Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, посилаючись на наступні обставини. З 30 січня 2020 р., з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання їхнього спільного сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивач зазначив, що під час видання зазначеного судового наказу відповідачкою було приховано той факт, що позивач має ще одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , на яку добровільно передає грошові кошти матері [PERSON] [PERSON] на утримання їхньої спільної доньки, які проживають у м. Казань Російської Федерації. Позивач вказав, що перераховує гроші не на банківську картку, а передає через свою матір [PERSON] , яка регулярно проходить там курс хіміотерапії. Позивач зазначив, що надає матеріальну допомогу своїй матері, яка є пенсіонеркою, інвалідом першої групи та страждає на онкологічне захворювання. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Ганчева М.А. підтримала позов з підстав викиданих в ньому, просила його задовольнити. Представник відповідача - адвокат Коробко С.Є. та відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнали,в задоволенні позову просили відмовити, так як документально не підтверджений факт надання матеріальної допомоги доньці [PERSON] . Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, прийшов до наступного. Відповідно до судового наказу, виданого Бердянським міськрайонним судом 30 січня 2020 р., з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання їхнього спільного сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення сином повноліття. Судом з`ясовано, що позивач має ще дитину, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого повторно, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області від 21.01.2020 року. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою ВРУ від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з- яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Як передбачено ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, позивач, крім сина [PERSON] , [INFO] , має ще доньку [PERSON] , [INFO] , має на утриманні матір [PERSON] , яка є особою з інвалідністю другої групи. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з урахуванням співмірності, виваженості, розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на утримання сина [PERSON] , повинен бути зменшений до 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved