Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного Банку «БРОКБІЗНЕСБАНК» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк» [PERSON] про визнання зобов'язання за договором застави припиненим, виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, мотивуючи тим, що 16 вересня 2008 року між АБ «Брокбізнесбанк» та Позивачем було укладено кредитний договір №504/2008, відповідно до умов якого банком йому було надано в кредит грошові кошти в розмірі 172 444,00 гривень на строк з 16 вересня 2008 року по 16 вересня 2015 року включно. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Позивачем та АБ «Брокбізнесбанк» 16 вересня 2008 року укладено договір застави №504/2008/1-1, за умовами якого предметом застави є об'єкт рухомого майна, а саме транспортний засіб: автомобіль легковий MITSUBISHI PAGERO WAGON, номер обєкта JMYLRV93W8J002648, номер державної реєстрації ВТ9769АК, 2008 року випуску, колір чорний, тип ТЗ легковий універсал. Зобовязання за договором Позивачем виконані, однак йому не надано довідку про виконання зобовязання, що не дає змоги звільнити майно передане в заставу від обтяжень. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити з підстав викладених в позові при цьому наполягаючи на розгляді справи у відсутність відповідача, який належним чином про день та час розгляду справи повідомлений. Відповідач у засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином повідомлений про що свідчать його заяви подані до суду. Відповідно до ст.. 169 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи думку представника позивача суд вважає можливим розгляд справи у відсутність відповідача та прийняття рішення по суті справи на підставі наданих матеріалів та доказів. Суд вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх в сукупності прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав: 16 вересня 2008 року між АБ «Брокбізнесбанк» та Позивачем було укладено кредитний договір №504/2008, відповідно до умов якого банком йому було надано в кредит грошові кошти в розмірі 172 444,00 гривень на строк з 16 вересня 2008 року по 16 вересня 2015 року включно. Відповідно до п.9.4. кредитного договору цей договір набирає чинності з дати підписання сторонами і діє до повного виконання ними прийнятих на себе зобов'язань. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Позивачем та АБ «Брокбізнесбанк» 16 вересня 2008 року укладено договір застави №504/2008/1-1, за умовами якого предметом застави є об'єкт рухомого майна, а саме транспортний засіб: автомобіль легковий MITSUBISHI PAGERO WAGON, номер обєкта JMYLRV93W8J002648, номер державної реєстрації ВТ9769АК, 2008 року випуску, колір чорний, тип ТЗ легковий універсал. У звязку з підписанням договору застави за заявою АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» 16.09.2008 року за реєстраційним номером 7924479 до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено запис про заборону на відчуження транспортного засобу, а саме: автомобіль легковий MITSUBISHI PAGERO WAGON, номер обєкта JMYLRV93W8J002648, номер державної реєстрації ВТ9769АК, 2008 року випуску, колір чорний, тип ТЗ легковий універсал, що стверджується відповідним витягом з даного реєстру, що додається. Позивач протягом дії кредитного договору належним чином та у повному обсязі виконав свої зобовязання перед банком, що підтверджується копіями відповідних квитанцій. Загально відомим є той факт, що АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» виявився не платоспроможним і на сьогоднішній день проводиться процедура його ліквідації, над якою працює уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) [PERSON] У звязку з виконанням зобовязань, Позивач звернувся до вищезгаданої особи Фонду з метою отримання довідки про виконання зобовязань та виведення майна з під заборони на відчуження, але відповіді не отримав. Згідно ст.1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб(далі Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Статтею 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який діє від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. Відповідно до ч.3 ст.16 цього Закону працівники Фонду під час виконання покладених на Фонд функцій перебувають під захистом закону: працівники Фонду не несуть відповідальності за будь - які дії або бездіяльність, якщо вони діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Позови, подані проти працівників Фонду, вважаються позовами, поданими проти Фонду. На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду: 1) діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь - яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку; 2) видає накази та розпорядження, дає доручення, обов'язкові до виконання працівниками банку; 3) звітує за результатами здійснення тимчасової адміністрації банку перед виконавчою дирекцією Фонду(ст.37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). Частиною 1 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду. Статтею 48 даного Закону визначені повноваження уповноваженої особи Фонду в процесі ліквідації банку. Відповідачем у справі визначено АБ «Брокбізнесбанк», який перебуває у стадії ліквідації, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк» згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №103 від 21.05.2015 року визначено [PERSON], Відповідно Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого Постановою КМУ від 5 липня 2004 р. № 830 відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи або за рішенням суду. Банк ліквідується на не надає відповідної заяви. Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Згідно із ст.ст.3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Перелік можливих способів захисту міститься в ст.16 ЦК України. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Статтею 214 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши фактичні обставини справи, для вирішення спору повинен застосувати правову норму, яка регулює виниклі правовідносини. Стаття 546 ЦК України визначає, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Однією з підстав припинення права застави, які встановлені у ч.1 ст.593 ЦК України, є припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. Згідно із ч.1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи зміст статті 599 ЦК України, під виконанням зобов'язань розуміють здійснення кредитором і боржником дій по вчиненню прав та обов'язків, що випливають із зобов'язання. Внаслідок припинення зобов'язання зникає стан правової пов'язаності його суб'єктів, а суб'єктивні права і обов'язки що становлять зміст зобов'язання, ними втрачаються. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що представником позивача в судовому засіданні були доведені ті обставини на які позивач посилається в позові як на підставу своїх вимог, а тому позов підлягає задоволенню

Outcome: approved