Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 1627 грн. 19 коп. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.06.2014 року між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] було укладено поліс №АІ/2800706 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «АЗЛК-2140», реєстраційний номер 60533НА. 04.03.2015 року в м. Запоріжжі на перехресті вулиць Артема та Анголенко відбулася дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль «Daewoo LANOS», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] та забезпечений транспортний засіб «АЗЛК-2140», реєстраційний номер 60533НА, яким керував [PERSON] Відповідно до постанови Запорізького районного суду Запорізької області від 01.04.2015 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] 17.03.2015 року [PERSON] звернувся до АТ «ПРОСТО-страхування» із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] зазнав матеріальної шкоди внаслідок пошкодження його власності автомобіля «Daewoo LANOS», реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до калькуляції № 106461 від 26.05.2015 року вартість відновлювального ремонту становить 1627 грн. 19 коп. 28 травня 2015 року [PERSON] звернувся до АТ «ПРОСТО-страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування. Дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 23.06.2015 р. співробітниками АТ «ПРОСТО-страхування» було складено страховий акт № 106461, відповідно до якого страхове відшкодування становить 1627 грн. 19 коп. Відповідно до платіжного доручення № 9523 від 25.06.2015 р. АТ «ПРОСТО-страхування» виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 1627 грн. 19 коп. Таким чином, фактичні витрати страхової компанії, повязані з цим страховим випадком складають 1627 грн. 19 коп. Позивач зазначає, що з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди [PERSON], всупереч вимогам Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до АТ «ПРОСТО-страхування» не звертався. З урахуванням викладеного, у відповідності до ст.\~1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач вважає, що вказані витрати підлягають стягненню з відповідача. В судове засідання представник позивач не зявився, надав до суду клопотання від 07.06.2016 р. в якому підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, заперечень на позов не подав. У звязку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 20.06.2014 року між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] було укладено поліс №АІ/2800706 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «АЗЛК-2140», реєстраційний номер 60533НА. 04.03.2015 року в м. Запоріжжі на перехресті вулиць Артема та Анголенко відбулася дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль «Daewoo LANOS», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] та забезпечений транспортний засіб «АЗЛК-2140», реєстраційний номер 60533НА, яким керував [PERSON] Відповідно до постанови Запорізького районного суду Запорізької області від 01.04.2015 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON], у звязку з чим його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 17.03.2015 року [PERSON] звернувся до АТ «ПРОСТО-страхування» із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] зазнав матеріальної шкоди внаслідок пошкодження його власності автомобіля «Daewoo LANOS», реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до калькуляції № 106461 від 26.05.2015 року вартість відновлювального ремонту становить 1627 грн. 19 коп. 28 травня 2015 року [PERSON] звернувся до АТ «ПРОСТО-страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування. Дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 23.06.2015 р. співробітниками АТ «ПРОСТО-страхування» було складено страховий акт № 106461, відповідно до якого страхове відшкодування становить 1627 грн. 19 коп. Відповідно до платіжного доручення № 9523 від 25.06.2015 р. АТ «ПРОСТО-страхування» виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 1627 грн. 19 коп. Таким чином, фактичні витрати страхової компанії, повязані з цим страховим випадком складають 1627 грн. 19 коп. Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього Закону. Згідно з п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 вказаного закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обовязок, він має підтвердити це документально. З повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] всупереч Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до позивача не звертався, хоча згідно умов договору страхування та вимог чинного законодавства, мав це зробити протягом трьох днів з моменту настання дорожньо-транспортної пригоди. З таким повідомленням лише 17.03.2013 року до ПрАТ «ПРОСТО-страхування» звернувся [PERSON] Оскільки [PERSON] добровільно не сплатив позивачу суму витрат по виплаті страхового відшкодування, суд вважає позовні вимоги ПрАТ «ПРОСТО-страхування» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати відшкодування, не спростував наданий позивачем розрахунок чи обставин на які посилається позивач, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved