Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на її користь пеню в розмірі 34070,99 грн., моральну шкоду у розмірі 40000,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 1 900,00 гривень та витрати на сплату судового збору. Вимоги позову мотивовані тим, що 05.01.2006 року між позивачем та забудовником ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна компанія» був укладений договір № 132-ОбІн пайової участі в будівництві житлового будинку. Позивач свої зобов'язання за договором виконала повністю внісши грошові кошти в сумі 251261,00 гривень на рахунок забудовника та їй було видано довідку про інвестування 100 % загальної площі інвестування. Забудовник ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна компанія» відповідно до умов договору зобов»язався виконати спорудження об'єкта інвестування і по завершеню будівництва передати позивачу у власність двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Договором було встановлено термін введення в експлуатацію об'єкта інвестування 4-й квартал 2007 року, до настання фінансової кризи в Україні. 27.07.2009 року забудовник ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна компанія» не виконавши умов договору, уклав з ПрАТ «Спільне Українсько-Болгарське Підприємство «Богдан» ( далі - Відповідач), договір про заміну сторони в зобов'язанні, відповідно до якого всі зобов'язання за договором від 05.01.206 року передано відповідачу. Відповідачем не завершено будівництво об'єкта інвестування і не ведемо в експлуатацію, тобто він порушив свої зобов'язання, у зв'язку з чим позивач вважає, що має право на отримання від нього пені. Крім того, вказує на те, що противоправними діями відповідача їй спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях та переживаннях. Моральну шкоду оцінює в розмірі 40 000 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, в позовній заяві просить розглядати справу у його відсутність, посилаючись на стан здоров'я та відсутність коштів на послуги представника. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, заяв, клопотань до суду не надав. За таких обставин, суд ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у справі матеріалів в заочному порядку. Дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги необґрунтовані і не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.01.2006р. між позивачем, як інвестором та ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна компанія» ( за договором - Підприємство) був укладений договір № 132-ОбІн пайової участі в будівництві житлового будинку відповідно до п. 1.1 якого позивач надає ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна компанія» кошти в порядку своєї пайової участі в будівництві багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] у встановленому договорі розмірі та порядку, а підприємство використовує зазначені кошти для будівництва об'єкта будівництва і передає позивачу по завершенні будівництва частину об'єкта будівництва - квартиру [NUMBER] під'їзд №6, кількість кімнат - дві, загальною площею 67,40 кв.м., що має бути розташована на 4-му поверсі об'єкта будівництва. Пункт 1.3 договору передбачає, що ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна компанія» зобов'язався побудувати об'єкт будівництва в третьому кварталі 2007 року та ввести об'єкт будівництва в експлуатацію в четвертому кварталі 2007 року. Позивач, на виконання п. 1.1, 2.7, договору, здійснив 100 % оплату вартості об'єкта інвестування в сумі - 251 261 грн., що підтверджується довідкою від 10.01.2007 року про інвестування 100% загальної площі об'єкта інвестування по договору № 132-ОбІн пайової участі у фінансуванні будівництва житлового будинку від 05.01.2006 року (а. с. 14). Відповідно до п. 6.3 договору, у випадку прострочення планового строку уведення об'єкта інвестування в експлуатацію бульш ніж на 60 днів підприємство сплачує позивачу пеню в розмірі 0,1% від суми інвестиції, за кожен день прострочення але не більше подвійної облікової ставки НБУ. 27.07.2009 року між ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна компанія» та ЗАТ «Спільне Українсько-Болгарське Підприємство «Богдан» укладено Договір про заміну сторони в зобов'язанні, відповідно до умов якого всі зобов'язання за договором № 132-ОбІн пайової участі у фінансуванні будівництва житлового будинку від 05.01.2006 року передаються відповідачу. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник зобов'язаний передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п.6.3 договору№ 132-ОбІн пайової участі у фінансуванні будівництва житлового будинку від 05.01.2006 року, на який позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, вказано, що відповідач за прострочення уведення об'єкту інвестування договору в експлуатацію більш ніж на 60 днів сплачує пеню в розмірі 0,1 % від суми інвестиції за кожний день прострочення, але не більш подвійної облікової ставки НБУ. Відповідно до п.1.3. договору передбачено, що строк закінчення будівництва 3-й квартал 2007 року, а плановий термін уведення в експлуатацію становить 4-й квартал 2007року, а з договору про заміну сторони в зобов'язанні від 27.07.2009 року вбачається, що строк передання об'єкту нерухомості відповідачем позивачу не встановлений. Як вбачається з умов вказаного договору зобов'язання відповідача передати позивачу об'єкт нерухомості, а саме закінчення будівництва об'єкту, здачі його в експлуатацію та державної реєстрації, договором не встановлений, суд не може визначити строк виконання зобов'язання по переданню об'єкту нерухомості відповідачем, таким чином вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 34070,99 грн. не підлягають задоволенню. Окрім того, позивачем не надано належних доказів в підтвердження того, що будівництво об'єкта інвестування ще не закінчено і він не введений в експлуатацію, тому суд вважає, що вимоги про стягнення пені необґрунтовані та не підтверджені належним и доказами. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї, чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі зниженням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача завданої моральної шкоди, суд,

Outcome: dismissed