Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, обґрунтовуючи позовні вимоги, тим, що після смерті спадкодавця, спадкоємиць за законом звернувся до нотконтори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове нерухоме майно. В судове засідання позивач та його представник не зявились попередньо надавши до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Від відповідача та третьої особи до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечували. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, подані заяви сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 15 квітня 2000 року, помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08.09.2015 року серія І-КЕ №303199. Після померлого залишилось спадкове нерухоме майно у вигляді земельної частки (пай) ділянка за №461 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,79га., яка розташована на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області Дана земельна ділянка підтверджується Випискою з книги сертифікатів направо на земельну частку пай № 708/01-30 від 02.03.2016р. щодо сертифікату серія ПЛ № 0294452 та довідкою № 02-33/535 виданою Рунівщанською сільською радою 05.10.2015 року. Також встановлено, що єдиним спадкоємцем за законом першої черги є [PERSON], [INFO], який є сином померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження (повторно)серія І-КЕ № 246135 від 18.06.2016 р. Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.10.2016 року, встановлено, що після смерті померлого, єдиний спадкоємець першої черги, - [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини, але в проведенні відповідних нотаріальних дій йому було відмовлено, оскільки у спадкоємця відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну частку пай. За таких обставин Позивач був змушений звернутися до суду з метою визнання права власності на земельну ділянку. Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає, що відсутність правовстановлюючого документу, що засвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку, позбавляє спадкоємця можливості відповідно до вимог чинного законодавства оформити свої спадкові права на нього та одержати свідоцтва про право на спадщину. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Згідно частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Пунктом 3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13, роз»яснено, що за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За даних обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, шляхом визнання за позивачем, як за спадкоємцем за законом права власності на спадкове нерухоме майно після померлого [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved