Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] Лопес Дульсе [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовну заяву тим, що 16 січня 2001 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області. Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки мають різні погляди на спільне подружнє життя в побуті та на цінності подружжя. З вересня 2008 року шлюбні відносини між позивачем та відповідачем погіршились, почали виникати сварки. З вересня 2010 року шлюбні стосунки між подружжям були припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача. У звязку з вище викладеним позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, однак на адресу суду надав заяву, у якій просить суд розгляд даної справи проводити за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] Лопес Дульсе [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 січня 2001 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 51, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 171053, видане 23 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 10). Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки мають різні погляди на спільне подружнє життя в побуті та на цінності подружжя. З вересня 2008 року шлюбні відносини між позивачем та відповідачем погіршились, почали виникати сварки. З вересня 2010 року шлюбні стосунки між подружжям були припинені, спільне господарство не ведуть. Шлюб існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Виниклі правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved