видачі трудової книжки [PERSON] за командою заступника директора [PERSON] і відмову позивача розписатися про її отримання. Суд вважає,що [PERSON] дає не правдиві показання про видачу трудової книжки, так як вона працює у відповідача і залежить від цього підприємства. Свідок [PERSON] пояснив, що він працював у ДП «Артемсіль» в якості зам директора по кадровим питанням до 21.06.14р. Звільнився за згодою сторін. 12.05.2014р. не давав команду [PERSON] віднести і віддати [PERSON] його трудову книжку. Крім того кадровик не бає права віддавати трудову книжку робітнику без його розпису в книзі видачі трудових книжок. Свідок [PERSON] пояснила, що вона на «Артемсілі» працювала старшим референтом ген. Директора і 12.05.14р. знаходилась в приймальній у [PERSON] і не бачила, що йому [PERSON] заносила трудову книжку. Свідок [PERSON] пояснив, що в травні 2014р. був фінансовим директором на «Артемсілі». 12.05.14р. він з ранку знаходився в кабінеті у [PERSON] так як зустрічались з дилерами. Потім [PERSON] уїхав а вони пішли в його кабінет. Передачі трудової книжки [PERSON] [PERSON] не бачив. Суд вважає, що свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] дають правдиві і обєктивні показання, так як вони ніяким чином не залежать в теперішній час від відповідача і були безпосередніми свідками досліджених судом обставин 12.05.14р. Таким чином, відповідач безпідставно і бездоказово наполягає на тому, що позивачу 12.05.2014р. була видана його трудова книжка, і тому, суд вважає що в сій частині позовні позивача доведені і підлягають задоволенню. Згідно довідки №55 від 13.05.2015р. що середньомісячна заробітна платня [PERSON] як фінансового директора ДП «Артемсіль» становила 11448,99грн. /а.с.34/. Згідно постанови Пленуму ВС України, №9 від 06.11.1992р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» - розглядаючи трудові спори, повязанні зі звільненням за ч.1 ст.40 КЗпП України, у випадку, коли працівника звільнено без законних підстав… суд визнає звільнення неправильним і зобовязує …власника виплатити цьому працівнику заробітну плату за час вимушеного прогулу (ч.2 ст.235КЗпП України). Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення на його користь середньо заробітної плати за час вимушеного прогулу, суд вважає підлягають частковому задоволенню, а саме за період з 02 червня 2014р. по 15 вересня 2015р. в сумі 177495,34грн., враховуючі довідку про середню заробітну платню позивача.

Outcome: partial