Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП, посилаючись на те, що 16.04.2013 року між ПАТ «СК «Українська страхова група», та [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування (АВТОКАСКО) № 25-0102-13-0008, предметом якого є страхування транспортного засобу BMW д.р.н. [NUMBER]. 28.12.2013 о 19 год. 40 хв. в м. Києві по вул. Петлюри, сталася дорожньо- транспортна пригода, за участю автомобілів Chevrolet, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] - відповідача та BMW д.р.н. [NUMBER], під керуванням Страхувальника - [PERSON] Внаслідок ДТП, водію автомобіля марки BMW д.р.н. [NUMBER], [PERSON] була завдана матеріальна шкода, розмір якої, згідно Рахунку № 102880 від 30.12.2013 р. становить 8 739, 72 грн. Відповідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 22.01.2014 року, ДТП сталася внаслідок здійсненням водієм [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.. ПрАТ «СК «УСГ», за заявою потерпілою особи - [PERSON], на підставі умов Договору страхування та згідно з Законом України «Про страхування», виплатило [PERSON], страхове відшкодування, а саме - 8 739, 72 грн. В свою чергу позивач звертається до відповідача в порядку регресу як до винної особи в ДТП та просить стягнути з відповідача вказану суму страхового відшкодування. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно ст..224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який був повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність або якщо зазначені ним причини неявки визнані судом не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що в позові необхідно відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.04.2013 року між ПАТ «СК «Українська страхова група», та [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування (АВТОКАСКО) № 25-0102-13-0008, предметом якого є страхування транспортного засобу BMW д.р.н. [NUMBER]. 28.12.2013 о 19 год. 40 хв. в м. Києві по вул. Петлюри, сталася дорожньо- транспортна пригода, за участю автомобілів Chevrolet, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] - відповідача та BMW д.р.н. [NUMBER], під керуванням Страхувальника - [PERSON]. Відповідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 22.01.2014 року, ДТП сталася внаслідок здійсненням водієм [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП Внаслідок ДТП, водію (власнику) автомобіля марки BMW д.р.н. [NUMBER], [PERSON] була завдана матеріальна шкода, розмір якої, згідно Рахунку № 102880 від 30.12.2013 р. становить 8 739, 72 грн. ПрАТ «СК «УСГ», за заявою потерпілою особи - [PERSON], на підставі умов Договору страхування та згідно з Законом України «Про страхування», виплатило [PERSON], страхове відшкодування, а саме - 8 739, 72 грн. Доказ сплати підтверджується платіжним дорученням № 893 від 17.01.2014 року. Відповідно Постанови Вищого господарського суду України від 23 серпня 2011 р. у справі № 42/92: Звіт про оиінку транспортного засобі є лише попереднім оціночним документом. В якому зазначається про можливу, але не кіниеву суму, шо витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування є саме платіжне доручення. Відповідно ст. 1188 Цивільного кодексу України, «Шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою». Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України «розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості витраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За ст. 1191 Цивільного кодексу України «особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування». Згідно даних централізованої бази МТСБУ, цивільно-правова відповідальність [PERSON], як водія транспортного засобу Chevrolet, державний номер [NUMBER] на момент ДТП застрахована не була. На підставі цього, після виплати страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «УСГ» перейшло право зворотної вимоги, до [PERSON], як особи відповідальної за завдані збитки. 30.07.2014 р.. в порядку досудового врегулювання спору, позивач звернувся до відповідача із претензійним листом на суму 8 739, 72 грн., в якому було викладено вимогу про сплату страхового відшкодування, а також до листа було додано необхідні для його розгляду документи. Однак, на день винесення рішення, відповідач не виплатив суму відшкодування. На підставі викладеного та

Outcome: approved