Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього заборгованість у розмірі 10090 грн. 13 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн. Розпорядженням керівника апарату Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16.09.2021, у зв`язку із звільненням [PERSON] з посади судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області у відставку на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 14.09.2021 відповідно до пунктів 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №937/9732/20 Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 вересня 2021 року справа передана судді Юрлагіній Т.В. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08.05.2018 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АК/8981067, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати збитки, завдані водієм автомобіля марки «Renault Kangoo», д/н [NUMBER] внаслідок ДТП. 19.06.2018 року в м. Мелітополь, на вул. Байбулатова, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Renault Kangoo», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , автомобіля «Ford Focus», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля «Renault Kangoo» д/н [NUMBER] , [PERSON] 20.06.2018 р. на адресу ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку звернулася [PERSON] . У зв`язку з названою подією, згідно Калькуляції №8981067/З від 11.12.2018 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу (0,64) автомобіля «Ford Focus», д/н [NUMBER] , склала 20380,26 грн. У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування, враховуючи ліміт відповідальності та франшизу (1000,00 грн.), передбачені полісом ПрАТ «СК Арсенал Страхування» відшкодувало [PERSON] витрати на ремонт автомобіля в сумі 19380,26 грн. та витрати на евакуатор 800,00 гри., загальна сума 20180,26 грн. Відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/8981067, зазначено, що документом, що посвідчує особу і підтверджує право на зменшення розміру страхового платежу є пенсійне посвідчення. У зв`язку з тим, що поліс було оформлено на пенсіонера, який відповідно до Закону мав лише особисто керувати забезпеченим транспортним засобом, але під час ДТП забезпеченим транспортним засобом керувала інша особа, що є порушенням ст. 13 Закону, 07.02.2019 р. ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» для досудового врегулювання спору було направлено Відповідачу претензію вимогою сплатити страхове відшкодування в розмірі 50% від завданої шкоди, тобто 10090,13 грн. (20180,26*50%), але відповідач не задовольнив її в добровільному порядку. З огляду на вищевикладене, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» змушені звертатись до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 лютого 2021 року відкрито спрощене провадження по справі. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про поважні причини своєї неявки суду він не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позовних вимог від нього не надходило. Тому суд визнає неявку відповідача з неповажних причин, та, на підставі заяви представника позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, за необхідне провадити розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із ст. 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 19.06.2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки «Renault Kangoo», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , автомобіля «Ford Focus», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля «Renault Kangoo», д/н [NUMBER] , [PERSON] , що підтверджується копією европротокола /а.с. 10/. 08 травня 2018 року між ПрАТ «Страхова компанія «Арсена Страхування» та [PERSON] було укладено Договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/8981067, яким забезпечено транспортний засіб «Renault Kangoo», д/н [NUMBER] . [PERSON] було надано знижку у розмірі 50% від страхового платежу як пільговику. /а.с. 6/. 20.06.20218 р. до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», з заявою про дорожньо-транспортну пригоду та про страхове відшкодування звернувся власник пошкодженого автомобіля марки «Ford Focus», д/н [NUMBER] /а.с. 14/. Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/8981067 був укладений з урахуванням п. 2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про те, що розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. 11 грудня 2018 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» розрахувало суму страхового відшкодування по даній страховій справі на підставі рахунку №0309 від 07.09.2018, виданого ФОП [PERSON] /а.. 7, 15/. Відповідно до умов Договору №АК/8981061 від 08.05.2018 р. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало потерпілому власнику транспортного засобу «Ford Focus», д/н [NUMBER] , витрати на ремонт в розмірі 20180,26 грн., що підтверджується платіжним дорученням №9742962 від 12.12.2018 р. /а.с.8/. За послуги евакуатора була сплачена грошова сума розміром 800 грн. 00 коп., що підтверджується копією товарного чеку та актом виконання робіт від 19.06.2018 року, виданого ФОП [PERSON] /а.с.13/. Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Вказаний правовий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, провадження № 14-176цс18. Частиною першою статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до пункту 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Згідно з пунктом 1.1 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальники - це юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу. Пунктом 38-1.1. ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону, при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту, то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до п.1.7 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», забезпечений транспортний засіб транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. З матеріалів справи вбачається, що винною особою у здійсненні ДТП є [PERSON] та на нього не поширюється пільга у вигляді знижки щодо сплати страхового платежу, а тому на нього необхідно покласти обов`язки компенсувати 50% виплаченого страхового відшкодування у розмірі 10090,13 грн., оскільки страхувальнику автомобіля «Renault Kangoo», д/н [NUMBER] , [PERSON] при укладенні полісу № АК/8981067, який на момент здійснення ДТП був діючим, як пенсіонеру, надана пільга на оплату страхового платежу в розмірі 50%. На момент вчинення ДТП саме відповідач [PERSON] керував автомобілем «Renault Kangoo», д/н [NUMBER] , який був застрахований [PERSON] із застосуванням пільги, яка передбачена п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відомості про те, що відповідачем [PERSON] автомобіль «Renault Kangoo», д/н [NUMBER] , , був застрахований із застосуванням пільгових умов в матеріалах справи відсутні, тому пільги не можуть бути застосовані до відповідача, оскільки у останнього відсутнє пенсійне посвідчення, згідно якого надавалась страховиком така пільга. Таким чином, суд вважає, що оскільки на момент вчинення ДТП саме відповідач, як водій, керував забезпеченим транспортним засобом, який було застраховано [PERSON] на пільгових умовах, тому наявні правові підстави для стягнення саме з відповідача [PERSON] на користь страховика відшкодування 50 % завданої шкоди у розмірі 10090,13 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 102,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved