Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: виконавчий комітет Роменської міської ради Сумської області, про усунення перешкод у вихованні дитини і встановлення порядку спілкування в неповнолітньою дитиною. Свої вимоги мотивував тим, що з 09 серпня 2014 року до 13 березня 2017 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] На даний час вони з відповідачкою проживають окремо. Дитина проживає разом з відповідачкою. Він любить свою доньку , надає їй матеріальну допомогу , сплачує аліменти. В той же час відповідачка постійно синить перешкоди його участі у вихованні доньки, фактично позбавивши його можливості спілкуватися з дитиною. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради визначив способи його участі у вихованні дитини та спілкування з нею і встановив йому дні та години зустрічей . Проте відповідачка продовжує чинити перешкоди його участі у вихованні доньки, позбавляючи можливості спілкування з дитиною, не дає йому зустрічатися і бачитися з дитиною. Тому просив зобовязати [PERSON] не чинити йому перешкоди участі у вихованні доньки та спілкуванні з дитиною [PERSON], [INFO] та визначити йому осіб участі у вихованні доньки [PERSON], [INFO] , а саме: надати систематичні побачення з донькою [PERSON], [INFO], та відвідання дитиною місця його проживання з можливістю спільного відпочинку в першу та третю суботу і другу та четверту неділю щомісяця з 10-00 години до 15-00 години за місцем його проживання в [INFO] , з поверненням за місце проживання [PERSON] о 15 годині. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовільнити та пояснив, що відповідачка не надає йому можливості спілкуватися з дочкою. На даний час він проживає в будинку разом з батьками. В будинку маються всі необхідні умови для проживання та виховання дитини. Його батьки також бажають спілкуватися з внучкою. Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечувала та пояснила, що позивачу було визначено дні побачення з дитиною, але в ці дні він до дитини не приходив, в дитячий садок до доньки не ходить. Коли дочка хворіла він не допоміг. Вона не заперечує проти спілкування дитини з батьком , в той же час просила щоб дані побачення проходили в її присутності з 10 год. до 13 год. Представник третьої особи виконавчого комітету Роменської міської ради в судовому засіданні не заперечувала проти позову та пояснила , що побачення батька з дитиною в присутності матері відбувається до досягнення дитиною 3 річного віку. На даний час [PERSON] виповнилося 3 роки, тому підстав для проведення побачень батька з донькою в присутності матері не має. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 9 серпня 2014 року [PERSON] та [PERSON] ( на даний час нею змінено прізвище на Петрюк) перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 13 березня 2017 року (а.с.6). Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матірю [PERSON] в м.Ромни , бул.Свободи, 2 / 77 . З часу розірвання шлюбу у позивача почалися непорозуміння з відповідачкою з питань участі у вихованні дитини та побачень з дитиною. Тому позивач звернувся до органу опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області для вирішення питання про визначення способу його участі у вихованні дитини та спілкування з нею. Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області від 20.09.2017 року № 143 [PERSON], який зареєстрований за адресою [INFO], установлено такі дні та години зустрічей з його малолітньою донькою [PERSON], [INFO] : у середу з 18 год. до 20 год. , у неділю з 9 год. до 12 год. у присутності матерії дитини (а.с.9). Однак, відповідачка ігнорує рішення, продовжує чинити перешкоди в спілкуванні позивача з донькою та участі у вихованні доньки, що фактично не заперечувала і сама відповідачка в судовому засіданні та в письмових запереченнях , де вказувала, що в звязку з її незадовільним станом здоровя побачення позивача з донькою переносилися. В свою чергу позивач [PERSON], позитивно характеризується за місцем , проживає разом з батьками в с.Бобрик в будинку № 91 по вул. Шевченка. Житловий будинок площею 51, 7 кв. м., в будинку є 3 житлові кімнати, водопровід, каналізація, гаряче водопостачання, газове опалення. За місцем проживання [PERSON] характеризується позитивно (а.с.7, 10). Відповідно до довідки директора ТОВ « Заводу Кобзаренка» працює [PERSON] на ТОВ «Завод Кобзаренка» на посаді чистильника металу , виробів, відливок та деталей з 30 червня 2016 року по даний час. За період роботи зарекомендував себе з позитивної сторони як сумлінний працівник, який добре знає справу, завдання виконує якісно і вчасно. Користується авторитетом та повагою серед колег. У спілкування стриманий. Відповідальний. Приймає участь у громадському житті колективу (а.с.8). Згідно довідки директора ТОВ «Завод Кобзаренко» від 13.07.2017 року № 140 [PERSON] сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1 / 4 частини усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь матері [PERSON] (а.с.11). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матірю. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, зобовязані піклуватися про духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї. У відповідності до ст. 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст. ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. За змістом ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. У відповідності з вимогами ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоровя одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Таким чином, законодавством України закріплено рівний обов'язок батьків, в тому числі тих, що мешкають окремо від дитини, брати участь у вихованні дитини, окрім того, законодавством зобов'язано батьків вирішувати всі питання виховання дитини спільно. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що між сторонами існує конфліктна ситуація, і вони не можуть погодити порядок участі батька у вихованні доньки та спілкуванні з ним, у звязку з чим позивач бажає вирішити спір, який існує між ним та відповідачкою щодо його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, в судовому порядку. Позивач бажає спілкуватися з донькою , приймати участь у її вихованні, тому його порушене право підлягає захисту шляхом зобовязання відповідачки [PERSON] не чинити перешкоди участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] Та визначення способу його участі у вихованні та спілкуванні з донькою. При визначенні способу участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною суд враховує вік та стан здоровя дитини, доброзичливе відношення позивача до дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Суд переконаний, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дітьми повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини , її розвитку, оскільки спілкування дітей з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Отже суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні дочки, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини. Сама відповідачка не заперечувала в судовому засіданні проти надання позивачу систематичних побачень з дитиною , в той же час про вважала, що дані побачення повинні проходи в її присутності , оскільки позивач необізнаний з приводу режиму харчування та сну доньки, в що вона одягається , якими іграшками грається , скільки часу їй необхідно для відпочинку та інше. В той же час суд не може прийняти до уваги дані заперечення, оскільки відповідачкою в судовому засіданні не доведено жодних обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною за місцем його проживання буде перешкоджати її нормальному розвитку та буде становити якусь небезпеку для дитини. Крім того, суд бере до уваги ті обставини, що у відповідності до наданих доказів, позивач проживає в будинку разом з своїми батьками , в якому є три житлові кімнати внаслідок чого має можливість спілкуватися зі своєю дочкою за місцем свого мешкання. Також, суд бере до уваги надану характеристику з місця проживання та роботи позивача у відповідності до яких він характеризується позитивно. Крім того, враховуючи негативні відносини позивача та відповідачки, суд вважає, що побачення доньки з батьком мають відбуватись без присутності матері, оскільки у разі спільного перебування разом з дитиною обох батьків одночасно, створена ними атмосфера напруженості та знервованості, буде суперечити психологічному стану дитини. Тому суд прийшов до висновку , що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved