Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, вказуючи те, що 21 липня 2012 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]. Померла залишила заповіт, яким заповідала все належне їй майно У встановлений законом шестимісячний строк вона звернулася до Третьої черкаської Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак отримала відмову, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу на ? частину квартири. Тому звернулася за захистом своїх прав до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на ? частину квартири [ADDRESS]. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, скерував до суду заяву в якій просив справу розглядати в його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що 21 липня 2012 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СР № 193241, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції від 23.07.2012 року. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді ? квартири [ADDRESS]. Відповідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За життя [PERSON] залишила заповіт, яким заповідала своє майно позивачці (27.08.1997 р. № 2-1756). Як пояснила в судовому засіданні позивач, в установлений законом строк вона, як спадкоємець за заповітом подала заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері. Однак оформити спадщину вона на даний час не може, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу а саме свідоцтво про право власності на ? частину квартири. Як вбачається із наданих суду доказів, а саме відмови нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу, остання не може оформити свої спадкові права внаслідок відсутності правовстановлюючого документу\~на спадкове майно (відмова нотаріальної контори\~ № 684/02-17 від 30 липня 2015 року). У відповідності з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи зібрані по справі докази\~\~в їх сукупності, суд\~\~вважає, що позивач\~\~будучи спадкоємцем за заповітом, з незалежних від нього\~\~підстав позбавлений можливості оформити право власності в нотаріальному порядку на спадкове майно, належність якого спадкодавцю документально підтверджена, чим порушені права та законні інтереси позивача. За таких обставин суд, вважає, що позов повністю обґрунтований та такий, що підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved