Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Андрієвицької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Андрієвичі, вул. Західна, 8, Ємільчинського району, Житомирської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], мотивуючи тим, що вона померла 12.05.2016 року, після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку. Згідно заповіту позивач є спадкоємцем вказаного житлового будинку, який належав померлій матері. Після смерті [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса Новоград-Волинської державної нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 130 ч. 4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). [PERSON] померла 12.05.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №284413 від 13.05.2016 року. Відповідно до заповіту від 14.08.1989 року [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, та все те, що буде належати їй на час смерті, заповіла своїм синам [PERSON] та [PERSON] порівну. Із заяви [PERSON] слідує, що він відмовився від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 12.05.2016 року, на користь свого брата [PERSON]. Згідно довідки КП «Новоград-Волинське МБТІ» №269 від 29.12.2016 року право власності на житловий будинок №8 по вул. Західна в с. Андрієвичі Ємільчинського району Житомирської області за [PERSON] не зареєстровано. Постановою державного нотаріуса Новоград-Волинської державної нотаріальної контори від 25.05.2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок після смерті [PERSON], в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок. Відповідно до ст.1235 ч.1 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Визнання представником відповідача пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлений позов про визнання права власності на житловий будинок слід задовольнити, визнавши [PERSON] в порядку спадкування за заповітом власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: с. Андрієвичі, вул. Західна, 8, Ємільчинського району Житомирської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved