Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Сопіна, буд. № 78, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок № 78 по вул. Сопіна в м. Мелітополі Запорізької області. 29.12.2005 року вона зареєструвала свого сина в будинку, однак в травні 2012 року після одруження він виїхав з нього, забрав свої речі та проживає у своєї дружини. Реєстрація місця проживання відповідача у належному позивачу будинку перешкоджає їй вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Позивач у судове засідання не зявилась. Від неї до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, місце судового розгляду повідомлений належним чином, про поважні причини своєї неявки суд не повідомив. Через неявку відповідача у судове засідання, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. На підставі договору купівлі-продажу будинку від 03.04.1997 року позивач є власником житлового будинку № 78 розташованого за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Сопіна, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією договору /а.с.11/ та копією технічного паспорту на вказаний будинок /а.с.12-18/. 03 липня 1990 року позивачка розірвала шлюб з гр. [PERSON], після розірвання якого змінила своє прізвище на «Дудко», що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії II-ЖС № 311642 /а.с. 10/. Відповідач [PERSON] є зареєстрованим, однак не проживає за адресою: [INFO], що підтверджується копією довідки від 13.07.2018 року виданою головою квартального комітету /а.с.19/. Судом встановлено, що у звязку з реєстрацією відповідача у належному позивачу будинку, остання не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном. Згідно ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки відповідач є членом сім'ї позивача, а саме\~сином, тому, згідно з чинним законодавством України, у даному випадку слід застосовувати вимоги ч.2\~ст.405 ЦК України, згідно яких член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності відповідача у будинку судом не встановлено. Таким чином, на підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги [PERSON] цілком законними та обґрунтованими, а відтак такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved