Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS], посилаючись на те, що позивачу на праві власності належить вищевказана квартира. Відповідач є сином позивача, а тому у вказаній квартирі був зареєстрований на правах члена сім'ї. Однак з 2006 року відповідач виїхав з квартири і більше в ній не проживав. Реєстрація місця проживання відповідача у належній позивачу квартирі перешкоджає йому вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Позивач у судове засідання не з'явилася, але від неї до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позовних вимог від нього не надходило. Тому суд визнає неявку відповідача з неповажних причин, та, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. На підставі договору купівлі-продажу квартири від 24.05.1997 року позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується доданою до матеріалів справи копією вказаного договору /а.с.6/, та копією Витягу про державну реєстрацію прав /а.с.8/. Відповідно до Довідки голови кооперативу від 25.07.2018 року, доданої до матеріалів справи, [PERSON], [INFO], у квартирі [ADDRESS], зареєстрований, однак з 2006 року не проживає (а.с.7). Судом встановлено, що у зв'язку з реєстрацією відповідача у належній позивачу квартирі, остання не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки відповідач є членом сім'ї позивача, а саме сином, тому, згідно з чинним законодавством України, у даному випадку слід застосовувати вимоги ч.2 ст.405 ЦК України, згідно яких член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності відповідача в квартирі судом не встановлено. Таким чином, на підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги [PERSON] цілком законними та обґрунтованими, а відтак такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved