Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування витрат, повязаних з утриманням у навчальному закладі в розмірі 40743,81 гривень, та витрат по оплаті судового збору 1600,00 гривень. В позові посилається на те, що 01.09.2010 року між Київським національним університетом внутрішніх справ (КНУВС), правонаступником якого є Національна академія внутрішніх справ (НАВС) та відповідачем було укладено договір № 326 про підготовку фахівця, який пізніше було доповнено Додотковим договором № 1 від 01.09.2012 року. Відповідно до умов вищезазначеного договору, відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і забовязався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ-відшкодувати витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі. З 01.09.2010 року по 15.03.2014 року відповідач перебував на державному забезпеченні. Наказом НАВС № 005 від 15.03.2014 року отримав базову вищу освіту та диплом бакалавра права. Наказом ГУМВС України в Запорізькій області № 212 о-с від 11.06.2015 року відповідача звільнено з ОВС у запас Збройних сил України на підставі поданого ним рапорту з 24.04.2015 року за п.64-ж (за власним бажанням) Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просить розглядати справу за їх відсутності. Відповідач в судове засідання двічі не зявився, причину неявки суду не повідомив, заперечень до позову не надав. Виходячи з наведених обставин, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. В судовому засіданні встановлено, що 01.09.2010 року між Київським національним університетом внутрішніх справ та [PERSON] було укладено договір № 326 про підготовку фахівця бакалавру за напрямом правознавство (а.с.15), до якого 01.09.2010 року укладено додатковий договір №326. За п.2.1.3 договору, виконавець забовязаний забезпечити відповідача харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням Послслуги відповідачу були надані в повному обсязі. Відповідно до п. 2.3.6 Договору, в разі, якщо відповідач забовязався у разі звільнення з ОВС по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими п.3 Договору відшкодувати у повному обсязі фактичні витрати, поязані з утриманням у навчальному закладі згідно з затверженим розрахунком. П.3.3 Договору передбачено, що однією з підстав відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи начальницького складу ОВС із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням. З 01.09.2010 року по 15.03.2014 року відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Наказом ГУМВС України в Запорізькій області №212о-с від 11.06.2015 року [PERSON] звільнено з ОВС на підставі поданого ним рапорту з 24.04.2015 року за п.64ж за власним бажанням у запас Збройних сил (а.с.24-26) За довідкою бухгалтерії НАВС фактичні витрати на утримання курсанту за надані йому освітні послуги за період навчання з 01.09.2010 року по 15.03.2014 року 1292 діб, складає 40743,81 грн. (а.с.27-38). Распорядженням КМУ від 27.08.2010 року № 1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів МВС» КНУВС реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст.525-526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості в розмірі 40743,81 гривень. Також, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача варто стягнути судові витрати, які поніс позивач по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 гривень.

Outcome: approved