Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з нього на його користь заборгованість у розмірі 28756,39 грн за кредитним договором №б/н від 06.10.2015 та судові витрати у розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до даного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписання договору є згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями та у зв`язку із порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 19 червня 2019 року має заборгованість 28756,39 грн, яка складається з наступного: 12634,68 грн - заборгованість за тілом кредиту, 6449,24 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 7276,93 грн - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 750,00 грн - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 1345,54 грн - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає. З урахуванням викладеного просить позов задовольнити. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 23.08.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, так як згідно з вимогами ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач явку уповноваженого представника не забезпечив, хоча належним чином був повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання. При подачі позову представник позивача Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» - Савіхіна А.М. до суду подала клопотання, в якому зазначає, що позов підтримує, просить розглядати справу за її відсутності та не заперечує щодо постановлення судом заочного рішення. В судове засідання відповідач повторно не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у зазначений строк в ухвалі від 23.08.2019 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі не надав суду відзив на позовну заяву без поважних причин. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України постановив здійснювати розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України. З`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] кредитного договору № б/н від 06.10.2015, [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Своїм особистим підписом відповідач підтвердив, що заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, пам`яткою клієнта та тарифами банку, з якими він ознайомився та погодився, становить між ним та банком договір. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України). У відповідності до ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що позивачем умови укладеного договору виконано, проте відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконував, а відтак, згідно з розрахунком позивача, станом на 19 червня 2019 року має заборгованість 28756,39 грн, яка складається з наступного: 12634,68 грн - заборгованість за тілом кредиту, 6449,24 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 7276,93 грн - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 750,00 грн - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 1345,54 грн - штраф (процентна складова). З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомості про відсутність такої, суд, ухвалюючи заочне рішення у справі, приймає розрахунок позивача як належний та допустимий доказ. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] порушено умови договору та не виконано взятих за таким зобов`язань, у добровільному порядку останній ухиляється від сплати заборгованості, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача за вказаним кредитним договором заборгованості, яка складається із заборгованості по тілу кредиту та штрафів (фіксована частина та процентна складова) є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З системного змісту договору надання банківських послуг, зокрема тарифів банку та пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку вбачається, що при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн та 5% від суми заборгованості по кредитному договору. Оскільки матеріалами справи підтверджується факт несвоєчасного виконання відповідачем покладених на нього умовами договору зобов`язань, підставною та обґрунтованою є вимога позивача про стягнення з нього 500 грн - штрафу (фіксована частина), як просить позивач, та 1345,54 грн - штрафу (процентна складова). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язань настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пені). Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника тих, що базуються на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року №6-2003цс15. З урахуванням викладеного позов в частині стягнення пені до задоволення не підлягає. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1321 грн 60 коп. На підставі ст. ст.526, 530, 549, 550, 612, 634, 1054 ЦК України та

Outcome: partial