Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат за період навчання. В обґрунтування позову вказують, що [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ України з 15.08.2012 року по 22.04.2014 року. У 2012 був зарахований курсантом 1-го курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів слідства та дізнання міліції освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» до Одеського державного університету внутрішніх справ ( далі - ОДУВС), був поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання та присвоєно звання «рядовий міліції» про що свідчить витяг з наказу ОДУВС від 15.08.2012 №82 о/с. Відповідно до указу Президента України № 77/96 від 23.01.1996 року «Про заходи реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», постанови КМУ від 22.08.1996 року № 992 «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснюється за державним замовленням», наказу МВС України від 14.05.2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» між ОДУВС з одного боку, Головним управлінням МВС України в Автономній Республіці Крим з іншої сторони, та громадянином [PERSON], [INFO], був укладений договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ. Згідно з п. 2.1 договору Університет зобов'язаний забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно з навчальним планами та програми і вимогами освітньо-кваліфікаційного рівнів, харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України, працевлаштування випускника після закінчення повного курсу навчання та одержання відповідної кваліфікації. Згідно п. 2.3 договору зобов'язана виконувати в повному обсязі навчальну програму відповідної фахової спрямованості та освітньо-кваліфікаційного рівня, сумлінно ставитись до навчання, оволодіти теоретичними знаннями і практичними навичками, сучасними методами роботи з обраної спеціальності, не допускати порушень службової дисципліни, складати іспити, заліки, проходити практику та стажування, передбачені навчальними планами і програмами, виконувати навчально-методичні вимоги науково-педагогічного складу, виконувати правила внутрішнього розпорядку університету, дотримуватися вимог законодавства України та нормативно правових актів з питань проходження служби в ОВС. 16.04.2014 року курсант 2-го курсу [PERSON] звернувся до керівництва університету з рапортом про звільнення за власним бажанням. Відповідно до наказу ОДУВС від 22.04.2014 року № 40 о/с відповідач був відрахований за власним бажанням та звільнений з органів внутрішніх справ України. Таким чином Відповідач не виконав умови Договору, а саме п.п. 2.3.1, 2.3.2., 2.3.6 п. 2.3., а також порушив п. 3 Договору, в якому передбачені підстави на відшкодування витрат на підготовку, а саме дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладів МВС Україні у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушення нею дисципліни. Згідно з розрахунком вартості і утримання курсанта [PERSON] повинен відшкодувати витрати на суму 22 870, 49 ( двадцять дві тисячі вісімсот сімдесят гривень 49 копійок), які МВС України затратило на його утримання в університеті. Враховуючи вищевикладене позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Одеського державного університету внутрішніх справ 22 870, 49 ( двадцять дві тисячі вісімсот сімдесят гривень 49 копійок) та витрати зі сплати судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, про підтримання позовних вимог, з проханням розглядати справу у його відсутності та згодою на постановлення заочного рішення. У зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача та постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи відповідно до положень ст. 74 ЦПК України, повідомлений належним чином. У зв'язку з зазначеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення, відповідно до положень ст.ст. 224-226 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно наказу т.в.о. ректора Одеського державного університету внутрішніх справ № 82 о/с від 15.08.2012 року [PERSON] зарахований курсантом на навчання до Одеського державного університету внутрішніх. 03.09.2012 року між ОДУВС та відповідачем укладено договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ. Згідно наказу Одеського державного університету внутрішніх № 40 о/с від 22. 04.2014 року відповідач відрахований з університету та звільнений з органів внутрішніх справ України за власним бажанням. З розрахунку фактичних витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції [PERSON] № 277 від 23.10.2014 р. вбачається, що заборгованість за період з 15.08.2012 р. по 17.04.2014 р. становить 22 870, 49 грн. та складається із: - 5094,57 - грошове забезпечення; - 959,86 грн. - нарахування на заробітну плату; - 1523,00 грн. - речове забезпечення; - 8849,77 грн. - харчування; - 6443,29 грн. - комунальні послуги. Згідно зі ст. 627 ЦК України передбачено свободу договору та визначено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно п. 3.1. договору про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість є підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку. Постановою Кабінету Міністрів України № 313 від 01 березня 2007 року затверджено «Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ», яким передбачено, що відшкодування витрат проводиться за договором про підготовку фахівця в навчальному закладі. У разі відмови особи (курсанта) добровільно відшкодувати витрати, що пов'язані з її навчанням, ця сума стягується в судовому порядку. Згідно п. 3 «Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», що затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 964 від 12 липня 2006 року, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, які пов'язані з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Згідно наданого позивачем розрахунку, сума фактичних витрат, що пов'язані з утриманням позивача під час навчання складає 22870, 49 грн. Аналізуючи приведені вище норми права та співвідношуючи їх з фактично встановленими в судовому засіданні обставинами справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Outcome: approved