Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 березня 2019 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на\~те,\~що 15\~березня 2019\~року уклав\~шлюб з\~відповідачем. Дітей від шлюбу не мають. Сімейне життя не склалося через несумісність характерів, діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. З лютого 2020 року сторони проживають окремо. Ухвалою суду від 30 вересня 2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. За таких обставин, відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 15 березня 2019 року про що Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний запис №20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15\~березня 2019 року. Позивач зазначає, що фактично їх шлюб вже не існує, спільне життя не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя, побудову сімейних стосунків, у зв`язку з чим вони з лютого 2020 року припинили сімейно-шлюбні відносини та мешкають окремо. Зазначає, що збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За змістом положень ч. 1\~ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4\~ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч 1\~ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що внаслідок різних поглядів на сімейне життя сторони фактично не створили міцної сім`ї, припинили шлюбні відносини та мешкають окремо. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що в позовній заяві позивач [PERSON] не зазначив про стягнення з відповідача сплаченого ним судового збору, сплачений позивачем судовий збір в сумі 840,80 грн. не підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved