Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 14 січня 2000 року перебуває з відповідачем в шлюбі, який зареєстровано Дзержинівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис №1, в період якого у них народились спільні неповнолітні діти: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя не склалося через те, що відповідач останні два роки систематично зловживає алкогольними напоями, часто вчиняє сварки з використанням нецензурних висловів, проявляє неповагу до неї та дітей, а інколи застосовує до неї силу, внаслідок чого з вини відповідача сумісне життя і збереження сімї стали неможливими, а її розмови з відповідачем та намагання зберегти сімю виявились даремними, у звязку з чим з січня 2015 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини і з цього часу проживають під одним дахом як чужі люди, а відповідач має намір змінити місце свого проживання. Спору щодо спільного майна, місця проживання дітей, які за домовленістю з відповідачем залишаються проживати з нею, та їх утримання не має. Позивач, яка повідомлена про час та місце розгляду справи особисто під розписку (а.с.24), у судове засідання не зявилась, надавши до суду письмову заяву (а.с.21), за якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, шлюб прохала розірвати, справу розглядати у її відсутність, а у разі неявки відповідача не заперечувала проти розгляду справи у порядку заочного провадження. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи особисто під розписку (а.с.28), у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, як не надав і заперечень проти позову та доказів, які їх обґрунтовують. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але не зявились в судове засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та в звязку з неявкою належним чином повідомленого відповідача за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 14 січня 2000 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Дзержинівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис №1 (а.с.9), в період якого у них народились спільні неповнолітні діти: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO] (а.с.10,11), які після фактичного припинення сторонами сімейно-шлюбних відносин за взаємною згодою сторін проживають з позивачкою. Спільне життя в сімї не склалося через те, що відповідач останні два роки систематично зловживає алкогольними напоями, часто вчиняє сварки з використанням нецензурних висловів, проявляє неповагу до дітей та позивачки, до якої також інколи застосовує фізичне насильство, внаслідок чого з вини відповідача спільне сумісне життя сторін і збереження сімї стали неможливими. Намагання позивачки зберегти сімю виявились даремними, у звязку з чим з січня 2015 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і з цього часу хоч і проживають під одним дахом, але сімейно-шлюбних відносин не підтримують, а відповідач після розірвання шлюбу має намір змінити місце свого проживання. На день розгляду справи судом сторони мір до збереження сімї не приймали і зберігати сімю не бажають, про що свідчить подана до суду позивачкою письмова заява щодо вирішення питання про розірвання шлюбу (а.с.21), та відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу. Спору з приводу спільного майна подружжя, місця проживання дітей, які фактично проживають з позивачкою, та їх утримання на день розгляду справи судом між сторонами не має. За таких підстав суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивачки, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved