Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з нього на свою користь заборгованість за договором позики у розмірі 2 500 000 гривень. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначив, що 20 грудня 2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого, відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 2 500 000 гривень, про що відповідач надав розписку, в якій зобов'язався повернути зазначену грошову суму у строк до 20.12.2013 року [PERSON]. Позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення боргу. Проте, відповідач цю суму не повернув, в зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду із зазначеним позовом. У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди позивача, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що за договором позики від 20 грудня 2012 року року, [PERSON] отримав в борг від [PERSON] 2 500 000 гривень, про що був складений договір позики та відповідач надав розписку, в якій зобов'язався повернути грошову суму 2 500 000 гривень [PERSON] у строк до 20 грудня 2013 року. В обумовлений сторонами строк відповідач суму позики не повернув. На вимогу позивача про повернення позики відповідач умови договору не виконав. Таким чином, в порушення договірних зобов'язань, що виникли між сторонами, відповідач у зазначену дату суми позики не повернув. За правилом ч. ч. 2 та 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Таким чином наявність боргового документу у кредитора без відповідної помітки про виконання зобов'язання свідчить про невиконання останнього. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлено договором. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідністю з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. У відповідністю зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умов договору й вимог ЦК України. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі За таких обставин суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти за договором позики, у розмірі 2 500 000 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2 500,00 грн. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: approved