Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, по якому просить суд визнати за [PERSON] право власності на ? частини квартири по [ADDRESS]; припинити право власності на відповідну ? частини квартири [PERSON] Позивач до судового засідання не з'явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити, проти заочного розгляду справи не зареречує. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд за його відсутності суду не надавав та не заявляв. Суд у зв'язку з неявкою відповідача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою позивача, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України та СК України.. Судом встановлені наступні фактичні обставини по справі. 24.09.1988 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб відділом реєстрації актів громадського стану Іллівського районного виконкому м. Одеси. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29.11.2012 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, копія рішення наявна в матеріалах справи ( а.с.4). Як вбачається з матеріалів справи під час перебування в шлюбі придбане нерухоме майно, а саме кв.[ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 27.04.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], копія якого наявна в матеріалах справи ( а.с.7). Право власності на дану квартиру зареєстроване за [PERSON], що підтверджується витягом з реєстру про право власності на нерухоме майно, копія якого наявна в матеріалах справи ( а.с.6). Відповідно до технічного паспорту, наявного в матеріалах справи, спірна квартира складається з 3-х кімнат загальною площею 81,2 кв.м., житловою площею 52,9 кв. м., підсобною площею 26,4 кв.м., корисною - 79, 3 кв.м.(а.с.5). Як зазначає позивач в позові після розірвання шлюбу вони з відповідачем не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна, зокрема зазначеної квартири. Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 61 Сімейного кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві сумісній власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1,3 ст. 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 369 Цивільного кодексу України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч. 1 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом Відповідно до п.3 ст.11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач по справі до судового засідання не з'явився, таким чином не скористався своїм правом надати суду заперечення проти позову. Суд, на підставі сукупності зібраних по справі доказів, прийшов до обґрунтованого висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають істотне значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженнями в судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: approved