Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця та прохав стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 11454,60 грн. та судовий збір - 243,60 грн. На обґрунтування заявлених вимог повідомили, що між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № PLRMAN02004270, згідно з яким останньому було надано кредит у сумі 46493,00 грн. з виплатою процентів за його користування в розмірі 16,08% на рік, на залишок суми заборгованості по кредиту з кінцевим терміном повернення 20.11.2013 року. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після його смерті умови кредитного договору не виконано, суму кредиту у повному обсязі не сплачено. Станом на дату смерті позичальника, заборгованість перед Банком складає 11454,60 грн., з яких: · заборгованість за кредитом 11454,60 грн.; Банком було направлено претензію кредитора до Третьої ДНК про включення кредиторських вимог до спадкової маси, яка була перенаправлена за належністю до Першої ДНК. Листом від 26.06.2012 року Перша держнотконтора повідомила,що спадкоємцем на майно померлого є [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином з дотриманням вимог ст. 76 ЦПК України, про причини не явки суду не повідомив. Суд вважає можливим слухати справу за відсутності вказаного відповідача згідно ст. 169 ЦПК України. Визнавши подані представником позивача докази достатніми для встановлення фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору, за наявності відповідної згоди, суд вважає за можливим проведення заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 20.11.2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № PLRMAN02004270, згідно з яким останньому було надано кредит у сумі 46493,00 грн. з виплатою процентів за його користування в розмірі 16,08% на рік, на залишок суми заборгованості по кредиту з кінцевим терміном повернення 20.11.2013 року. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після його смерті умови кредитного договору не виконано, суму кредиту у повному обсязі не сплачено. Станом на дату смерті позичальника, заборгованість перед Банком складає 11454,60 грн., з яких: · заборгованість за кредитом 11454,60 грн.; Банком було направлено претензію кредитора до Третьої ДНК про включення кредиторських вимог до спадкової маси, яка була перенаправлена за належністю до Першої ДНК. Листом від 26.06.2012 року Перша держнотконтора повідомила,що спадкоємцем на майно померлого є [PERSON]. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Уразі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи,боржника за зобов*язанням у правовідносинах,що допускають правонаступництво в порядку спадкування,обов*язки померлої особи(боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців, таким чином,відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов*язанням. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оплата позивачем судових витрат - судового збору підтверджується платіжним дорученням. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Згідно ст. ст. 525-527, 598, 599, 608, 610-612, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1216-1224, 1282 ЦК України,

Outcome: approved