Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому прохає визнати житловий будинок, позначений на технічному паспорті літерою А-1 з господарськими будівлями: сарай Б, сарай В, сарай Г, сарай Д, погріб д, вбиральня Е, ворота огорожі № 1, огорожа - № 2, що знаходяться в с. Сари Гадяцького району Полтавської області по вул. Шевченка, 24, і розташованого на земельній ділянці фонду Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, який належав померлій 24.10.2015 року [PERSON] спадковий майном та визнати за [PERSON] право власності на дане спадкове майно. У судове засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача - територіальної громади Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника, відносно позову не заперечує. Третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечує. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечував щодо позовних вимог [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є рідним племінником [PERSON], оскільки остання є рідною сестрою батька позивача [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії ЯХ № 370968 від 06.12.1949 року, посвідки про народження № 1709203 та посвідки про народження серії А № 1845598. У копії свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 305640 від 26.10.2015 року зазначено, що [PERSON] померла 24 жовтня 2015 року. Померла [PERSON] була зареєстрована та проживала станом на 24.10.2015 року одна за адресою: вул. Шевченка, 34, с. Сари Гадяцького району Полтавської області. Інших зареєстрованих станом на 24.10.2015 року не значилось, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Сарівськоїсільської ради Гадяцького району Полтавської області від 14.06.2016 року № 1075/02-46. Відповідно копії свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 036232 від 23.12.1996 року, [PERSON] помер 22 грудня 1996 року. Довідками виконавчого комітету Сарівської сільської ради № 1074 від 04.06.2016 року та № 927/02-46 від 02.06.2016 року підтверджується факт, що будинковолодіння в с. Сари, вул. Шевченка, 24, Гадяцького району Полтавської області, станом на 01.07.1990 року згідно по господарської книги № 03 особовий рахунок № 264 відносилося до типу колгоспного двору, членами якого були: [PERSON] (голова двору). При вищезазначеному будинковолодінню значиться земельна ділянка, яка не приватизована та належить до фонду земель сільської ради. Як вбачається з копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 24 по вул. Шевченкав с. Сари Гадяцького району Полтавської області, дане домоволодіння складається з житлового будинку А-1, сараю Б, сараю - В, сараю Г, сараю - Д, погреба д, вбиральні Е, воріт огорожі - № 1, огорожі - № 2. 14.06.2016 року приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який розташований за адресою: вул. Шевченка, 34, с. Сари Гадяцького району Полтавської області, після померлої [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно. Із повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області № 300 від 08.06.2016 року вбачається, що після померлої 21 червня 1991 року [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] №1100/02-14 від 05.07.2016 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 13.07.2016 року, після смерті 24 жовтня 2015 року [PERSON] відкрито спадкову справу №312/2015. Заяви про прийняття спадщини після смерті 24 жовтня 2015 року [PERSON] подали [PERSON] та [PERSON] в порядку ст. 1265 ЦК України як родичі іншого ступеня споріднення. Відповідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 120 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року № 1540-VI майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. За правилами ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Із вимог ч. 2, 3 ст. 1225 ЦК України вбачається, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Як вбачається зі ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У ч. 3 ст. 1266 ЦК України зазначено, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. У ч. 1 ст. 1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, [PERSON] належало як голові та єдиному члену колгоспного двору на праві власності будинковолодіння, що розташоване в с. Сари Гадяцького району Полтавської області по вул. Шевченка, 24. 24.10.2016 року [PERSON] померла, спадщину за законом, до складу якої входить вищезазначене будинковолодіння, після її смерті за правом представлення прийняв її рідний племінник [PERSON] (його батько помер раніше, ніж спадкодавець [PERSON]Ф.), звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою, а також [PERSON], який не виявив бажання надати суду докази, які підтверджують родинний звязок. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved