Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту, в якому просить скасувати арешт, накладений старшим державним виконавцем другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Ковтун Л.Ю., на підставі постанови № В-12/1268/30167956 від 22.11.2011 року, внесений Одеською філією ДП «Інформаційний центр» за реєстраційним номером обтяження 11951612 від 12.12.2011 року, заборонити органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ КБ «ПриватБанк» права розпорядження відносно квартири загальною площею 63,6 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] та стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати. Позивач мотивує свої вимоги тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 31.10.2006 року був укладений кредитний договір №ОDH0GK01420223, згідно умов якого ПАТ КБ «ПриватБанк» надав останньому кредит у розмірі 138000,00 доларів США (сто тридцять вісім тисяч доларів США) на придбання нерухомого майна. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 01.11.2006 року уклали договір іпотеки №ОDH0GK01420223. Згідно з договором іпотеки [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 63,6 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], з обумовленою ціною - 150000,00 доларів США (сто п'ятдесят тисяч доларів США). Позивач також зазначає, що [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконано, у зв'язку з чим позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси, який виніс рішення №2-2814/10 від 22.07.2010 року про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості на предмет іпотеки - належну на праві власності [PERSON], квартиру, загальною площею 63.6 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки. Також позивач звертає увагу на те, що старшим державним виконавцем другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Ковтун Л.Ю., на підставі постанови № В-12/1268/30167956 від 22.11.2011 року було внесено Одеською філією ДП «Інформаційний центр» обтяження про арешт нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 11951612 від 12.12.2011 року по об'єкту обтяження - квартира, за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання сповіщалася належним чином, згідно поданої до суду письмової заяви просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримують, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання сповіщався належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Представник другого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи другий Приморський відділ ДВС Одеського міського управління юстиції сповіщався належним чином, про причини неявки свого представника суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 31.10.2006 року був укладений кредитний договір №ОDH0GK01420223, згідно умов якого ПАТ КБ «ПриватБанк» надав останньому кредит у розмірі 138000,00 доларів США (сто тридцять вісім тисяч доларів США) на придбання нерухомого майна. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 01.11.2006 року уклали договір іпотеки №ОDH0GK01420223. Згідно з договором іпотеки [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 63,6 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], з обумовленою ціною - 150000,00 доларів США (сто п'ятдесят тисяч доларів США). Приморським районним судом м. Одеси, винесено рішення №2-2814/10 від 22.07.2010 року про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості на предмет іпотеки - належну на праві власності [PERSON], квартиру, загальною площею 63.6 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки. На підставі постанови старшого державного виконавця другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Ковтун Л.Ю. № В-12/1268/30167956 від 22.11.2011 року, Одеською філією ДП «Інформаційний центр» внесено обтяження про арешт нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 11951612 від 12.12.2011 року по об'єкту обтяження - квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Зазначений арешт перешкоджає банку у реалізації своїх прав, як іпотекодержателя вказаного майна, порушує інтереси Банку як Кредитора в частині погашення заборгованості по кредитному договору, шляхом продажу іпотечного майна. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та ст. 572 ЦК України, відповідно до забезпечувального обтяження, обтяжував має право у разі порушення боржником забезпеченого обтяження зобов'язання, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження. Статтею 589 ЦК України, передбачено, що у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до частини 4 статті 54 ЗУ «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 року та частини 3 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Частиною 1 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить йому, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку про необхідність захисту прав позивача шляхом задоволення позовних вимог в повному обсязі. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 244,00 грн. (квитанція №5062.407.2 від 30.04.2014). Однак, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI за подання до суду позовної заяви немайнового характеру встановлена ставка судового збору у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 № 719-VII розмір мінімальної заробітної у 2014 році: у місячному розмірі становить - 1218 гривень.

Outcome: partial