Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди, обґрунтовуючи заявлені вимоги наступним. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 30.01.2017 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м.Києва» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, скасовано пункт №5 Наказу №245 від 05.07.2016 року. Цим наказом позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за неналежний контроль за підлеглими працівниками. Підставою для накладення стягнення стало неналежне виконання 12.06.2017 року працівниками відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON] своїх службових обов'язків при виконанні заявки в будинку №20 по вул.Озерній в м.Києві, що призвело до залиття гарячою водою вказаної квартири. На той час позивач працював на посаді начальника відділу оперативного реагування відповідача. Відповідно до Наказу №57 від 30.06.2016 року на підприємстві створено комісію для службового розслідування вказаної події. Комісії позивач надав свої пояснення щодо відсутності його вини у вказаній події. Незважаючи на це, директор підприємства постійно вказувала на нездатність позивача організувати роботу відділу, погрожувала звільненням у зв'язку з невідповідністю зайнятій посаді. Така поведінка керівника відповідача, а також незаконний наказ прямим чином вплинули на стан здоров'я позивача. Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 року 1 категорії, внаслідок якої йому була встановлено інвалідність (2 група) та отримав хворобу, пов'язану з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Крім того, позивач отримує пенсію за особливі заслуги перед Україною з 08.06.2006 року. Також позивач має пільги для ветеранів війни-інвалідів війни, різноманітні нагороди. Внаслідок тиску з боку директора відповідача [PERSON] позивач змушений був звільнитись з займаної посади. Вважає, що такими діями директора відповідача йому завдано моральну шкоду, розмір якої оцінює у розмірі 500 000 грн. Просив стягнути вказану суму коштів з відповідача. В судовому засіданні 07.12.2017 року позивачем подано суду уточнення до заявлених вимог, в якому додатково просив стягнути в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 52 459,04 грн., витрачених позивачем на оплату медичних послуг. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням поданих уточнень підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на недоведеність позовних вимог. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 30.01.2017 року частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м.Києва» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, скасовано п.5 Наказу №245 від 05.07.2016 року Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м.Києва». В решті позовних вимог відмовлено. Дане рішення набрало законної сили. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вказаним судовим рішенням встановлено, що згідно Наказу №36-К 01 червня 2015 року [PERSON] (позивач) прийнятий на посаду в.о. начальника відділу оперативного реагування КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва». Згідно звернення № 463/П-354 від 13.06.2016, 10.06.2016 співвласник квартири [ADDRESS] - [PERSON] подала заявку до Централізованої диспетчерської служби Оболонського району м. Києва. Відповідно до пункту 1 розпорядження Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 31 січня 2015 року № 41 «Про деякі питання комунального майна територіальної громади міста Києва, що віднесено до сфери управління Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації» житловий будинок [ADDRESS] було закріплено на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва». Заявка [PERSON] стосувалася прохання перекрити гарячу воду у зв'язку з виявленим капанням води з верхнього з'єднання труби з сушником для рушників у ванній кімнаті вищевказаної квартири. Для усунення протікання води, було перекрито гарячу воду в підвалі під'їзду заявниці. Оскільки, для усунення причини течі води, необхідні були зварювальні роботи, ці роботи були перенесені на перший робочий день після виконання заявки (орієнтовно понеділок 13.06.2016). Однак, у неділю 12.06.2016 об 11.30 у будинку [ADDRESS] було відновлено гаряче водопостачання працівниками аварійної служби (відділ оперативного реагування) відповідача, хоча [PERSON] не повідомляла про завершення виконання ремонтних робіт, що призвело до затоплення гарячою водою всієї квартири заявника та чотирьох поверхів під заявником. Наказом №57 від 30.06.2016 відповідачем створено комісію для службового розслідування вищевказаного випадку. Відповідно до письмових пояснень у вигляді службової записки від 30.06.2016, згідно ситуації, яка склалася 12.06.2016, позивач зазначив, що з усних слів слюсарів-сантехніків було з'ясовано про вільний доступ в підвальне приміщення, в якому також працювали інші ремонтні бригади не його служби. До того ж власник квартири № 91 проводить ремонтні роботи і залишила в квартирі оголений стояк по ГВП без погодження з сусідами. 05 липня 2016 року відповідачем Наказом № 245-К у зв'язку з неналежним виконанням своїх посадових обов'язків, що призвели до залиття квартир гарячою водою в житловому будинку [ADDRESS], працівникам відділу оперативного реагування була оголошена догана. В п. 5 вказаного наказу зазначено, що [PERSON] - в.о. начальника відділу оперативного реагування оголосити догану за неналежний контроль за підлеглими працівниками після закінчення листка непрацездатності. Як вбачається з листків непрацездатності позивач з 01 липня 2016 року по 26 серпня 2016 року перебував на лікарняному. Враховуючи те, що позивач не ознайомлений із посадовою інструкцією начальника відділу оперативного реагування, положенням про відділ оперативного реагування, а також не надано доказів про те, що службова перевірка від 12.06.2016 відповідачем завершена та встановлена вина позивача у неналежному виконанні службових обов'язків, що призвело до затоплення гарячою водою квартир у будинку [ADDRESS], суд визнав необґрунтованим винесення відповідачем пункту № 5 наказу № 245 від 05.07.2016 року Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва», у зв'язку з чим зазначений пункт скасовано. Аналізуючи правовідносини, що виникли між учасниками справи, враховуючи ті обставини,що встановлені рішенням суду від 30.01.2017 року в попередньому спорі між ними ж, суд вважає, що винесення відповідачем наказу про застосування дисциплінарного стягнення з порушення порядку, встановленого чинним законодавством, порушення трудових прав позивача призвело до завдання йому шкоди, розмір якої підлягає доведенню позивачем. Підстав для звільнення відповідача від відповідальності за завдану шкоду суд не вбачає. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 52 459,04 грн., витрачених позивачем на оплату медичних послуг. Позивачем не надано суду доказів, які б могли беззаперечно довести наявність причинно-наслідкового зв'язку між неправомірними діями відповідача та завданою шкодою. Погіршення стану здоров'я, загострення ряду хвороб, тривале лікування, обстеження, на підтвердження чого позивачем надано відповідні документи, з урахуванням інших обставин справи (вік позивача, його стан здоров'я, наявність ряду хронічних хвороб, а також хвороб, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС), суд не пов'язує з неправомірними діями відповідача при порушенні трудових прав позивача та необґрунтованим притягненням останнього до дисциплінарної відповідальності. За відсутності вказаного причинно-наслідкового зв'язку, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Згідно ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як вбачається зі змісту ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичний чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадку, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно ч.1,2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Вирішуючи питання про відшкодування завданої моральної шкоди, враховуючи вимоги ст.1167 ЦК України, виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивача 3 000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, що полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього, вчинення ним дій, якими порушено гарантовані Конституцією України трудові права позивача, а саме необґрунтовано та без належної повноти прийнято рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. З цих підстав, суд вважає правильним позовні вимоги в частині відшкодування завданої немайнової (моральної) шкоди задовольнити частково, оскільки розмір моральної шкоди позивачем був завищений, зазначена вище судом сума повністю відповідає характеру та обсягу моральних страждань позивача, тривалості вимушених змін у його житті. З урахуванням викладеного, суд вважає правильним заявлені у справі вимоги задовольнити частково, у обсязі та за підстав, що зазначені вище.

Outcome: partial