Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, посилаючись на наступні обставини. 03 серпня 2009 року [PERSON], керуючи автомобілем «БМВ» д/з ВН 7231 АІ, рухаючись по вул. Ген. Петрова в м. Одесі при перестроюванні в іншу смугу руху не врахував дорожню обстановку, у разі чого допустила зіткнення з автомобілем «ВАЗ» 2109 д/з 742-67ОЕ, який належить позивачу. В результаті відповідної пригоди транспортним засобам були заподіяні механічні ушкодження. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь матеріальні збитки та моральну шкоду заподіяну в наслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі: 5513 гривень матеріальні збитки, компенсація заподіяної моральної шкоди 7700 гривень, суму оплаченого судового збору у розмірі 51 гривня, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень, та інші судові витрати, а саме: витрати повязані з проведенням судової експертизу у розмірі 498 гривень 60 копійок, комісія банку 04 гривні 99 копійок, вартість 2-х квитків на автобус до Тарутино 68 гривень 66 копійок, витрати на правову допомогу 1400 гривень. Позивач в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не відомі. Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, у звязку з неявкою відповідача за даною цивільною справою, враховуючи думку позивача, суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, 03 серпня 2009 року [PERSON], керуючи автомобілем «БМВ» д/з ВН 7231 АІ, рухаючись по вул. Ген. Петрова в м. Одесі при перестроюванні в іншу смугу руху не врахував дорожню обстановку, у разі чого допустила зіткнення з автомобілем «ВАЗ» 2109 д/з 742-67ОЕ, який належить позивачу. В результаті відповідної пригоди транспортним засобам були заподіяні механічні ушкодження. Постановою Тарутинського районного суду від 22 вересня 2009 року, [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Як регламентує ст. 61 ч.ч.3,4 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Водночас, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин, суд переконаний, що відповідна пригода відбулась з вини [PERSON], який припустив порушення правил дорожнього руху України, що підтверджується вказаною Постановою Тарутинського районного суду від 22 вересня 2009 року. Так, суд визнає вказані факти визнаними та такими, що не підлягають подальшому доказуванню. У відповідності до звіту від 17 серпня 2009 року за № 08-017, сума матеріальних збитків спричинених власнику автомобіля «ВАЗ» 2109 д/з 742-67ОЕ в наслідок ДТП, складає 5513 гривень. У згідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У згідності до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Враховуючи вищенаведене суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь [PERSON] матеріальні збитки у розмірі 5513 гривень. Згідно ст. 23 ч.1 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. На підставі ч.2 даної норми ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо членів її сімї чи близьких родичів; а також, на ряду з іншим, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно ст. 23 ч.3 ЦК України, моральна шкода відшкодовується, зокрема, грішми. Як регламентує ч.4 вказаної статті ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. У відповідності до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Стаття 1168 ч.1 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Адже, зважаючи на вимоги позивача щодо компенсації заподіяної йому моральної шкоди, суд визнає, що позивачу неправомірною поведінкою відповідача дійсно було заподіяно певної моральної шкоди. Та, спираючись на принцип виваженості, розумності та справедливості, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь позивача суму компенсації заподіяної моральної шкоди, що полягала стражданнях, яких останній зазнав у звязку з пошкодженням його автотранспортного засобу у розмірі 01 тисяча гривень. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких, в свою чергу відносяться, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, витрати на правову допомогу, та витрати, повязані з проведенням судових експертиз. В силу ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь позивача суму оплаченого судового збору у розмірі 51 гривні, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень, та інші судові витрати, а саме: витрати повязані з проведенням судової експертизу у розмірі 498 гривень 60 копійок, комісія банку 04 гривні 99 копійок, вартість 2-х квитків на автобус до Тарутино 68 гривень 66 копійок, витрати на правову допомогу 1400 гривень.

Outcome: partial