Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог виконавчий комітет Благовіщенської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи, що він є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Камянсько-Дніпровський район, с. Іванівка, вул. Дружби (Щорса), 15. З ним в будинку прописана донька [PERSON], [INFO], яка з 2003 року не проживає у даному будинку, не використовує його за призначенням без будь-яких поважних на те причин. З боку позивача відповідачу ніколи не чинилися перешкоди у праві користування житловим приміщенням. Приписка відповідача в житловому будинку позивача не дозволяє розпоряджатися ним на власний розсуд та значно обмежує його законні права. Просить суд визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: Запорізька область, Камянсько-Дніпровський район, с. Іванівка, вул. Дружби (Щорса), 15. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена згідно чинного законодавства належним чином рекомендованою поштою з повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем її проживання, на адресу суду повернувся конверт з відміткою про невручення «за закінченням встановленого строку зберігання», документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, від неї не надійшло повідомлення про розгляд справи у її відсутність, відзив на позов не подано. Представник третьої особи виконавчого комітету Благовіщенської сільської ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. У звязку з неявкою в судове засідання відповідача, суд, враховуючи викладену в заяві думку позивача про можливість винесення заочного рішення, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.07.2007 року [PERSON] є власником будинку по вул. Дружби (Щорса), 15 в с. Іванівка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області на підставі рішення виконавчого комітету Іванівської сільської ради від 21.11.2016 року № 99-1 (а.с.8). Як вбачається з копії витягу № 15753918 право власності на житловий будинок № 15 по вул. Щорса в с. Іванівка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області зареєстровано Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 30.08.2007 року належить та [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності /серія САВ № 519261/03.07.2007/ виданого виконавчим комітетом Іванівської сільської ради(а.с.9). Як вбачається з довідки № 350 від 10.08.2018 року виданої виконкомом Благовіщенської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області., [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] (Щорса), 15 та має склад сімї: [PERSON], [INFO], (дружина), [PERSON], [INFO], (дочка), [PERSON], [INFO], (онука) (а.с.10). Відповідно ст. 41 Конституції \~України \~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися \~своєю \~власністю. \~Право приватної власності набувається в порядку, \~визначеному законом. \~\~Ніхто \~не \~може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст.\~316\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. \~Частиною 1ст.\~317\~ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. \~\~За приписами ч. 2 ст.\~317\~ЦК України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права приватної власності чи обмежений у його здійснені. При цьому згідно до ст.\~391\~ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. За правилами ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу, а саме дружина, їх діти і батьки. Членами сім'ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Право членів сімї власника житла на користування цим житлом закріплене у ст.405 ЦК України. За цією статтею члени сімї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вказаної норми закону при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення. Крім цього, за розясненням Пленуму «члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону» (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. Як вбачається з копії свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є донькою позивача (а.с.7). Відповідно до довідки № 350 від 10.08.2018 року виданої виконкомом Благовіщенської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області [PERSON], [INFO], яка є донькою позивача, дійсно зареєстрована за адресою: [INFO] (Щорса), 15, але фактично не проживає з 2003 року (а.с.10). З письмових свідчень [PERSON], підпис якої засвідчено нотаріально В.о. старости Виконкому Благовіщенської сільської ради Кам»янсько-Дніпровського району Запорізької області, проживаючої за адресою: [INFO], встановлено, що за адресою: с. Іванівка, вул. Дружби (Щорса), 15, відповідач [PERSON] не проживає з 2003 року (а.с.11). Таким чином, враховуючи ті обставини, що відповідач в спірному жилому приміщенні відсутня понад рік, при цьому поважності причин не встановлено, суд вважає, що є підстави для визнання її такою, що втратила право користування спірною жилою площею, тому що в даному випадку порушуються права позивача, як власника житла. На підставі викладеного та

Outcome: approved