Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що з 17 лютого 2007 року перебуває у шлюбі з [PERSON] . Протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Вони не можуть підтримувати нормальну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, взаємодопомоги. З червня 2019 року ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, за його переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Дітей у них немає. Спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Зазначив, що збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Тому просив суд шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в день розгляду справи звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. Просила розглянути справу по суті в підготовчому судовому засіданні. Зазначила, що позов визнає. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON] . Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, зважаючи на підтримання позову позивачем та визнання позову відповідачем, суд ухвалив розглянути справу по суті у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 17 лютого 2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 6). Від шлюбу сторони дітей не мають Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати, зазначає, що збереження шлюбу є неможливим. На час розгляду справи він позов підтримує. Відповідач на розірвання шлюбу згодна, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що винили між сторонами, вимоги позивача про розірвання шлюбу, згоду відповідача на розірвання шлюбу, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач, яка у шлюбі змінювала прізвище, просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Тому прізвище відповідача необхідно залишити [PERSON] .

Outcome: approved