Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення в сумі 2874 грн. 50 коп. посилаючи на таке: відповідач по справі є абонентом Первомайського комунального підприємства «Тепломережі», проживає за адресою [ADDRESS]. Порушуючи вимоги ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України та п.п. 18, 20 «Правила надання послуг по централізованому опаленню, поставки холодної та гарячої води, водовідведення», затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, відповідач не сплачує послуги за теплопостачання. Споживач неодноразово сповіщався про наявну заборгованість і, що у разі непогашення її, постачальник буде змушений звернутися до суду. Плата за послуги ним тривалий час не вносилася, в результаті чого, станом на 01.08.2013 року виникла заборгованість в сумі 2874 грн. 50 коп., яку позивач просить стягнути, а також просить стягнути судовий збір в сумі 229,40 грн. Відповідач в судове засідання не прибув, проте надав судові заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами повністю не згодна, про що зазначила у письмових запереченнях. По-перше, вважає, що договір про надання послуг з позивачем не переукладався задля приведення деяких його положень у відповідність до закону, а тому, договір від 09.11.2005 року є не чинним. По-друге, у разі задоволення позову, просить суд застосувати строк позовної давності у три роки. Представник позивача також не прибув і також надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Питання щодо пропуску строку позовної давності просить розглянути суд на власний розсуд. Враховуючи, що обидві сторони надали заяви про розгляд справи у їхню відсутність, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, встановивши факти по справі та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за таких підстав: відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області Первомайське КП «Тепломережі» було визначено виконавцем послуг з централізованого опалення в м. Первомайському. Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що в квартирі відповідача [ADDRESS], опалювальні прилади самовільно обрізані, що підтверджується відповідним Актом від 07.06.2011 року. Між відповідачем та позивачем укладено договір про надання послуг з теплопостачання від 09.11.2005 року та відповідно до п.8.1 він кожного року пролонговувався, тому посилання відповідача на відсутність договору судом відкидається, а відповідно до ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання» споживачі повинні здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію згідно тарифів. Тарифи на надану позивачем послугу затверджені рішенням виконкому Первомайської міської ради Харківської області відповідно до розрахунку та постанови НКРЕ України. Вказаний тариф є чинним для всього міста і відповідач його не оскаржує. Позивач надавав послугу з теплопостачання, якою безпосередньо користувалася відповідач. Відповідач же в свою чергу не оплатив отриману послугу, порушуючи вимоги ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України та п.п. 18, 20 «Правила надання послуг по централізованому опаленню, поставки холодної та гарячої води, водовідведення», затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630. Споживач неодноразово сповіщався про наявну заборгованість і, що у разі непогашення її, постачальник буде змушений звернутися до суду. Плата за послуги ним тривалий час не вносилася, в результаті чого, станом на 01.08.2013 року виникла заборгованість в сумі 2874 грн. 50 коп., яку позивач просить стягнути. Суд вважає, що сторона позивача частково (в межах строку позовної дпвності) довела судові обставини, на які вона посилалася, натомість, відповідач не навела судові жодного доказу на підтвердження своїх заперечень, оскільки вони повністю спростовуються доводами позивача та матеріалами справи. Так, суд приймає заяву відповідача про застосування строку позовної давності, оскільки представник позивача не надав доказів поважності пропуску трирічного строку позовної давності для звернення до суду з позовними вимогами щодо стягнення заборгованості за теплопостачання, і вважає, що сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на 01.08.2013 року складає не 2874 грн. 50 коп., а 2065 грн. 86 коп., оскільки позивач має право просити суд стягнути заборгованість за надані послуги, яка утворилася за три роки до подання позовної заяви. Сума у 2065 грн. 86 коп. складається із сум, які нараховані до сплати за послуги позивача з грудня 2010 року (тобто за три роки до подання цього позову до суду, який подано 28 листопада 2013 року) до 01.08.2013 року (дати, станом на яку, позивач просить стягнути заборгованість). А саме: нарахована сума послуг в період з 01.12.2010 р. по 01.08.2013 р. складає 2065,86 грн. з урахування строку позовної давності (2874,50 - 808,64 = 2065,86). Сума нарахувань та утримань підтверджена позивачем довідкою по особовому рахунку відповідача (а.с.3). Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги позивача в межах строку позовної давності законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В решті ж заявлених позовних вимог позивачеві у задоволенні слід відмовити. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 229,40 грн. На підставі зазначеного та

Outcome: partial