Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказуючи, що 02.09.2011 року ПАТ «Дельта Банк» та відповідачка уклали кредитний договір № 006-23016-020911. Відповідно до пункту 1.2. вищевказаного договору позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає клієнту платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування клієнта на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в додатку №1 до договору, та на умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Банк надає клієнту кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 100000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 6200 грн. Згідно з п.1.6 договору кредитні кошти та власні кошти клієнта використовуються для розрахунків за товари, що придбаваються клієнтом у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання клієнтом своїх зобов'язань перед банком за цим договором, та вчинення інших операцій, які не заборонені діючим законодавством. [PERSON] станом на 15.10.2014 року порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в сумі 8304,25 гривень. На даний час кредитна заборгованість позичальником погашена не була. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, скерувала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, хоча була завчасно повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Суд на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.09.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 006-23016-020911. Відповідно до пункту 1.2. вищевказаного договору позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає клієнту платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування клієнта на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в додатку №1 до договору, та на умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Банк надає клієнту кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 100000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 6200 грн. Згідно з п.1.6 договору кредитні кошти та власні кошти клієнта використовуються для розрахунків за товари, що придбаваються клієнтом у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання клієнтом своїх зобов'язань перед банком за цим договором, та вчинення інших операцій, які не заборонені діючим законодавством. Відповідно до договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердафтом. [PERSON] станом на 15.10.2014 року порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в сумі 8304,25 гривень. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у зв'язку з чим невиконання відповідачем умов кредитного договору у встановлений строк надає право позивачу вимагати вчинення від нього таких дій у судовому порядку. Статтями 611, 615 ЦК України встановлено, що у випадку порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. В судовому засіданні об'єктивно встановлено, що відповідачка взяті на себе зобов'язання не виконує. А тому, згідно з умовами кредитного договору № 006-23016-020911 від 02.09.2011 року до стягнення з відповідачки на користь позивача підлягає борг в сумі 8304,25 гривень. Також, до стягнення з відповідачки в силу вимог ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн., оскільки зазначені судові витрати понесені позивачем при подачі та розгляду позову, що підтверджено документально відповідними документами. На підставі ст. ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1054 ЦК України,

Outcome: approved