Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , мешканця [INFO] ; третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог Приватного акціонерного товариства « Страхове товариство « Гарантія » , 01601 , м. Київ Печерський узвіз , 3 , про відшкодування матеріальної та моральної ( немайнової ) шкоди завданої злочином. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю і просить суд стягнути на його користь з відповідача заподіяну матеріальну шкоду , моральну шкоду та витрати на правову допомогу адвоката. Відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме в частині відшкодування матеріальної шкоди на користь позивача, в межах терміну лікування останнього, оскільки вважає себе винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок якої позивач отримав тілесні ушкодження , моральну шкоду визнає частково , а саме на суму 500,00 гривень. Представник страхової компанії пояснив суду, що до страхової компанії сторонами у справі відповідні документи не надавалися , а тому страхова компанія не вважає факт отримання позивачем тілесних ушкоджень страховим випадком . Просить суд прийняти рішення відповідно до закону. В судовому засіданні встановлено , що відповідно до вироку Олевського районного суду Житомирської області від 24.04.2015 року у справі № 287-120-15-К , відповідача - [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 3 ( трьох ) років позбавлення волі , з позбавленням права керування транспортним засобом ( легковим автомобілем ) строком на один рік . На підставі ст.ст. 75,76 КК України засудженого було звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням і призначенням іспитового терміну строком на на 1 ( один ) рік і 6 ( шість ) місяців . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля [PERSON] , позивач у справі , отримав тяжкі тілесні ушкодження , які викликали довготривалий розлад здоровя і потягли за собою відповідні витрати на лікування , що стверджується : медичними документами ( а.с. 23,24,145-147 ) , відповідними фіскальними чеками ( а.с.207-220 ) . Цивільний позов потерпілого від злочину до обвинуваченого , під час розгляду кримінального провадження у суді , було залишено без розгляду оскільки на думку суду до участі у розгляді позову в суді не було притягнуто в якості співвідповідача страхову компанію . Дані правовідносини врегульовані наступними нормативно правовими актами , а саме : Так , відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи , а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала ; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала , якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки . З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі ; розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі зазначено в ст. 1192 ЦК України . Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності , а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У ст. 1180 ЦК України зазначено, що шкода завдана неповнолітньою особою після набуття нею повної цивільної дієздатності , відшкодовується цією особою самостійно на загальних підставах . Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода , завдана джерелом підвищеної небезпеки , відшкодовується особою , яка на відповідній правовій підставі ( право власності , інше речове право , договір підряду , оренди тощо ) володіє транспортним засобом використання або утримання якого створює підвищену небезпеку . Суд розглянувши матеріали справи , дослідивши письмові докази , заслухавши пояснення сторін , приходить до висновку , що позов підлягає до задоволення частково . Як убачається в матеріалах справи , та поясненнях сторін , вина відповідача вважається доведеною повністю , що стверджується відповідним вироком суду , а тому останній повинен відшкодувати позивачу матеріальну шкоду , а саме витрати на лікування за період з 06.11.2013 року по 29.11.2013 року , у відповідності до фіскальних чеків , що стверджують понесені витрати на лікування , а саме 10\~000,00 гривень . В частині відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди , на думку суду , позовні вимоги слід задовольнити частково , на суму у 5\~000,00 гривень , оскільки позивач не надав суду доказів , що останньому заподіяна немайнова шкода на суму саме 90\~000,00 гривень . В частині відшкодування витрат понесених позивачем на оплату правової допомоги слід відмовити , оскільки в договорі про надання правової допомоги фахівця в галузі права сума , яка підлягає оплаті даних послуг , не обумовлена ( а.с.25-26 ) та не надано розрахунок витрат на правову допомогу у відповідності до чинного законодавства .

Outcome: approved