Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач по справі онука колишнього власника квартири [PERSON] Згідно з договором купівлі-продажу від 01.06.2016 року він є власником спірної квартири. Відповідач з 2010 року в квартирі не проживає, після купівлі квартири позивач змушений за свій рахунок сплачувати комунальні послуги та нести витрати по утриманню квартири, що нараховуються на відповідача. На підставі викладеного він вимушений звернутися до суду з даним позовом, просив визнати відповідача такою, що втратила право користування спірною квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позову в повному обсязі, просила суд про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з»явилася, повідомлялася судом про день та час розгляду справи належним чином за останнім відомим місцем проживання та реєстрації. Суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності за наявності зібраних по справі матеріалів. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечувала також представник позивача в судовому засіданні. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу від 01.06.2016 року позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки ф. 3 від 11.11.2016 року в квартирі зареєстровані колишній власник квартири [PERSON] та її онука - відповідач по справі [PERSON] Відповідач по справі зареєстрована в квартирі з 2010 року, проте з цього часу не проживає в ній, не сплачує комунальні послуги, ніяких її речей в ній немає. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Частиною 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод пред'явивши одну із таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Вказана норма також передбачена п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Пунктом 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», передбачено, що застосовуючи положення ст. 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння. В судовому засіданні, судом було встановлено, що відповідач з 2010 року в спірному житловому приміщенні не проживає та не сплачує комунальні послуги, ніяких її речей в ній немає, що підтверджується актами ЖЕД 318, що містяться в матеріалах справи. Судові виклики в судове засідання відповідачу також вручити не виявилося можливим в зв»язку з тим, що відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551.20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved