Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона з 29 березня 2003 року знаходиться з відповідачем в шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №24, в період якого у них народилась спільна неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя не склалося через різні погляди на життя та несхожість характерів, непорозуміння, відсутність довіри та у звязку з втратою почуття любові та взаємоповаги. На протязі останніх двох років сімейне життя погіршувалось, що привело до припинення між ними шлюбних відносин, а з липня 2014 року відповідач проживає з іншою жінкою, у звязку з чим вважає, що подальше збереження сімї, примирення з відповідачем є неможливим, оскільки це суперечить інтересам сімї. Позивач, яка повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.11,13), у судове засідання не зявилась, надавши суду письмову заяву (а.с.15), за якою прохала розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала та прохала розірвати шлюб, оскільки з відповідачем однією сімєю не проживають з липня 2014 року, а спір щодо спільного майна, місця проживання та утримання дитини відсутній. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.12,14), у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, за якою прохав розглядати справу у його відсутність, позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, оскільки не проживає з позивачкою однією сімєю з липня 2014 року, а також зазначив, що спір щодо спільного майна, місця проживання дитини та її утримання відсутній (а.с.16,17). В звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 29 березня 2003 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №24, (а.с.4), в період якого у них народилась спільна неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка після фактичного припинення сторонами сімейно-шлюбних відносин проживає з позивачкою, що підтвердили сторони в поданих до суду письмових заявах (а.с.15,16). Спільне життя в сімї не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на шлюб та сімю, що привело в липні 2014 року до припинення між сторонами сімейно-шлюбних відносин, і з цього часу вони проживають окремо, що вбачається з паспортів сторін (а.с.5,11) та поданих сторонами до суду письмових заявах (а.с.15,16). На день розгляду справи судом сторони мір до збереження сімї не приймали і зберігати сімю не бажають, про що свідчать подані до суду як позивачкою, так і відповідачем письмові заяви про вирішення питання про розірвання шлюбу (а.с.15,16). Спору з приводу спільного майна, місця проживання дитини, яка проживає з позивачкою, та утримання дитини на день розгляду справи судом між сторонами не має. За таких підстав суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивачки, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved