Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, у якому вказує, що відповідно до укладеного кредитного договору № 910.15961 від 26.06.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 61801,00 гривень з кінцевим терміном повернення 26.06.2019 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом у вигляді ануїтетних платежів (щомісячні платежі). У порушення норм закону та умов договору [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до виникнення простроченої заборгованості позичальника. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором [PERSON] станом на 17.11.2015 року має заборгованість, яка складає 66323,33 гривень, з яких сума заборгованості за кредитом 46819,43 гривні, прострочений борг 4605,12 гривень, прострочені проценти 12081,57 гривень, строкові проценти 676,27 гривень, дебіторська заборгованість 2140,94 гривень. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] 24.07.2012 року уклали Договір застави транспортного засобу № 910.15961, відповідно до умов якого, відповідач як заставодавець передав банку у заставу автомобіль ЗАЗ Forza, моделі AF4854, рік випуску 2012, № кузова/шасі: Y6DAF4854C0011114, реєстраційний номер: АР 4735 СН, який належить [PERSON]. на праві приватної власності. Оскільки, позичальник [PERSON] належним чином не виконує прийняті на себе зобовязання, має заборгованість на суму 66323,33 гривні, позивач просить суд: -вилучити у [PERSON], або в інших осіб, у яких може знаходитись транспортний засіб, який є предметом застави, автомобіль ЗАЗ Forza AF4854, 2012 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) Y6DAF4854C0011114, реєстраційний № [NUMBER] та передати його в управління Публічному акціонерному товариству «Ідея Банк» (код ЄДРПОУ 19390819, адреса реєстрації: м. Львів, вул. Валова, буд. 11) на період до його реалізації. -в рахунок погашення кредитних зобовязань на користь ПАТ «ІДЕЯ БАНК» (за кредитним договором № 910.15961, укладеним між ПАТ «ІДЕЯ БАНК» та [PERSON] в сумі 66323,33 грн. звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль ЗАЗ Forza AF4854, 2012 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) Y6DAF4854C0011114, реєстраційний № [NUMBER], шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «ІДЕЯ БАНК» будь-якій третій особі покупцю від імені власника) за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним субєктом оціночної діяльності, для чого надати ПАТ «ІДЕЯ БАНК» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі, їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які повязані з продажем автомобіля тощо). -Стягнути з Відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, у якій просить розглядати справу без його участі, заявлені вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, у звязку з чим, відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов такого висновку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 525,526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором. Ст.615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що 26.06.2012 року відповідно до кредитного договору № 910.15961 [PERSON] отримав кредит у розмірі 61801 гривень з кінцевим терміном повернення 26.06.2019 року. Кредитор свої зобовязання по договору виконав у повному обсязі і видав позичальнику кредит у сумі 61801 гривень. Позичальник належним чином свої обовязки не виконує і не здійснює погашення кредиту у встановлені договором строки, у звязку з чим, станом на станом на 17.11.2015 року має заборгованість, яка складає 66323,33 гривень, з яких сума заборгованості за кредитом 46819,43 гривні, прострочений борг 4605,12 гривень, прострочені проценти 12081,57 гривень, строкові проценти 676,27 гривень, дебіторська заборгованість 2140,94 гривень. Ст. 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Таким чином, суд приходить до висновку, що позичальник неналежним чином виконує умови кредитного договору, порушує порядок погашення кредиту. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] 24.07.2012 року уклали Договір застави транспортного засобу № 910.15961, відповідно до умов якого, відповідач як заставодавець передав банку у заставу автомобіль ЗАЗ Forza, моделі AF4854, рік випуску 2012, № кузова/шасі: Y6DAF4854C0011114, реєстраційний номер: АР 4735 СН, який належить [PERSON]. на праві приватної власності. Згідно ст.1 Закону України «Про заставу» застава є способом забезпечення зобовязань. Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). \~ Згідно ст.589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. \~ Згідно ст. 592 ЦК України заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобовязання, забезпеченого заставою, у випадках, встановлених законом. \~ Згідно ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 19 Закону України «Про заставу» За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно ч.1, ч.6 ст. 20 вказаного Закону заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Згідно з п.1 § 5 Договору застави рухомого майна № 910.15961 Заставодержатель має право звернути стягнення на Предмет застави у випадку порушення Заставодавцем будь-якого із зобовязань, передбачених кредитним договором та/або цим Договором; виявлення Заставодержателем погіршення стану Предмету застави, або зменшення його вартості понад нормальний фізичним знос, або фактичної часткової відсутності Предмету застави; смерті Заставодавця та в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Згідно з п.2 § 5 Договору застави рухомого майна № 910.15961 звернення стягнення на Предмет застави здійснюється за вибором Заставодержателя одним із способів: за рішенням суду або в позасудовому порядку шляхом набуття Заставодержателем Предмета застави у власність чи шляхом продажу Заставодержателем Предмету застави третій особі. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобовязання в натурі. Примусове виконання зобовязання в натурі - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобовязання та полягає в зобовязанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Оскільки відповідачем не виконуються зобовязання, передбачені кредитним договором № 910.15961 від 26.06.2012 року, [PERSON] станом на 17.11.2015 року має заборгованість перед позивачем, яка складає 66323,33 гривень, відповідно до п.1 § 3 Договору застави рухомого майна № 910.15961 Заставодержатель має право вилучити предмет застави, разом з документами та ключами до нього, в Заставодавця та/або в третіх осіб, де б та в кого б він не знаходився, й передати його на зберігання на майданчик Заставодержателя або сторонньої організації(особи) зберігача, та/або зняти реєстраційні номери з ТЗ, у разі настання будь-якої з обставин, передбачених з п.1 § 5 Договору застави рухомого майна № 910.15961. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені ПАТ «Ідея Банк» позовні вимоги є законними та обґрунтованими, доведені належними і допустимими доказами, а отже, підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому на користь позивача також підлягають стягненню понесені судові витрати на оплату судового збору у сумі 1218 грн.

Outcome: approved