Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди і просив стягнути з відповідача на його користь у відшкодування матеріальної шкоди 5350 грн. та моральної шкоди 3000 грн. посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 30 серпня 2011 року Управлінням комунального майна та приватизації Харківської міської ради за реєстровим № 7-04-248643, йому належить однокімнатна ізольована квартира № 61 будинку [ADDRESS]. 19 травня 2014 року сталося залиття його квартири водою з квартири № 65 того ж будинку, власником якої є відповідач. Причиною залиття стала поламка трійника підводу холодної води в квартирі відповідача, яка сталася внаслідок недбалого ставлення відповідача до використання сантехнічного обладнання, встановленого в його квартирі. Внаслідок залиття в жилій кімнаті квартири позивача на стіні та стелі виникли сліди та відшарування шпалер на площі 2 кв.м., деформувався лінолеум, внаслідок чого на місці з'єднання шматків лінолеуму з'явилася щілина площею 1 кв.м., в коридорі сталося відшарування шпалер площею 0,7 кв.м. Вартість прямих збитків від залиття квартири становить 5350 грн. Також позивач поніс витрати в розмірі 350 грн. у зв'язку з проведенням товарознавчого дослідження. Крім того, було порушено його ритм життя, він переніс моральні страждання, проживав у сирих приміщеннях, витрачав зусилля на прибирання квартири, частина його речей стала непридатною. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали. Відповідач в судове засідання не прибув, направив для участі в справі свого представника, який позов не визнав і пояснив, що спірна квартира належить на праві власності його зятю - відповідачу [PERSON] 19 травня 2014 року відповідач пішов з дому близько 09 години ранку, а він прийшов в квартиру о 09 годині 30 хвилин, побачив, що підлога в кухні квартири, і з'ясував, що тріснув трійник підводу води. Він одразу перекрив воду, витер підлогу, пішов, купив та встановив новий трійник. До нього прийшла сусідка знизу і сказала, що вони залили її квартиру. Він разом з нею оглянув квартиру позивача і з'ясував, що в кімнаті квартири від стелі до полу по стику шпалер є мокра полоса завширшки приблизно 20 см. Підлога квартири була суха, розетки працювали, комп'ютер включався. Також в квартирі було відшарування шпалер від стелі, але ці шпалери були сухі, що свідчило про те, що їх відшарування не було пов'язано з цим залиттям квартири. Також представник відповідача пояснив, що близько восьми років тому в його квартирі дійсно зірвало шланг з пральної машини і сталося залиття квартири позивача, але тоді вони розв'язали конфлікт без будь - яких судів. Вислухавши позивача, представників сторін, вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судовим розглядом встановлено, що 19 травня 2014 року сталося залиття квартири відповідача водою, внаслідок виникнення тріщини у з'єднувальному трійнику в системі водопостачання квартири відповідача, яка розташована поверхом вище над квартирою позивача. Ці обставини визнані представником відповідача і відповідно до положень ст. 61 ЦПК України доказування не потребують. Внаслідок залиття квартири позивача водою в жилій кімнаті квартири намокли та відшарувалися від стіни шпалери на площі 0,7 кв.м. Наведена обставина встановлена судом на підставі акту № 19 від 19 травня 2014 року, складеного комісією Дільниці № 51 КП «Жилкомсервіс» м. Харкова (а.с. 51) і визнана представником відповідача. Згідно положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 190 ЖК України громадяни, які заподіяли шкоду жилим приміщенням, зобов'язані відшкодувати заподіяну шкоду. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Статтею 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, а тому обов'язок доведення розміру заподіяної шкоди покладається на позивача. Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд вважає, що позивачем не надано суду належних і допустимих доказів в підтвердження розміру заподіяної відповідачем майну позивача матеріальної шкоди. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Як вбачається з наданого суду звіту про оцінку майна, складеного суб'єктом оціночної діяльності - ФОП [PERSON] (а.с. 13 - 50), суб'єкт оціночної діяльності особисто провів візуальне обстеження об'єкта оцінки (квартири позивача) 06 січня 2013 року в присутності власників нерухомого майна. При цьому, огляд було проведено за 1 рік 4 місяці до залиття квартири, яке мало місце 19 травня 2014 року, і за відсутності відповідача або його представника, які на огляд навіть не запрошувалися. Крім того, згідно Дефектного акту, складеного тим же фахівцем (а.с. 41), який став підставою для проведення усіх наступних розрахунків, складання кошторису відновлювального ремонту і визначення розміру заподіяної майну позивача шкоди, до об'єму необхідних для здійснення ремонту квартири позивача робіт фахівцем включено зняття шпалер на загальній площі 65,42 кв.м., шпатлювання стін та стелі на загальній площі 65,4 кв.м., клеєння стін шпалерами на площі 44,7 кв.м. і клеєння стели шпалерами на площі 20,7 кв.м. (а.с. 41), що жодним чином не відповідає об'єму ремонтних робіт по відновлюванню шпалер на площі 0,7 кв.м. стіни кімнати. У зв'язку з наведеним суд критично оцінює висновки даного звіту про оцінку майна, вважає його не об'єктивним і недопустимим доказом у справі. Також суд не може прийняти до уваги в якості належного доказу і копію акту № 60 від 25 червня 2014 року, складеного комісією Дільниці № 51 КП «Жилкомсервіс» м. Харкова, оскільки обстеження квартири позивача, яке стало підставою для його складання, мало місце більше ніж через місяць після залиття квартири позивача, оригінал акту або його належним чином посвідчена копія суду надані не були, відомості, які він містить, входять в протиріччя з фактами, встановленими тією ж комісією безпосередньо після залиття квартири позивача. Так, в акті № 19 від 19 травня 2014 року комісією не було зафіксовано відшарування шпалер на стелі жилої кімнати квартири і коридорі та деформація лінолеуму, або хоча б їх намокання внаслідок залиття водою. 25 червня 2014 року ці пошкодження вже були наявні, але виключно в сухому стані. Суд вважає, що наведені обставини є підтвердженням позиції відповідача, згідно якої пошкодження шпалер на стелі квартири позивача та наявність щілини між частинами лінолеуму не є наслідком залиття його квартири 19 травня 2014 року, а виникли набагато раніше під час тривалої експлуатації квартири і відсутності її ремонту ще з «радянських часів», як було вказано позивачем в судовому засіданні, вже існували на момент проведення комісією огляду квартири 19 травня 2014 року, жодного відношення до цього залиття не мали, а тому до акту внесені комісією і не були. Оскільки розмір заподіяної майну позивача шкоди внаслідок пошкодженням шпалер на стіні жилої кімнати його квартири, є недоведеним, то і підстав для задоволення позову в частині відшкодування матеріальної шкоди, суд не вбачає. Також суд зазначає, що позивачем не надано жодних доказів в підтвердження факту заподіяння йому моральної шкоди та розрахунку її розміру, а тому зробити висновок щодо обґрунтованості позовних вимог про її відшкодування на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд не може, а тому позов в частині відшкодування моральної шкоди також задоволенню не підлягає. В зв'язку з відмовою позивачу у задоволенні позову в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди його позовні вимоги в частині відшкодування витрат в розмірі 350 грн., понесених ним у зв'язку із проведенням товарознавчого дослідження, задоволенню також не підлягають. Оскільки під час звернення до суду з даним позовом позивачем був недоплачений судовий збір з позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 243 грн. 60 коп., то у відповідності до ст. 88 ЦПК України, він підлягає стягненню з позивача в дохід держави. Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, суд -

Outcome: approved