Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому, з урахуванням зміни позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача на користь КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» 12570,63 грн. - заборгованість за надані послуги з централізованого опалення (ЦО); 6973,53 грн. - заборгованість за постачання гарячої води (ГВП). Свої вимоги обґрунтовує тим, що квартира за адресою: [ADDRESS] під`єднана до внутрішньо будинкової системи теплопостачання, а отже відповідач є споживачем послуг, наданих позивачем При цьому, свої зобов`язання зі сплати наданих позивачем послуги відповідач виконує неналежно, внаслідок чого утворилась заборгованість. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження. 03.09.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому вона проти задоволення позовних вимог заперечувала посилаючись на те, що посилання позивача на вимоги та положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-ІУ, є незаконними та безпідставними, оскільки 09.11.2017 року Верховною Радою України був прийнятий Закон «Про житлово-комунальні послуги» №2189-УІІІ, який набрав чинності 09.06.2018 року, а 01.05.2019 року був введений в дію. Необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов`язок, а не право сторін. З боку позивача жодного разу не надходила пропозиція щодо укладення договору про надання послуг з теплопостачання та постачання гарячої води з зазначенням цін (тарифів) на житлово-комунальні послуги. До суду також позивачем не надано доказу про те, що відповідач відмовилась від укладення такого договору. Отже, за відсутності договору між КОМУНАЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» та відповідачем, як споживача, вважає, що в даному випадку відсутній предмет спору. На підставі викладеного просила відмовити у задоволенні позову. 21.09.2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій він зазначив, що відповідно до абз. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630. На виконання вимог Закону позивачем підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а отже може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а споживач отримує такі послуги оскільки від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався) та має здійснювати оплату виставлених рахунків. Зазначив, що долучений до матеріалів справи розрахунок заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] детально відображає нарахування, оплати споживача, спожиті Гкал, м. куб. води, а тому є належним та допустимим та відповідає нормам ст. 76-81, 95 ЦПК України та встановлює споживання відповідачем таких послуг у вказаному обсязі. На підставі викладеного просив позов задовольнити. 21.09.2021 року від позивача надійшла заява про зміну розміру позовних вимог. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської держави адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (далі - Позивач) видано ліцензії на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку із чим КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» здійснює з 01.05.2018 надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (далі - послуги) регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV та Правилами надання послуг з централізованої опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надані послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630. Відповідно до п. 8 Правил та Закону послуги надаються споживачеві згідно з договором, п оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення постачання гарячої води, такий договір є договором приєднання. На виконання вимог Закону КП«КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», на підставі типового договору, підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 23.03.2018 № 34 (5085). Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов договору є факт отримання послуг Споживачем. Квартира за адресою [ADDRESS] під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а отже [PERSON] , є споживачем послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води. Відповідач від послуг централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався). Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін Позивач надає послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води, щомісячно надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а Відповідач споживає надані послуги та зобов`язаний оплатити їх вартість. Відповідно до ст. 20 Закону, п. п. 18, 20, 30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у встановлені строки. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Проте, відповідач своєчасно не сплачував за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість, яка з 01.05.2018 року по 30.04.2021 року становить 12570,63 грн. - заборгованість за надані послуги з централізованого опалення (ЦО); 6973,53 грн. - заборгованість за постачання гарячої води (ГВП). Відповідач заперечуючи проти вимог зазначила, що необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов`язок, а не право сторін, а тому у зв`язку з його відсутністю, вимоги позивача є необґрунтованими, на що слід зазначити наступне. Відповідно до абз. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630. Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до ч. 7 статті 26 Закону договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. На виконання вимог Закону КОМУНАЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а отже може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Відповідно до норм Цивільного Кодексу України встановлено, якщо особа вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, то договір вважається укладеним. Підключення будинку до мереж централізованого опалення та постачання гарячої води свідчить про надання послуг Позивачем. Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а споживач отримує такі послуги оскільки від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався) та має здійснювати оплату виставлених рахунків. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (Постанова судової палати у цивільних та господарських справах Верховного суду України від 20.04.2016 року справа 6-2951цс15). Відповідач заперечуючи проти позову також зазначила, що розрахунок наданий позивачем є невірним, а тарифи необґрунтовані, на що слід зазначити наступне. Долучений до матеріалів справи розрахунок заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] детально відображає нарахування, оплати споживача, спожиті Гкал, м. куб. води, а тому є належним та допустимим та відповідає нормам ст. 76-81, 95 ЦПК України та встановлює споживання відповідачем таких послуг у вказаному обсязі. Щодо тарифів, за якими здійснювалось нарахування вартості наданих послуг, то повідомляємо, що розрахунок заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] проводився згідно тарифів закріплених у Постановах Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, інформація про які є загальнодоступною та загальновідомим фактом, що офіційно опублікований та у відповідності до ч. 3 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Інформуємо, що розмір тарифів, який застосовувався за спірний період містився в розрахунку що долучений до позовної заяви. Крім того, вся інформація (загальна вартість щомісячного платежу, тарифи, кількість споживання послуг) міститься в щомісячних квитанціях, які щомісячно надаються споживачам таких послуг. Слід відмітити, факт підключення будинку до централізованого опалення в опалювальний спірний період підтверджується нарядами, які наявні в матеріалах справи та оформленими відомостями обліку споживання теплової енергії мешканців будинку [ADDRESS] . (Відомості про споживання теплової енергії наявні в матеріалах справи). Отже, підключення будинку до мереж централізованого опалення та постачання гарячої води свідчить про надання послуг Позивачем. Таким чином, на підставі вищенаведених доказів, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку в будинку за адресою: [ADDRESS] , в період виникнення заборгованості надавались в повному обсязі, а тому заперечення відповідача є необґрунтованими. Отже судом достовірно встановлено, що відповідачем не виконані свої зобов`язання щодо оплати наданих послуг. Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: 12570,63 грн. - заборгованість за надані послуги з централізованого опалення (ЦО); 6973,53 грн. - заборгованість за постачання гарячої води (ГВП). Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved