Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що в 2009 році проти нього була порушена кримінальна справа за ч. 3 ст. 212 КК України. 28 липня 2009 року слідчим слідчого відділення податкової міліції ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Росінською О.О. була винесена постанова про накладення арешту на майно за №250907. За твердженням позивача, згідно вищезазначеної постанови був накладений арешт на земельну ділянку для ведення фермерського господарства загальною площею 6,2500 га, розташовану на території Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області, кадастровий номер 2323655100:10:004:0011. Як зазначено в позові, факт накладення арешту на земельну ділянку підтверджується випискою із державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В позові також зазначено, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2009 року позивач був засуджений за ч. 3 ст. 212 КК України до п'яти років позбавлення волі без конфіскації майна з випробуванням з іспитовим строком на один рік з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків строком на один рік. Також за вищезазначеним вироком з позивача було стягнуто 1391785 грн. в дохід держави в рахунок відшкодування заподіяної шкоди. За твердженням позивача, постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2011 року його було звільнено від покарання, призначеного за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2009 року, в порядку виконання вищезазначеного вироку у виконавчу службу виконавчі документи на звернення стягнення на вказану земельну ділянку не надходили, з моменту винесення вироку минуло почти п'ять років, внаслідок чого строк для виконання судового рішення, на думку позивача, закінчився 02 січня 2010 року. В позові позивач просить суд звільнити з-під арешту земельну ділянку для ведення фермерського господарства загальною площею 6,25 га, розташовану на території Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області, кадастровий номер 2323655100:10:004:0011, який був накладений на підставі постанови слідчого слідчого відділення податкової міліції ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Росінської О.О. №250907 від 28 липня 2009 року. Позивач в судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Про час та місце слухання справи відповідач був повідомлений судом своєчасно. Справа розглянута судом за відсутності сторін. Ретельно дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. У 2009 році відносно [PERSON] була порушена кримінальна справа за ознаками ч. 3 ст. 212 КК України. 28 липня 2009 року слідчим слідчого відділення податкової міліції ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Росінською О.О. було винесено постанову про накладення арешту на майно позивача. На підставі вищезазначеної постанови було накладено арешт на земельну ділянку для ведення фермерського господарства загальною площею 6,2500 га, розташовану на території Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області, кадастровий номер 2323655100:10:004:0011. Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2009 року [PERSON] був засуджений за ч. 3 ст. 212 КК України до п'яти років позбавлення волі без конфіскації майна з випробуванням з іспитовим строком на один рік з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків строком на один рік. Зазначеним вироком було також стягнуто з позивача в дохід держави в рахунок заподіяної шкоди 1391785 грн.. При постановленні вищезазначеного вироку суду питання щодо долі майна, описаного для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 324 КПК України вирішено не було. Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2011 року [PERSON] був звільнений від відбування покарання, призначеного за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2009 року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про виконавче провадження» одним із заходів примусового виконання рішення є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника. Пунктом 2 ч. 1, п. 1 ч. 2 статті 22 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що інші виконавчі документи можуть бути пред'явленні до виконання протягом одного року, якщо інше не передбачено законом, з наступного дня після набрання рішенням законної сили. Згідно довідки відділу державної виконавчої служби Новомиколаївського РУЮ в Запорізькій області №3402 виконавчі документи відносно [PERSON] у відділі ДВС Новомиколаївського РУЮ в Запорізькій області не перебували та не перебувають. Вирок суду відносно [PERSON] набрав законної сили 08 січня 2010 року, строк пред'явлення до виконання вищезазначеного вироку суду в частині майнових стягнень закінчився 08 січня 2011 року, в зв'язку з чим вищезазначений вирок суду відносно позивача в частині майнових стягнень в теперішній час не може бути пред'явлений до примусового виконання. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved