Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 50 000 грн. та судового збору в сумі 500 грн., посилаючись на те, що 15.08.2014 року відповідачем [PERSON] від позивача [PERSON] були отримані грошові кошти у сумі 50 000 грн., з зобов'язанням повернути позичені кошти у строк до 15.09.2014 року. Однак на день звернення суду відповідач кошти не повернув, чим порушує умови договору позики. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався (а.с.21; 23; 25). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надходило повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. 15.08.2014 року відповідачем [PERSON] від позивача [PERSON] були отримані грошові кошти у сумі 50 000 грн., з зобов'язанням повернути позичені кошти у строк до 15.09.2014 року, що підтверджується розпискою (а.с.4). Відповідно до ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, згідно вимог ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 25.11.2014 року позивач звертався до [PERSON] з письмовою вимогою повернути борг за договором позики від 15.08.2014 рок, однак дана вимога залишилась проігнорованою з боку відповідача (а.с.5). Поскільки позивач виконав умови позики, надавши відповідачу грошові кошти у розмірі 50 000 грн., а відповідач в свою чергу не повернув вказану суму у визначений договором термін, тому сума у розмірі 50 000 грн. підлягає стягненню в судовому порядку. Згідно ст.88 ЦПК України поскільки задоволено позов у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 500 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду. На підставі вищевикладеного та ст. ст. 526, 530, 533, 536, 610, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved