Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що енергопостачання будинку під [ADDRESS] здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією № 105900200 від 11.07.2006 р. Відповідно до умов цього договору зобов'язується своєчасно сплачувати за спожиту електричну енергію. Проте, на даний час відповідача взяті на себе зобов'язання не виконує в зв'язку з чим утворилася вище зазначена заборгованість. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав з урахуванням їх зменшення. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнала, та не заперечувала наявності в неї заборгованості по оплаті послуг за використану енергію перед позивачем. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до вимог ст.ст.1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Як вбачається з положень ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи лише в межах заявлених фізичними особами позовних вимог. Згідно з положеннями ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування. За правилами ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із положеннями ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 26 ЗУ «Про електроенергетику» передбачені обов'язки та відповідальність споживачів енергії, зокрема: додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії згідно із законодавством України. Відповідно до п. 35 Правил користування електричною енергією для населення енергопостачальник має право відключити споживача у разі порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію. У відповідності до п.28 ПКЕЕН передбачено, що у разі відсутності у споживача коштів на оплату заборгованості він повинен звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочення терміну оплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність. Однак, до Позивача Відповідач з заявою для складання договору «розстрочки сплати боргу» не звертався і заборгованість не погасив. Окрім цього, п.48 ПКЕЕН визначає Споживач несе відповідальність згідно з законодавством за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. Як встановлено в судовому засіданні 11 липня 2006 року ПАТ «Київобленерго» уклав Договір про користування електричною енергією на об'єкт електропостачання за адресою: [ADDRESS] Згідно з вимогами п. 11 Договору Споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов цього договору. Таким чином сума заборгованості за Договором станом на лютий 2017 року, становить 5322 грн. 73 коп. На думку суду зазначена сума заборгованості представником позивача обґрунтована та доведена в судовому засіданні. Приймаючи до уваги те, що відповідач не належним чином виконує свої обов'язки за договором, чим інтересам позивача завдано матеріальну шкоду, така шкода підлягає відшкодуванню відповідачем. Позовні вимоги в частині відшкодування витрат по справі підлягають до задоволення, оскільки, згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved