Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що відповідно до укладеного договору від 25.08.2010 року, відповідачу було надано кредит у розмірі 19963 грн. 46 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою базової процентної ставки на місяць за користування кредитом у розмірі 3,0 % на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між ними та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Згідно п.2.1.5.5. Умов позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання та перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, у [PERSON] станом на 19.01.2021 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 19963 грн. 46 коп., в тому числі: 19963 грн. 46 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту. Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 19963 грн. 46 коп. та понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.ст. 130,131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомила. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 19.01.2021 року, відповідачу було надано кредит у розмірі 19963 грн. 46 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою базової процентної ставки на місяць за користування кредитом у розмірі 3,0 % на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.15). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між ними та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві від 19.01.2021 р.(а.с.15). Статтею 1054 п.1 Цивільного Кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із п.1.ст.1048 Цивільного Кодексу України, розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. З положень кредитних договорів та ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимоги цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми. Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у зобов`язанні належним чином. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання перед позичальником виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти, однак позичальник взяті на себе за кредитним договором зобов'язання належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості. Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні розрахунку, у [PERSON] станом на 19.01.2021 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 19963 грн. 46 коп., в тому числі: 19963 грн. 46 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту (а.с.4-12). Згідно ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання)(ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст.530 ЦК України). За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved