Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26.01.1984 зареєстрував з відповідачем шлюб у Рівнянській сільській Раді Рожнятівського району Івано-Франківської області за актовим записом №2. Від шлюбу неповнолітній дітей не мають. З початку 2016 року шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними характерами та поглядами на життя, тому між ними зявилася недовіра та відчуженість, що призвело до того, що вони втратили почуття взаємної поваги та любові і між ними склалися неприязні стосунки. Шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Просив розірвати шлюб, а також після розірвання шлюбу присвоїти відповідачу її дошлюбне прізвище. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала проти задоволення позову, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, набуте у шлюбі. Дослідивши матеріали справи та заяви сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії I-НМ №368072 26.01.1984 сторони зареєстрували шлюб у Рівнянській сільській Раді Рожнятівського району Івано-Франківської області, актовий запис №2. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. З початку 2016 року шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними характерами та поглядами на життя, тому між ними зявилася недовіра та відчуженість, що призвело до того, що вони втратили почуття взаємної поваги та любові і між ними склалися неприязні стосунки. Шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З аналізу зазначеної норми слідує, що зміна шлюбного прізвища у зв'язку з розірванням шлюбу залежить виключно від волевиявлення особи, яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне, тому присвоєння відповідачу після розірвання шлюбу її дошлюбного прізвища можливе лише за її згодою. Відповідач після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватися прізвищем, набутим у шлюбі, про що зазначила у заяві, а тому суд вважає за необхідне залишити їй прізвище «Олексій». Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що відповідач позов визнала, на примирення сторони не згодні, шлюбні стосунки між ними фактично припинено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved