Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння зазначаючи, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2013 р. по цивільній справі № 333/3553/13ц №/п 2/333/1929/2013 за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: ПАТ «УкрСиббанк» про поділ майна подружжя, та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: ПАТ «УкрСиббанк» про розділ майна подружжя, у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] задоволено часткова. Судом поділено автомобіль «DAEWOO-FSO LANOS TF69Y», державний реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, сірого кольору, номер шасі [NUMBER] як об'єкт права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію на відшкодування вартості 1/2 частини автомобілю з урахуванням сплаченої [PERSON] кредитної заборгованості, а саме суму у розмірі 16 591,06 грн. Припинено право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на автомобіль «DAEWOO-FSO LANOS TF69Y», державний реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, сірого кольору, номер шасі [NUMBER]. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 02.12.2013 р. по цивільній справі № 22-ц/778/5770/13 апеляційна скарга [PERSON] відхилена. Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2013 р. по зазначеній справі залишено без змін. 22.10.2013 р. з метою грошової компенсації [PERSON] за належну їй частину спірного автомобілю, [PERSON] вніс на депозитний рахунок Комунарського районного суду м. Запоріжжя грошові кошти. На теперішній час, [PERSON] незаконно, без відповідної правової підстави, володіє належним [PERSON] автомобілем «DAEWOO-FSO LANOS TF69Y», державний реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, сірого кольору, номер шасі [NUMBER], а також ключами від нього та свідоцтвом про реєстрацію даного транспортного засобу [NUMBER], виданого Запорізьким ВРЕР № 2 УДАІ УМВС України в Запорізькій області 28.03.2008 р. на ім'я [PERSON] та відмовляється добровільно повернути автомобіль, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду, для вирішення цього питання. В судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали позовні вимоги та пояснили, що особисто до [PERSON] за автомобілем не приїздили, однак декілька разів намагались з нею зв'язатися по телефону, однак на зв'язок [PERSON] не виходила. У зв'язку з чим [PERSON] була відправлена телеграма на ім'я [PERSON] з проханням повернути автомобіль в зручний для неї час за зазначеною в телеграмі адресою. Позивач зазначив, що окрім цього ним ні яких інших заходів для повернення автомобілю не здійснювалось. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, наполягав на тому, що у даній справі взагалі відсутній предмет позову, тому як автомобіль ніхто не утримує, перешкод забрати автомобіль позивачу ніхто не чинить. Представник відповідача пояснив, що на теперішній час автомобіль знаходиться в гаражі у [PERSON] і вона не заперечує щоб [PERSON] в будь який час забрав автомобіль. Єдиною змогою [PERSON] забрати автомобіль це була телеграма, в якій [PERSON] прохав [PERSON] повернути йому автомобіль в зручний для неї час за зазначеною в телеграмі адресою. Однак, [PERSON] не є власницею зазначеного автомобіля і не може їм управляти, тому у [PERSON] не має можливості повернути самої автомобіль [PERSON] Окрім того, представник відповідача запропонував мирним шляхом вирішити спір по справі, а саме в будь-який час забрати автомобіль, однак попередньо про це повідомити [PERSON], у зв'язку з чим справу слуханням відкладено для врегулювання спору мирним шляхом. Однак, в наступні судові засідання призначені на 26.02.2014 р. та на 03.04.2014 р. а ні позивач а ні представник позивача не з'явилися. Позивач надав заяву 02.04.2014 р. про розгляд справи без його участі, однак за участю його представника, але в судове засідання представник не з'явився. Відповідно до ч. 2 ст. 169 ЦПК України неявна представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2013 р. по цивільній справі № 333/3553/13ц №/п 2/333/1929/2013 поділено автомобіль «DAEWOO-FSO LANOS TF69Y», державний реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, сірого кольору, номер шасі [NUMBER] як об'єкт права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію на відшкодування вартості 1/2 частини автомобілю з урахуванням сплаченої [PERSON] кредитної заборгованості, а саме суму у розмірі 16 591,06 грн. Припинено право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на автомобіль «DAEWOO-FSO LANOS TF69Y», державний реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, сірого кольору, номер шасі [NUMBER]. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 02.12.2013 р. по цивільній справі № 22-ц/778/5770/13 апеляційна скарга [PERSON] відхилена. Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2013 р. по зазначеній справі залишено без змін. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Окрім позовної заяви та телеграми про повернення позивачу автомобіля, ним не надано будь-яких інших доказів та не заявлено клопотання про допит жодного свідка, які б підтвердили, що [PERSON] перешкоджає йому забрати автомобіль. Навпаки, в обґрунтування своїх заперечень проти позовних вимог, представником відповідача надані докази, які свідчать про те, що [PERSON] повернено автомобіль [PERSON], а саме: телеграма від [PERSON] на ім'я [PERSON], про те що 15.02.2014 р. відбудеться передача належного [PERSON] автомобіля та розписка про те, що [PERSON] забрав автомобіль у [PERSON] в присутності експерта та свідків. Таким чином суд приходить до висновку, що позивачем не доведено тих обставин на які він посилається в позовних вимогах. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed