Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позов обгрунтовує тим, що через неналежне виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків, службою у справах дітей Верховинської РДА здійснюється нагляд за даною сім`єю. Зокрема, спеціалістами служби у справах дітей спільно з працівниками РЦСССДМ, старшим інспектором ювенальної провенції Верховинського ВП, старшим педіатром Верховинської ЦРЛ з метою обстеження умов проживання та утримання дітей неодноразово здійснювалися виїзди за місцем проживання [PERSON] , де було встановлено, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, у матері спостерігається байдужість та низький виховний потенціал, що перешкоджає фізичному та розумовому розвитку дітей. На підставі заяви матері, дитину [PERSON] було влаштовано на тимчасове проживання до Івано-Франківського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини [PERSON] та стягнення з неї аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не більше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. А тому вважає позовні вимоги підставними, просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 02.03.2020 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні. Відповідач у встановленний судом строк, відзиву на позов до суду не подала. Ухвалою суду від 13.03.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача - органу опіки та піклування Верховинської районної державної адміністрації Маротчак М.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених в позовній заяві. Додатково пояснила, органом опіки та піклування було встановлено, що позивач не бере участі у вихованні дитини, матеріально не підтримує, не цікавиться нею взагалі. А тому, органом опіки було винесено висновок від 27.12.2019 №26 про доцільність позбавлення позивача батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечила проти позбавлення її батьківських прав відносно дочки [PERSON] , оскільки знаходиться у важких матеріальних умовах, здійснює догляд за дочкою інвалідом ІІ групи з дитинства [PERSON] , а тому немає можливості забезпечувати дочку [PERSON] матеріально. Суд, заслухавши сторони по справі, думку дитини, вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які позивач посилається, позов задовольняє з таких підстав. У відповідності до ч.2,3 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Крім цього, статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Статтею 59 Закону України «Про освіту», статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачені обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини, відповідно до яких батьки зобов`язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної середньої освіти та ін. Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Крім цього, як роз`яснив у своїй постанові Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із свідоцтвом про народження дитини виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Верховинського районного управління юстиції Івано-Франківської області (а.с.7), матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] народження є [PERSON] . При цьому встановлено, що запис про батька дитини [PERSON] у Книзі реєстрації народжень проведено за вказівкою матері у відповідності до вимог ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.8-9). В судовому засіданні встановлено, що починаючи з 2017 року [PERSON] неналежно виконувала обов`язки щодо утримання та виховання своїх неповнолітніх дітей, у зв`язку з низьким батьківським потенціалом та відсутністю навиків по догляду, вихованню дітей, порушення санітарно-гігієнічних умов проживання, у зв`язку з чим її сім`я перебувала під соціальним супроводом районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Верховинської РДА. З акту обстеження умов проживання [PERSON] , виданої районним центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Верховинської РДА 10.09.2019 (а.с.16), довідки Яблуницької сільської ради від 12.09.2019 про склад сім`ї (а.с.11), неповнолітня [PERSON] , [INFO] народження разом із своєю матір`ю [PERSON] проживають у будинку [PERSON] . Належних умов проживання для сім`ї не створено, санітарно-гігієнічні умови проживання дітей не відповідають вимогам, мати байдуже ставиться до виховання дітей, не цікавиться їхнім життям, недостатньо доглядає за ними. Згідно із характеристикою виконавчого комітету Яблуницької сільської ради (а.с.10), [PERSON] проживає в важких матеріально-побутових умовах, житловий будинок знаходиться в аварійному стані, займається вихованням дочки інваліда ІІ групи [PERSON] , [INFO], вихованням дочки [PERSON] , [INFO] народження не займається. Як вбачається з психологічної характеристики від 20.01.2020, наданої Івано-Франківським обласним центром соціально-психологічної реабілітації дітей (а.с.13-14), [PERSON] перебуває в центрі з 18.09.2019 у зв`язку із складними життєвими обставинами. Крім цього, з висновку органу опіки та піклування оформленого у формі рішення засідання комісії з питань захисту прав дитини Верховинської районної державної адміністрації від 27.12.2019 за №26 (а.с.4) вбачається, що [PERSON] належно не приймає участі у вихованні дитини, матеріально не забезпечує, не цікавиться фізичним та духовним розвитком, сім`ю взято на облік у зв`язку із низьким потенціалом та відсутністю навиків по догляду за дітьми, вихованню дітей, порушення санітарно-гігієнічних умов проживання, відсутністю постійного житла. [PERSON] добровільно відмовилася від неповнолітньої дочки [PERSON] . А тому орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . При цьому, суд враховує думку дитини [PERSON] , яка в судовому засіданні пояснила, що перебувала у Івано-Франківському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. На даний час вона проживає із своєю сестрою, з матір`ю [PERSON] не проживає, оскільки в матері не створені належні умови для проживання. З врахуванням наведеного, оскільки відповідач [PERSON] з 2017 року ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та матеріальному забезпеченню неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , не цікавиться дитиною, не проявляє інтересу до стану здоров`я, не цікавиться її фізичним, моральним і духовним розвитком, в судовому засіданні визнала позов та не заперечила проти позбавлення її батьківських прав відносно дочки, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення її батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] , а тому позовні вимог слід задовольнити. Одночасно задовольняючи позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав, суд враховує, що така за правилами частин 2 та 3 статті 166 Сімейного кодексу України, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, а тому суд приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Положеннями ст. 180 Сімейного Кодексу України передбачено обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст.ст.181, 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки, судом зроблено висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо дитини, що є окремою підставою для стягнення аліментів, а тому вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. А тому враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, її потреби, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, яка є працездатною, виходячи з визначеного законодавством прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд приходить до висновку про те, що слід стягувати з відповідача на користь Органу опіки та піклування в особі Верховинської районної державної адміністрації, аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття. Задовольняючи позовні вимоги, слід вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved