Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надмірно сплачених крштів. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що відповідач знаходився на обліку управління як отримуване компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги ( далі компенсація ). Компенсація призначається та виплачується згідно із Законом України « Про соціальні послуги» та Порядок призначення та виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги від 29 04 2004 року. На підставі проведеної Управлянням перевірки інформації про доходи майнового стану, було виявлено, що [PERSON] , який своєчасно не надав інформацію про працевлаштування , що призвело до надміру нарахованих коштів у сумі 1287,74 грн. Відповідачу надано повідомлення від 29 01 2019 р. про повернення коштів, однак на повідомлення відповідач не відреагував, кошти не повернуті. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача надміру виплачені кошти у розмірі 1287,74 грн. та судовий збір у розмірі 1921 грн. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Представник позивача Титаренко І.Г. до початку судового засідання подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі, про відкладення не подавав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , звернувся до органу праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної у місті ради із заявою про призначення усіх видів соціальних допомог, компенсацій (а.с. 9). На підставі поданих документів, Довгинцівським УПСЗН м. Кривий Ріг було прийнято рішення про призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги за період з 10 вересня 2015 року по 05 вересня 2026 року (а.с. 8). В ході проведення перевірки було встановлено, що [PERSON] у період з 27.03.2018 року по 13.09.2018 року працював на ТОВ «Монтажспецконструкція» (а.с. 7). Так, у зв`язку із неповідомленням відповідачем управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради про факт працевлаштування, позивачем з 01.11.2018 року припинено виплати [PERSON] соціальної допомоги та зобов`язано повернути переплачену суму соціальної допомоги, про що [PERSON] було надіслане повідомлення про припинення надання соціальної допомоги із повідомленням про необхідність повернення переплаченої суми соціальної допомоги у сумі 1287,74 грн., які відповідачем були залишені поза увагою (а.с. 4- повідомлення, а.с. 5 - розрахунок). Відповідно до п. 1 Порядку призначення та виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 № 558, непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами), призначається щомісячна компенсаційна виплата (далі - компенсація). Пункт 15 Порядку передбачає, що фізичні особи, які одержують компенсацію, зобов`язані повідомити структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення та виплати. У разі виявлення таких обставин виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин. У разі одержання у зв`язку з цим зайвих сум компенсації одержувачі повинні відшкодувати структурним підрозділам з питань соціального захисту населення районної, надміру виплачені суми за весь період, коли фізична особа не мала права на одержання компенсації. Відповідно до ч. 1ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тобто, безпідставно виплачена компенсація фізичним особам, які надають соціальні послуги підлягає примусовому стягненню із набувача за умови недобросовісності останнього, зокрема подання ним недостовірних даних для отримання такої допомоги або умисного приховування відомостей, які впливають на призначення та виплату компенсації. Отже, судом установлено, що відповідач не повідомив управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради про наявність підстави для припинення нарахування та виплати йому компенсації, що розцінюється судом як недобросовісність дій з його боку. Внаслідок недобросовісних дій відповідача, державі заподіяно шкоду на суму зайво виплаченої компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги в розмірі 1287 грн. 74 коп. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved