Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив суд ухвалити рішення на підставі якого, стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум актив» заборгованість за кредитним договором у розмірі 5863 гривні 70 копійок, а також судові витрати у розмірі 1921 гривні. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 03.07.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] укладено договір №3407514150-017960 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Проценти за користування позикою становлять 2% за кожен день. Кінцевий термін повернення позики 02.08.2018 року включно. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, відповідач в свою чергу свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв'язку із чим станом на 01.11.2018 року у відповідача виникла заборгованість у сумі 5863 гривні 70 копійок, яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 1000,00 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 2163 гривні 70 копійок, заборгованість за пенею у розмірі 2700 гривень. 01.11.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум актив» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0111/2, відповідно до якого ТОВ «ФК є гроші» відступив право вимоги заборгованості по кредитних договорах ТОВ «ФК «Преміум актив». Таким чином, внаслідок укладання вищевказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум актив» набуло статусу нового кредитора стягувача за договором № 3407514150-017960 від 03.07.2018 року. Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач по справі в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст.ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, виходячи з наступних обставин. Судом встановлено, що між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та [PERSON] було укладено договір №3407514150-017960 від 03-07-2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз'яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз'яснення логічно пов'язані з нею. Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб'єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб'єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв'язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є CMC повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі Підписи сторін. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку (ст. 207 ЦК України). Так, виходячи з вищезазначеного, договір №3407514150-017960 від 03-07-2018 року є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст.ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки він зчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджується досягнення всіх істотних умов договору. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 23 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживчий кредит це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Згідно п. 2.1. договору позикодавець на умовах цього договору надає позичальнику коштів у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього договору, а позичальник зобов'язується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів користування позикою в порядку і в строк визначений цим Договором. Позикодавець свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі, встановленому договором. Платіжним повідомленням підтверджується, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 1000.00 гривень. Дана сума перерахована на підставі поговору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам № 92.15.000104/2 від 19.02.2018 року. Відповідно до умов п. 10.1.3. договору позичальник зобов'язується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою. Строк надання послуг за цим договором (строк на який надається позика) розпочинається з моменту отримання позичальником коштів відповідно до умов договору. (п.5.1 Договору). Строк, на який надається позика за цим договором становить 31 (5.2. договору). Дата надання позики 03.07.2018 року (п.5.3 Договору). Дата повернення позики - не пізніше 23:00 02.08.2018 включно (п.5.4 Договору). Відповідно до умов договору сума процентів за користування позикою становить 363,70 гривень за 31 днів. Проценти за користування позикою становлять 2% за кожен день користування Позикою, що становить 730.00 процентів річних. Тип процентної ставки - фіксована. Фіксована процентна ставка за цим договором становить 2% (20.00 грн. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі позики, і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, протягом строку користування позикою. Таким чином, загальна сума позики, враховуючи проценти за користування цією позикою, яка підлягала сплаті позичальником, у період згідно з вищезазначеним договором складає 1363,70 грн. (п. п. 3.2, 3.2.1, 3.3 Договору) Платіжним дорученням №3920 від 04-07-2018 підтверджується, що позикодавцем було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 1000,00 гривень. Дана сума перерахована на підставі договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам № 92.15.000104/2 від 19.02.2018 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Отже, позивач свої зобов'язання за договором №3407514150-017960 від 03-07-2018 року виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі, встановленому договором. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Проте відповідач не повернув суму позики, тим самим порушив умови договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України. На даний час відповідач заборгованість за договором №3407514150-017960 від 03-07-2018 року не погасив. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно п. 7.1. Договору у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3,00% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Пеня підлягає сплаті шляхом внесення готівкових коштів у касу позикодавця або перерахування таких коштів на поточний рахунок позикодавця. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст. 530 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.(ст. 612 ЦК України). Станом на 01.11.2018 року відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п.5.4. даного договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка складається з: заборгованості за кредитом 1000,00 гривень; заборгованості по процентам за користування кредитом 2163 гривні 70 копійок; заборгованості за пенею 2700 гривень. Загальна сума заборгованості за договором складає 5863 гривні 70 копійок. Окрім того, судом було встановлено, що 01 листопада 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та ТОВ «Фінансова компанія «Преміум актив» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0111/2, відповідно до якого клієнт відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, у зв'язку з чим гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для фактора та вважаються наданими фактору, а також до фактора перейшли всі пов'язані з ними права, зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків, неустойок у повному обсязі. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, внаслідок укладання вищевказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум актив» набуло статусу нового кредитора - стягувача за договором №3407514150-017960 від 03-07-2018 року. Також згідно п. 3.4.2. договору факторингу не пізніше тридцяти робочих днів після набуття чинності цим договором клієнт зобов'язаний сповістити боржників про укладання цього договору і повідомити, що платіж на користь фактора є належним. Дані умови договору виконанні, що підтверджується повідомленням про відступлення з підтвердженням відправлення, витягом з акту прийому-передачі прав вимоги згідно договору факторингу, а також оригіналом договору, розрахунком заборгованості та документами, що підтверджують видачу кредиту. Боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж (ст. 1082 ЦК України). Проте на сьогоднішній день відповідачем не виконано своїх грошових зобов'язань перед новим кредитором, яким є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум актив», за договором №3407514150-017960 від 03-07-2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум актив» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений останнім за подачу позовної заяви в сумі 1921 гривні. На підставі викладеного і

Outcome: approved