Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, в якому вказала, що квартира [ADDRESS], яка фактично складається з трьох квартир, надана її багатодітній родині, яка складається з 12 осіб. В теперішній час в квартирі зареєстровано 13 осіб, вона з чоловіком та їхні діти, а також неповнолітня онука, [PERSON], [INFO]. Відповідач - [PERSON] 06.06.2011 року забрала всі свої особисті речі, залишила житло за місцем реєстрації та пішла мешкати за невідомою позивачу адресою. З цього часу відповідач до спірної квартири не приходила, квартирою не цікавилась, за комунальні платежі не платила, речей, які б їй належали, в квартирі немає. Позивач та треті особи жодних перешкод відповідачці у користуванні житлом не чинили, але через так у поведінку відповідача та її небажання добровільно знятися з реєстрації у спірній квартирі, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються на неї. Посилаючись на зазначене, позивач просила суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою №52 по вул. Валентинівській, 21-б зі зняттям її з реєстраційного обліку за цією адресою. Позивач, [PERSON] до початку судового засідання звернулась із заявою, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] на судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила,. Про час та місце розгляду справи сповіщена своєчасно та належним чином. Від третіх осіб по справі до початку розгляду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги вони повністю підтримали. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, ознайомившись із заявами позивача та третіх осіб, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі ордера №06191 від 28.04.1982 року родині позивача, яка складається з 10 осіб надано у користування квартири №52,53,55, загальною площею 163,26 кв.м. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку за №1631 від 29.07.2016 року, яка є в матеріалах справи, виданої на ім'я [PERSON], у спірній квартирі зареєстровані: [PERSON], - наймач, [PERSON] - дружина, [PERSON] - дочка, [PERSON] - син, [PERSON] - дочка, [PERSON] - син, [PERSON] - дочка, [PERSON] - дочка, [PERSON] - дочка, [PERSON] - дочка, [PERSON] - дочка, [PERSON] - онук, [PERSON] - онука. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. З відповіді на адвокатський запит за підписом Т.в.о. начальника Московського ВП ГУНП в Х\\о від 16.08.2016 року №30652/119-67/03 вбачається, що згідно обліків ЖЕО та канцелярії Московського Вп ГУНП в Харківській області заяв та скарг від гр. [PERSON], зареєстрованої за адресою [INFO], з приводу вчинення їй перешкод у праві користування квартирою за вказаною адресою за період з 01.01.2014 року по теперішній час не надходило. Актом за підписом [PERSON], [PERSON]В,, [PERSON] від 29.07.2016 року, який міститься в матеріалах цивільної справи, підтверджено факт не проживання відповідача [PERSON] за місцем реєстрації з червня 2016 року. З наведеного вбачається, що відповідач фактично не проживає у спірній квартирі з 2011 року, комунальні послуги не сплачує, з реєстраційного обліку не знята. Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] втратила право користування спірною квартирою за адресою: [ADDRESS], як особа, що не проживає без поважних причин строком більше ніж шість місяців, що відповідно є підставою для зняття її з реєстрації згідно вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що згідно наявної в матеріалах справи квитанції про сплату судового збору вказаний збір сплачено в повному обсязі [PERSON] з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір в розмірі 551,2 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved