Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 13.03.1996 Личаківським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Львова, актовий запис №67. В позові позивач вказує, що неповнолітніх дітей у даному шлюбі у них не має. Причиною розпаду сім'ї позивач називає те, що починаючи з 2000 року їх шлюбні відносини не складались, постійно виникали непорозуміння та сварки, в результаті чого вони припинили спільне проживання, шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, позивач вважає, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам, що стало підставою для звернення до суду. В судове засідання позивач та його представник не з'явились, однак надали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, а розгляд справи проводити за їх відсутності. Відповідачка в судове засідання також не з'явилась, однак надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні, в загальному порядку, на підставі зібраних у справі доказів, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.03.1996, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Сторони не бажають миритись, мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Зважаючи на те, що сторони не мають наміру на збереження шлюбу, наполягають на розлученні, мають стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, їх шлюб втратив ознаки сім'ї, тому суд дійшов до переконання, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, отож позов слід задовольнити. Вирішуючи питання судових витрат суд керується главою 8ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на викладене, суд вважає за доцільне повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved