Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування своїх \~позовних вимог позивач вказував ті обставини, що 20.06.2015 року близько 12 години 30 хвилин [PERSON] керуючи мотоциклом «ЇЖ-Ю5», д.н. 11-99 ЧКЕ та рухаючись по польовій дорозі колишніх садів с. Яснозіря Черкаського району Черкаської області, зі сторони вул. Жовтнева в напрямку вул. Садова, в порушення вимог п.п. 2.3. б), 1.10 та 12.1. Правил дорожнього руху України, допустив занос транспортного засобу, виїхав на зустрічну смугу руху та ліве узбіччя, де допустив зіткнення з мотоциклом «ЇЖ-4К», д.н. 24-99 ЧКУ, під керуванням [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1505 від 13.05.2015 року, позивач отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоровя, у вигляді закритого багатого уламкового перелому обох кісток лівої гомілки, забитої рани підборіддя зліва, саден правої кисті. Завдана [PERSON] матеріальна шкода полягає у витратах на лікування та подальшому курсі реабілітації, а моральна шкода повязана з порушенням нормального способу життя позивача. Кримінальне провадження про обвинувачення [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України було закрито на підставі ухвали суду, а цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди в кримінальному провадженні - залишено без розгляду, у звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача заподіяні збитки. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали. Просили суд,\~стягнути з відповідача на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 25347,47 грн. та моральну шкоду в сумі 15000 грн. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково: зокрема не заперечували проти відшкодування позивачу матеріальної шкоди, щодо моральної просили в позові відмовити з тих підстав, що остання не підтверджується належними доказами. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне. Згідно ухвали Черкаського районного суду від 29 вересня 2015 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у звязку із передачею його на поруки колективу, а кримінальне провадження закрито. З ухвали Черкаського районного суду вбачається, що 20.06.2015 року близько 12 години 30 хвилин [PERSON] керуючи мотоциклом «ЇЖ-Ю5», д.н. 11-99 ЧКЕ та рухаючись по польовій дорозі колишніх садів с. Яснозіря Черкаського району Черкаської області, зі сторони вул. Жовтнева в напрямку вул. Садова, в порушення вимог п.п. 2.3. б), 1.10 та 12.1. Правил дорожнього руху України, допустив занос транспортного засобу, виїхав на зустрічну смугу руху та ліве узбіччя, де допустив зіткнення з мотоциклом «ЇЖ-4К», д.н. 24-99 ЧКУ, під керуванням [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1505 від 13.05.2015 року, позивач отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 10.11.2015 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін, остання набрала законної сили і є чинною. Згідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Виходячи з наведеної норми, суд вважає, що винність відповідача у спричиненні тілесних ушкоджень [PERSON] доведена і на підставі ч. 1, ч. 2 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Відповідно до\~ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. (ст. 1166 ЦК) Суд вважає, що розмір матеріальної шкоди доведений позивачем належними та допустимими доказами, зокрема копіями товарних чеків та квитанцій, які містяться в матеріалах справи. Загальна сума зазначена в чеках, які підтверджують витрати позивача на лікування відповідає сумі матеріальної шкоди, вказаній в позові. Відповідно до\~статті 23 ЦК України\~\~ особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової\~\~\~\~ репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч.1 ст. 1167ЦК). Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п.п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. зі змінами від 25.05.2001р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). \~Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: \~у \~приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, \~моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), \~прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у \~зв'язку \~з \~незаконним \~перебуванням під слідством і судом, у порушенні \~нормальних \~\~життєвих \~\~зв'язків \~\~через \~\~неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Аналізуючи вищезазначені норми та надані суду матеріали справи, що обґрунтовують позов суд зазначає, що позивачем надано достатні та переконливі докази того, що відповідачем було завдано йому моральної шкоди, позивачу необхідно докладати значних зусиль та витрат на відновлення стану здоровя, життя позивача після вказаних подій змінилось, позивачем понесено моральні страждання з приводу ушкодження здоровя, а тому суд приходить до висновку, що вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню. Оскільки під час подачі позову [PERSON] був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати необхідно стягнути з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved