Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він, відповідно до договору купівлі-продажу, придбав квартиру за вище вказаною адресою. Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію власності, він є власником придбаної однокімнатної квартири. [PERSON] також вказує, що відповідач, який є зареєстрований в квартирі за адресою: [ADDRESS], з моменту вселення ним в квартиру, там не мешкав, та зважаючи на відсутність електроенергії та непридатність інших комунікацій в момент вселення в квартиру, то тривалий час до цього там також не мешкали. Фактичне місце перебування відповідача по справі, як зазначає [PERSON], йому невідоме. 26.12.2017 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов, але [PERSON] відзиву так і не надав. Зважаючи на вище викладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Не явка сторін та не надання відзиву на позов відповідачем не перешкоджає розгляду справи. У разі не явки сторін, відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу від 01.09.2017 року(а.с. 6-7), позивач придбав однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], у колишнього власника [PERSON]. Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний № 96117475 від 01.09.2017 року(а.с.8), [PERSON] є власником вище вказаної квартири. Згідно довідки КП «ЖУК» від 24.11.2017 року(а.с.9), в квартирі за адресою: [ADDRESS], зареєстровано дві особи: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності, передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з положенням ст. 7 ЗУ від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Враховуючи вище викладене, зважаючи на відсутність відповідача за місцем реєстрації понад шість місяців, не надання відзиву на позов відповідачем, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved