Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що з 06.11.2010 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Шлюб було зареєстровано міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів 06.11.2010 року зроблений актовий запис №424. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спочатку сімейне життя складалось добре, проте протягом останніх трьох років сімейні стосунки між ними погіршились, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок, вони стали чужими один для одного та, як наслідок, між ними припинились шлюбні відносини. Відсутність взаєморозуміння, байдужість до життя та проблем один-одного призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Рішення про розірвання шлюбу прийнято остаточно і і намірів змінювати його не має, оскільки примирятись з відповідачем вони пробували неодноразово, однак все безрезультатно. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим, що суперечить його інтересам, інтересам відповідача та інтересам дитини. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 06.11.2010 року міським відділом ДРАЦС Коростенського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №424. Неповнолітнього сина [PERSON] залишити проживати з відповідачем [PERSON] . 30.08.2021 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено\~ відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову.\~ Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 04.09.2021 року.\~У встановлений строк відповідач відзив на позов та будь яких клопотань, пов`язаних з розглядом справи не подала. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 06.11.2010 року, який був зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 424. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є втрата кохання та взаємопорозуміння, внаслідок чого позивач не бажає в подальшому підтримувати з відповідачем подружніх та сімейних стосунків. За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення закріплено в ст.24 Сімейного кодексу України. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача. Визначаючи місце проживання неповнолітньої дитини сторін суд керується положеннями ст.160 Сімейного Кодексу України та роз`ясненнями п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року з яких слідує, що місце проживання\~дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років визначається нею самою. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved