Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], яка діє в інтересах малолітньої [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] у м. Києві, у зв'язку з не проживанням у ньому без поважних причин. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначав, що квартира [ADDRESS] належить йому на праві власності. У квартирі зареєстрована малолітня [PERSON], [INFO], матір якої - [PERSON] рішенням суду було визнано такою, що втратила право користування зазначеною квартирою. У зв'язку з тим, що дитина ніколи не проживала у квартирі, а він як власник квартири несе матеріальні та моральні збитки внаслідок реєстрації дитини у квартирі, позивач звернувся з позовом до суду. Ухвалою суду від 01 липня 2014 року у якості третіх осіб у справі було залучено Орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації і Солом'янський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві. Позивач та й ого представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили задовольнити позов, посилаючись на відсутність малолітньої дитини у квартирі позивача понад один рік та визнання матері дитини такою,Є що втратила право користування квартирою. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що ні вона, ні дитина у квартирі не проживають, дитину вона зареєструвала у квартирі позивача за своєю заявою. Від третьої особи Солом'янського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника. Від третьої особи Органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника. Суд, заслухавши позивача та його представника, відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з вимогами статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування квартири від 14 січня 2011 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. а.с. 29-30). Згідно з даними довідки ( форма № 3 ), виданої 01 липня 2014 року ЖБК «Весна», у квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач, його син [PERSON], [INFO], та внучата племінниця [PERSON], [INFO] (а.с. 64). З даних документації ЖБК «Весна» (форма №17) вбачається, що [PERSON] була зареєстрована у квартирі 01 березня 2013 року за заявою матері [PERSON] (а.с.а.с.20, 21). Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2013 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням та визнано [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] (а.с. а.с. 41-45). Згідно з даними актів, затверджених головою правління ЖБК «Весна» від 06 березня 2013 року (а.с. 39), 19 червня 2013 року (а.с. 40), 05 вересня 2013 року (а.с. 37), 10 грудня 2013 року (а.с. 38,) 14 січня 2014 року (а.с. 76), 10 квітня 2014 року (а.с. 77), 04 серпня 2014 року (а.с.78) відповідач з дитиною у квартирі [ADDRESS] не проживає, їх особистих речей там немає. Зазначені обставини підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. У судовому засіданні відповідач пояснила, що дитина не проживає у квартирі, однак їй потрібна реєстрація дитини. У дитини є батько, який має місце реєстрації та проживання. Разом з тим, у судовому засіданні встановлено, що відповідач проживає з дитиною у іншому місці, де для дитини створено санітарно-гігієнічні та побутові умови. Враховуючи викладене, встановлені судом обставини про те, що малолітня дитина, яка не є членом сім'ї власника квартири, не проживає у квартирі без поважних причин понад один рік, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved