Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05.08.2006 року між ним та відповідачкою укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1048, який 29.04.2008 року було розірвано. За час шлюбу подружжям було надбано двокімнатну квартиру [ADDRESS], яка ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 14.12.2011 року було визнана індивідуальним майном відповідачки, оскільки у договорі інвестування будівництва житлового будинку № 38-01/06 від 12.01.2006 року набувачем квартири є [PERSON], в той час як позивач є інвестором, який заплатив за квартиру кошти. [PERSON] вказував, що на момент отримання квартири у приміщенні не було внутрішніх оздоблювальних робіт, міжкімнатних дверей, проводки, сантехніки і тому, на кошти подружжя було зроблено ремонт на загальну суму 50000 грн. Беручи до уваги приписи ст. 70 СК України, позивач просив суд стягнути з відповідачки ? вартості проведеного ремонту в квартирі [ADDRESS], що становить 25000 грн. В ході розгляду справи представник позивача змінював позовні вимоги, останньою з них просив суд стягнути з [PERSON] на користь позивача ? вартості проведеного ремонту в квартирі [ADDRESS], що становить 21260,50 грн. В судовому засіданні позивач та адвокат позивача зменшені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Суду пояснили, що позивач має право на отримання ? вартості проведеного ремонту квартири [ADDRESS], адже як відомо, що у разі збільшення за час шлюбу цінності майна, яке належало одному з подружжя, внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи обох, таке майно може бути віднесено до спільної сумісної власності подружжя. Також, суду пояснив, що під час проведення ремонту у спірній квартирі було демонтовано балконний блок між кімнатою та балконом; дверний прохід із кімнати № 5 до лоджії закладено цеглою; демонтовано цегляну перегородку між ванною кімнатою і туалетом; збільшено площу кухні за рахунок коридору і викладено цеглою пере стінок; між кухнею та кімнатою № 5 облаштовано арочний прохід; у туалеті дверний прохід до коридору закладено цеглою; було зроблено цементну стяжку підлоги по всій квартирі; було пошпакльовано, оштукатурено, пофарбовано стелю, об'єм приблизно 100 м.кв.; поклеєно багети в усіх житлових кімнатах. Ванна кімната та туалет: погрунтовано, поштукатурено стіни і покладено плитку, об'єм приблизно 170 м.кв. Облаштовано електричну проводку: штробіння, укладка кабеля, шпаклювання. Об'єм приблизно 170 м. погонних. Укладено плитку в коридорі. Установлено розподільний електричний щиток в який поставлено 15 автоматів. Установлено по квартирі 20 розеток. У ванній кімнаті установлено акрилову ванну. Дані об»єми робіт були враховані судовим експертом при встановленні вартості проведеного ремонту у квартирі. Капітальний ремонт у квартирі це є невід'ємне поліпшення, яке неможливо відділити окремо від квартири. Між [PERSON] та [PERSON] існував судовий спір за квартиру, який остаточно був вирішений ухвалою Вищого спеціалізованого суду України, якою було скасовано рішення апеляційного суду Черкаської області від 03.03.2011 року, яким, в свою чергу, за позивачем було визнано право власності на ? квартири, рішення було зареєстровано в КП «ЧООБТІ». А тому, тільки після скасування 14.12.2011 року рішення апеляційного суду Черкаської області від 03.03.2011 року, [PERSON] дізнався, що порушено його майнове право стосовно коштів вкладених у ремонт. Оскільки [PERSON] до 14.12.2011 року був власником ? квартири, то і строки позовної давності необхідно рахувати саме з цієї дати. Відповідачка в судовому засідання позов та доповнення до нього не визнала, посилаючись на безпідставність даних позовних вимог та недоведеність належними доказами. Суду пояснила, що ремонт у її власній квартирі (що визнано у судовому порядку) вона робила сама за свої кошти, будівельні матеріали придбані її власним коштом, що підтверджується наявними у неї платіжними документами, яких взагалі немає у позивача. У квартиру вона заселялась сама, оскільки після розірвання шлюбу із позивачем, вони спільне господарство не вели. Під час ремонтних робіт позивач з»явився у квартиру п»ять разів, при цьому будь-якої значної допомоги з його боку надано не було. На даний час вона перебуває в новому шлюбі, з новим чоловіком вони неодноразово робили ремонт, нажили спільне майно і тому, встановити, що було раніше, не можливе. Крім того, просила суд застосувати на дані правовідносини позовну давність строком у три роки. Заслухавши думку учасників процесу, покази судового експерта, покази свідків, вивчивши висновок судової будівельно-технічної експертизи № 18/13 від 11.04.2014 року, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони з 05.08.2006 року по 29.04.2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі. 12.01.2006 року між ПП «Надія», з однієї сторони, інвесторами [PERSON] і [PERSON], з другої, та набувачем [PERSON] укладено договір № 38-01/06 року інвестування будівництва житлового будинку. У виконання своїх зобов'язань [PERSON] 14.06.2006 року сплатив половину вартості об'єкту інвестування - квартири [ADDRESS]; свою частку сплатив і [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що рішенням Соснівського районного суду від 10.11.2010 року, залишеного в силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справи від 14.12.2011 року, відповідачка [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS]. Право власності на вказану квартиру набула [PERSON] з оформленням свідоцтва про право власності № САВ 250153 від 03.07.2007 року. Зміна прізвища відповідачки з «[PERSON]» на «[PERSON]» відбулася після розірвання шлюбу. Під час перебування сторін в шлюбі, протягом 2006 - 2008 років, проведений ремонт у [ADDRESS] квартирі. З метою визначення вартості ремонтних робіт та вартості матеріалів, затрачених на проведення вказаного ремонту, судом була призначена судова будівельно-технічна експертиза. Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 18/13 від 11.04.2014 року вартість будівельних робіт, проведених у квартирі [ADDRESS] в період з 12.01.2006 року по 29.04.2008 року становить 42522 грн. Судовим експертом у ході дослідження матеріалів цивільної справи, опитування сторони відповідача у справі та на підставі натурного візуально-інструментального обстеження встановлено, що у квартирі [ADDRESS] були проведені будівельні роботи, зазначені у письмовому поясненні стосовно видів та об'ємів виконаних робіт по ремонту квартири. Фактично виконані будівельні роботи у вигляді улаштованих оздоблювальних та конструктивних елементів відображені у фототаблиці об'єкта дослідження на додатку 1 до висновку експертизи. Деякі види та об'єми проведених будівельних робіт у спірній квартирі скореговані на підставі натурного візуально-інструментального обстеження. Судовий експерт [PERSON], допитаний в судовому засіданні, пояснив, що вартість фактично виконаних будівельних робіт, які проведені у квартирі [ADDRESS] в період з 12.01.2006 по 29.04.2008, визначена шляхом розрахунку кошторисної вартості з використанням обсягів робіт, встановлених дослідженням та натурним обстеженням. До складу кошторисної вартості, яка визначається за локальним кошторисом, входять прямі витрати та загальновиробничі витрати. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає з'ясуванню шляхом порівняння станом на час вирішення спору вартості об'єкту в стані, що існував до поліпшення, та його вартості після поліпшення; при цьому сам по собі розмір грошових затрат подружжя чи одного з них, а також і визначена на час розгляду справи ринкова вартість квартири не є тим фактором, який єдиний безумовно свідчить про істотність збільшення вартості майна як об'єкту. В результаті ремонту квартира не збільшилася в розмірі і тому її не можна вважати новоствореним майном. Але згідно з дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що спірна квартира істотно збільшилася у своїй вартості саме внаслідок здійснених за період шлюбу поліпшень. Згідно з ст. 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до абз. З п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. Згідно з ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Заперечуючи проти позову, відповідачка посилається на те, що ремонт у квартирі проводився виключно за її рахунок та за рахунок праці її батька, про що свідчать платіжні документи, договори та покази свідків. Допитані в судовому засіданні свідки з боку позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що вони допомагали колишньому подружжю у здійсненні ремонту [ADDRESS], приймаючи участь у певних видах робіт та надаючи допомогу у доставці будівельних матеріалів та устаткування. Свідок [PERSON] суду пояснила, що для проведення ремонту у вказаній вище квартирі родичами позивача надавалися грошові кошти, які передавалися особисто [PERSON] Свідки, допитані за клопотанням відповідачки, пояснили наступне. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він як батько відповідачки, будучи будівельником, разом із своїми колегами допомагав донці робити ремонт у придбаній нею квартирі [ADDRESS]. Під час його роботи у квартирі позивач [PERSON] участі у ремонті не брав, разом з [PERSON] з квітня 2007 року не проживав та не вів спільного господарства. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] Після здачі будинку [ADDRESS] , вона із своєю сім»єю розпочала ремонт у власній квартирі. Приблизно травні 2007 року розпочала ремонт і її сусідка [PERSON], що і стало приводом для їх знайомства і спілкування. Позивача під час ремонтних робіт вона не бачила, як не бачила, щоб він мешкав у квартирі разом з [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] з квітня по вересень 2007 року проживала у своїх батьків в будинку [ADDRESS], оскільки вже з чоловіком [PERSON] припинила подружні стосунки. Аналізуючи викладене, суд доходить до висновку, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] здійснювали ремонт у квартирі, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, за спільні сумісні кошти. Належних та допустимих доказів того, що сторони припинили подружні стосунки, не вели спільне господарство та не були пов»язані взаємними правами та обов»язками суду не надано і в ході судового розгляду справи не добуто. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ч.2 цієї статті. Судом з»ясовано, що ремонтні роботи у квартирі [ADDRESS] проводилися під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбу за взаємною згодою, про що не заперечувала відповідачка у судових засіданнях та під час проведення експертизи, переконливих та об»єктивних доказів того, що ремонт проведений виключно за особисті кошти відповідачки не здобуто. Виконані ремонтні та оздоблювальні роботи є невід»ємною частиною квартири [ADDRESS], оскільки не можуть бути відокремлені та без їх виконання квартиру неможливо було використовувати за цільовим призначенням - для постійного проживання, про що сторони не заперечували під час розгляду справи. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимога позивача про відшкодування йому ? коштів, затрачених на ремонт квартири, яка є власністю відповідачки, є законною та обґрунтованою та підлягає до задоволення. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, Також, з відповідачки підлягають до стягнення пропорційно від частини задоволених вимог судові витрати по оплаті судового збору в сумі 212, 61 грн. та витрати по оплаті судової будівельно-технічної експертизи в сумі 3400 грн.

Outcome: approved