Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з неї на його користь аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], до досягнення ними повноліття в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідачки щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач пояснює, що від шлюбу із [PERSON] у них народилося двоє синів: [INFO] - [PERSON] та [INFO] - [PERSON], які проживають разом з батьком та бабусею [PERSON] та знаходяться на їх утриманні. Мотивуючи свої вимоги тим, що в даний час спільне життя сторін припинено, відповідачка в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, позивач і просить суд стягнути з неї аліменти на їх утримання. Позивач у судове засідання не з'явився, проте завчасно подав до суду письмову заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує та просить розглядати справу за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, а також не надала заперечень щодо суті позову і не повідомила про поважність причин неявки в судове засідання. Позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з цим суд відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку: із рішення Прилуцького міськрайонного суду від 03 грудня 2008 року вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб (а. с. 6). В період шлюбу у подружжя [PERSON] народилося двоє синів: [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане виконкомом Великодівицької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області 20 лютого 2004 року (а.с.4); [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане виконкомом Великодівицької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області 03 лютого 2007 року (а.с.5). З довідки № 30 від 29.01.2014р., виданої виконкомом Великодівицької сільської ради, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться на утриманні батька та проживають на час його відсутності разом з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а. с. 7). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає необхідним задовольнити заявлений позов та стягнути з відповідачки аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття, на користь позивача. На підставі ст., ст. 180 - 183 СК України,

Outcome: approved