Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи, що 01.03.2014 року вони зареєстрували шлюб у Хортицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної сліжби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №63. Від даного шлюбу дітей не мають. Сумісне життя не склалося через відсутність порозуміння, різні характери, на підставі чого весь час виникають суперечки. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, на теперішній час вони сумісно не проживають та спільного господарства не ведуть. За переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати шлюбні відносини немає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить розірвати шлюб з відповідачкою, оскільки вони тривалий час не підтримують шлюбні відносини і їх сімя розпалась остаточно, примирення не можливо. В ході судового розгляду визначився, що фактично шлюбні відносини припинені в лютому 2016 року. За час, наданий судом на примирення, подружні відносини не відновлено, примирення між подружжям не відбулось. Зазначає, що збереження шлюбу суперечить його інтересам та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просить в задоволенні позову відмовити. Пояснила, що з позивачем фактично припинили шлюбні відносини з лютого 2016 року за ініціативою позивача. При цьому вважає, що шлюб можливо зберегти, але за час наданий судом для примирення, відновлення сімї не відбулось. Крім того зазначила, що між ними існує спір про поділ спільно нажитого майна, тому вважає, що шлюб не може бути розірваний до вирішення такого спору. Вислухавши пояснення сторін, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги\~ обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню через наступне. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України,\~\~шлюб засновується на добровільній згоді\~жінки та\~чоловіка. Примусовість\~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано 01.03.2014 року у Хортицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №63. Від даного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Судом також встановлено, що на даний час шлюбні відносини сторін фактично припинені, на теперішній час вони сумісно не проживають та спільного господарства не ведуть. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що знав сторін як подружжя, які є сусідами по дачі. До грудня 2015 року бачив, що сторони вели спільне господарство на дачі, мешкали спільно. Коли сторони припинили шлюбні відносини достовірно пояснити не може. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є головою ОСК «Мир», де знаходиться дачний будинок сторін. В лютому 2016 року [PERSON] сплачував внески до ОСК, мабуть сторони ще мешкали разом. Коли сторони припинили шлюбні достовірно не знає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона сусідка сторін по квартирі, яка розташована на одному поверсі з квартирою, де мешкали сторони. Вони спілкуються, разом святкували Новий 2016 Рік в квартирі сторін. Сторони припинили мешкати спільно приблизно навесні 2016 року. Так, судом встановлено, що подружні відносини між сторонами припинені в лютому 2016 року, спільне господарство подружжям не ведеться. Сімя сторін розпалась остаточно, примирення між сторонами у наданий судом строк не відбулось. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя та обставини, які свідчать про припинення сімейних відносин, небажання позивача на примирення та збереження сім'ї, що останній наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про неможливість збереження шлюбу, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, внаслідок чого шлюб сторін підлягає розірванню. Доводи відповідачки [PERSON] на наявність не вирішених питань відносно спільного майна подружжя, не можуть бути взяті до уваги, оскільки само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу, поділ якого проводиться у встановленому діючим законодавством порядку. На підставі викладеного позов підлягає задоволенню, шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved