Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Київський відділ державної виконавчої служби міста [PERSON] територіального управління юстиції в Одеській області, про зняття арешту. В обґрунтування своїх вимог вказував, що між відповідачем [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» 14.11.2006 року за № 11076786000 укладено кредитний договір. З метою забезпечення виконання цього кредитного зобовязання, 14.11.2006 року між сторонами укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого передано в іпотеку банку нерухоме майно - квартиру за № 71, у будинку № 57, по проспекту Маршала Жукова, у місті Одесі. Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» 12.12.2012 року відступило позивачеві відповідно до договору факторингу № 1 свої права вимоги за зобовязанням [PERSON] за вказаним кредитним договором та договором іпотеки від 14.11.2006 року. При зверненні до нотаріуса стало відомо, що на предмет іпотеки Першим Київським відділом ДВС Одеського міського управління юстиції постановою від 04.04.2011 року за № 21891786 накладено арешт. Наявність арешту на предмет іпотеки заважає ТОВ «Кей-Колект», як пріоритетному обтяжувачеві, реалізувати своє право першочергового задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет застави у спосіб, обраний на власний розсуд, виходячи з чинного законодавства України, у звязку з цим, позивач змушений звернутись до суду з цим позовом. Відповідачка, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася, заперечень проти позову не надала. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між відповідачем [PERSON]І та АКІБ «УкрСиббанк» 14.11.2006 року було укладено кредитний договір № 11076786000. З метою забезпечення виконання кредитного зобовязання, 14.11.2006 року між сторонами укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого передано в іпотеку банку нерухоме майно - квартира за № 71, у будинку № 57, по проспекту Маршала Жукова, у місті Одесі. Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» 12.12.2012 року відступило позивачеві, відповідно до договору факторингу № 1, свої права вимоги за зобовязанням [PERSON] за вказаним кредитним договором та договором іпотеки від 14.11.2006 року. Таким чином, позивач є новим кредитором відповідача. Позивачеві при зверненні до нотаріуса стало відомо, що на зазначений предмет іпотеки Першим Київським відділом ДВС Одеського міського управління юстиції постановою від 04.04.2011 року за № 21891786 накладено арешт. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, на нерухоме майно - квартиру за № 71, у будинку № 57, по проспекту Маршала Жукова, у місті Одесі на підставі договору іпотеки від 14.11.2006 року, 14.11.2006 року за № 4053872 була зареєстрована заборона. Таким чином, на винесення державним виконавцем Першого Київського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.04.2011 року за № 21891786, зазначена квартира вже перебувала в іпотеці. Згідно з ч. 3 ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, іпотекодержатель має право, в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання, відповідно до іпотеки, іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки щодо зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню, згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Згідно з ч. 6 ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки, іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки щодо зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню, згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації (ч. 7 ст. 7 зазначеного Закону). В силу положень ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється, згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом. Таким чином, заставодержатель, яким у силу переходу прав вимоги є ТОВ «Кей-Колект», має переважне право на задоволення його вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на заставлене майно. Тому з метою повного та своєчасного задоволення вимог кредитора та іпотекодержателя, яким станом на поточну дату є позивач, суд вважає за необхідне зняти арешт, накладений на предмет іпотеки, отже, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved