Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони уклали шлюб 05 травня 1995 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №570. Від шлюбу у сторін є повнолітня дитина, а саме [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що більше трьох років вони проживають окремо. Останнім часом у їхній сімї постійно виникали безпричинні сварки, ініціатором яких були як позивач так і відповідачка. Вказує, що за таких обставин він не може вести спільне подружнє життя із відповідачкою, і збереження шлюбу суперечить інтересам як сторін так і їх спільній дитині. Вважає, що їхня сімя остаточно розпалась. Примирення між ними не можливе. Просить шлюб укладений між ними розірвати. В судове засідання позивач не зявився, від його представника до суду надійшло клопотання, в якому просить суд справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. В судове засідання відповідачка не зявилася, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила. В наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в судове засідання не зявились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 05 травня 1995 року уклав шлюб з відповідачкою [PERSON], який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що в складено відповідний актовий запис №570, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №118658 (а.с.2). Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 112 СК України зазначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, збереження сім'ї неможливе, оскільки їхня сім'я розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Основною причиною розриву відносин стало те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у них різні інтереси та погляди на життя. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що збереження сім'ї між сторонами неможливе, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved