Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON], [INFO], разом із ним за місцем його реєстрації, зазначивши, що він перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. 17 жовтня 2011 року шлюб між ними був розірваний та відповідач разом із сином змінила місце проживання. Після розірвання шлюбу відповідач перешкоджає йому у спілкуванні із сином, незважаючи на рішення комісії з питань захисту прав дитини та рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області. При цьому, під час рідких зустрічей з сином, він помічав погіршення емоційного стану дитини, він гірше навчається у школі, часто не проживає вдома з матірю, а знаходиться у її родички, тобто сторонньої особи. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Додатково зазначив, що він має всі належні умови для утримання та виховання дитини. В судовому засіданні відповідач та її представник адвокат [PERSON] заперечували проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що відповідач належним чином виконує свої батьківські обовязки по вихованню та утриманню дитини. За їх місцем мешкання створені всі умови для дитини, зокрема спальне місце, письмовий стіл, стілець, одежа та взуття по сезону, речі гігієни, іграшки та книги. Мати дитини дуже добре відноситься до сина. Представники органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що орган опіки та піклування не вбачає підстав для того, щоб підтримувати позов [PERSON] та просить прийняти рішення на підставі наявних документів у справі, враховуючи інтереси малолітньої дитини. В судове засідання представник служби у справах дітей Приазовської районної державної адміністрації не зявився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, просить у прийнятті рішення врахувати бажання дитини та її інтереси. Вислухавши пояснення сторін по справі, представника відповідача, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає за наступними підставами. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі наданих сторонами доказів, судом встановлено, що між сторонами 09 вересня 2006 року був зареєстрований шлюб, про що в Ганнівській сільській раді Приазовського району Запорізької області мається актовий запис № 5 /а.с.6/. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис № 04 /а.с.7/. 17 жовтня 2011 року відповідно до рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області шлюб між сторонами розірвано /а.с.8/. На теперішній час відповідач [PERSON] проживає за адресою: [INFO], разом з нею мешкає її син [PERSON], [INFO] /а.с.34/. Відповідно до рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 грудня 2013 року визначено [PERSON], [INFO], спосіб участі у вихованні сина - [PERSON], [INFO], встановивши йому систематичні побачення з дитиною з 10 години до 14 години щосуботи та щонеділі за місцем проживання дитини з можливістю відвідування з дитиною інших місць відпочинку, розташованих у м. Мелітополі Запорізької області /а.с. 9/. Відповідно до\~статті 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Судом встановлено, що мати та батько малолітньої дитини проживають окремо, та не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина. За\~частинами першою,\~другою статті 161 цього Кодексу\~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 161 СК України, орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно довідки голови квартального комітету № 651 від 12 грудня 2016 року відповідач [PERSON] дійсно мешкає за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Чайковського, буд. 17. Разом з нею проживає її син [PERSON], [INFO] /а.с.34/. Крім того, відповідно до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області 13 березня 2013 року, зареєстровано в реєстрі за № 970, відповідач [PERSON] закликана до спадкування /а.с.31/. Відповідно до довідки про доходи № 381 від 20 грудня 2016 року, та характеристики від 12 грудня 2016 року відповідач [PERSON] працює сестрою медичною маніпуляційною в КУ «ТМО «Багатопрофільна лікарня інтенсивних методів лікування» та має дохід в розмірі 35\~668,19 грн. на рік. За місцем роботи характеризується позитивно /а.с.33,35/. Згідно листа КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Мелітопольської міської ради Запорізької області № 80 від 20 грудня 2016 року дитина [PERSON] стоїть на обліку у амбулаторії ЗПСМ № 10. На прийом дитина завжди зявляється у супроводі матері, яка рекомендації по обстеженню та лікуванню виконує в повному обсязі /а.с.32/. Відповідно до інформації Мелітопольської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 23 Мелітопольської міської ради № 9 від 06 січня 2017 року щодо виконання матірю [PERSON] своїх батьківських обовязків, [PERSON] забезпечує сина всім шкільним приладдям, додатковою літературою та піклується про здоровя дитини. Вона завжди знаходить спільну мову з сином. До дитини проявляє як мякість, так і строгість, в залежності від обставин. [PERSON] проявила себе як відповідальна людина. Вона регулярно відвідує батьківські збори, приймає активну участь у житті класу, співпрацює з вчителями, розповідає про успіхи та невдачі дитини, правильно сприймає поради вчителів, на зауваження реагує спокійно. Вона завжди охайна, пунктуальна, проявляє терпіння та добросердя по відношенню до дитини, ввічливість та тактовність по відношенню до педагогічних працівників. Згідно психолого-педагогічної характеристики учня [INFO], за результатами психологічного дослідження внутрішньо сімейних стосунків виявлено, що значущими для хлопчика дорослими, яких він ідентифікує як родину, є батько та мати. Однакову прихильність дитина виявляє і до батька і до матері, як в типових, так і в критичних ситуаціях, в яких він потребує захисту та підтримки. У результаті психодіагностичного дослідження виявлене позитивне ставлення хлопчика до обох батьків. Відповідно до акту обстеження житла за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Чайковського, буд. 17, в якому проживає мати [PERSON] разом з дитиною, встановлено, що у житловому будинку створені умови для проживання та виховання дитини. За місцем проживання відповідач [PERSON] характеризується позитивно. Також, з даного приводу в судовому засіданні були допитані свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює вихователем в групі продовженого дня, яку відвідує [PERSON] Вона знайома з мамою [PERSON] [PERSON] Дитина перебуває у групі до 17 год. 00 хв. [PERSON] постійно забирає зі школи мати, дитина доглянута та охайна. Вона характеризує [PERSON] як контактну людину, яка прислуховується до порад та зауважень педагогів. [PERSON] вчиться неохоче, дитина не впевнена в собі та замкнута, з приводу цього вона рекомендувала матері звернутись до репетиторів. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є тіткою відповідача та працює разом з нею в одній установі. Їй відомо, що [PERSON] виконує свої батьківські обовязки по відношенню до сина належним чином, вона добра мати. [PERSON] працює на основній роботі та підробляє, з отриманих коштів вона купує речі сину, оздоровлює його. Також їй відомо, що відповідач виконує рішення суду щодо зустрічей дитини з батьком, однак [PERSON] після цих зустрічей приїжджає додому засмучений. Також зазначила, що батько дитини не сплачує аліменти протягом 4 місяців, однак вказану інформацію вона отримала зі слів відповідача. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є рідною сестрою відповідача. Зазначила, що [PERSON] виконує належним чином свої батьківські обовязки по відношенню до сина, любить його. У неї належні умови для проживання та виховання дитини, вона багато часу приділяє йому уваги. Коли [PERSON] працює, дитина знаходиться у неї. Їй відомо, що батько дитини, сплачує лише аліменти, іншої допомоги на дитину він не надає. Також їй відомо, що [PERSON] виконує рішення суду щодо зустрічей дитини з батьком. Однак, сам батько не завжди виконує свої зобовязання за рішенням суду. На її погляд, батько дитини настроює його проти матері. Таким чином, з показань допитаних в судовому засіданні свідків вбачається, що малолітня дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю та вона належним чином виконує свої батьківські обовязки по відношенню до нього. Суд вважає, що відсутні підстави не довіряти показанням допитаних в судовому засіданні свідків в частині того, що [PERSON] забезпечує свою дитину всіма належними умовами проживання, створює їй всі необхідні умови для розвитку та виховання, оскільки їх показання в цій частині не суперечать одне одному, жодного противоречивого факту ними в судовому засіданні надано не було. Згідно висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області 31/12 від 23 лютого 2017 року про визначення місця проживання малолітнього [PERSON], встановлено, що органу опіки та піклування не вбачає підстав для того, щоб підтримувати позов [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], за батьком. У\~принципі 6 Декларації прав дитини\~проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Таким чином, судом встановлено, що мати дитини має постійне місце проживання, постійне місце роботи та джерело існування, вона створила всі умови для проживання, виховання та розвитку дитини, та виняткових обставин у розумінні положень статті 161 СК України\~та\~принципу 6 Декларації прав дитини, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом з матір'ю встановлено. Отже, відсутні підстави для визначення місця проживання дитини з батьком, оскільки відсутні правові підстави, передбачені вказаними нормами матеріального права, для розлучення дитини зі своєю матір'ю. Даний висновок міститься у Постанові Верховного Суду України у справі №6-2445цс16 від 14 грудня 2016 року, ухваленої порядку ст. 360-4 ЦПК України і у силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для усіх судів України, які зобов'язані привести свою практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України Аналізуючи наявний в матеріалах справи висновок № 5044 за результатами перевірки матеріалів ЕУ № 8256 від 25 травня 2014 року без ознак кримінального правопорушення, суд вважає, що вказаний доказ не містить обставин, які б свідчили про невиконання відповідачем [PERSON] рішення суду щодо спілкування батька з дитиною чи то неналежного виконання нею батьківських обовязків щодо дитини, при цьому вважає за необхідне наголосити, що ч. 3 ст. 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Таким чином, виходячи з вищевказаного, беручи до уваги вік дитини, яка потребує належного догляду та піклування з боку своїх батьків, враховуючи інтереси дитини, ставлення матері до виконання батьківських обовязків, її матеріальне становище, умови проживання та інші обставини, що мають істотне значення, а також враховуючи положення принципу 6 Декларації прав дитини, згідно якої дитина може бути розлучена з матірю лише у виняткових ситуаціях, тому суд приходить до висновку, що інтереси дитини на цей час потребують її знаходження у матері, тому вважає необхідним у задоволенні позову [PERSON] відмовити повністю.

Outcome: dismissed