Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 21.10.2017 о 09:00 по Салтівському шосе,129 в м. Харкові сталося ДТП за участю автомобіля ВАЗ д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Mitsubishi Outlender д/н [NUMBER] , під керуванням власника [PERSON] . В результаті ДТП автомобіль Mitsubishi Outlender д/н [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. Згідно постанови Московського районного суду м. Харкова від 25.01.2018 адміністративну справу відносно [PERSON] закрито через закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим МЬСБУ сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 27353,40грн. Виплата страхового відшкодування здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування та звіту №767/М/2017. Факт зазначеної виплати підтверджений платіжним дорученням № 9063331 від 30.03.2018. Крім того, позивачем витрачено кошти в сумі 739грн. на послуги по врегулюванню по справі та визначення розмір шкоди. Отже, загальний розмір витрат позивача складає 28092,40грн. 03.10.2018 з метою досудового врегулювання спору відповідачу направлено вимогу про відшкодування шкоди, однак останнім така вимога проігнорована. Ухвалою судді визначено вказану справу розглядати у спрощеному позовному провадженні у відповідності до вимог ст. 274 ЦПК України. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. Відповідно до правил ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Так, судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що 21.10.2017 о 09:00 по Салтівському шосе,129 в м. Харкові сталося ДТП за участю автомобіля ВАЗ д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Mitsubishi Outlender д/н [NUMBER] , під керуванням власника [PERSON] . В результаті ДТП автомобіль Mitsubishi Outlender д/н [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 25.01.2018 адміністративну справу відносно [PERSON] закрито через закінчення строку притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Оскільки винуватцем ДТП матеріальна шкода потерпілій особі не відшкодована, на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, потерпіла особа звернулася до МТСБУ та позивач на користь потерпілої особи 30.03.2018 здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 27353,40грн. Позивачем здійснено виплату відшкодування потерпілої особі в розмірі 27353,40грн у відповідності до звіту №767/М/2017 від 29.11.2017, додатку до звіту, наказу № 2925 від 29.03.2018, довідки про дорожньо-транспортну пригоду, заяви [PERSON] від 12.02.2018 та платіжного доручення № 903331 від 30.03.2018. Крім того, з метою встановлення розміру заподіяної шкоди позивачем витрачено кошти на послуги по врегулюванню по справі в сумі 739грн., що також сплачено позивачем, а тому загальна сума витрат позивача складає 2892,40грн. 27.09.2018 з метою досудового врегулювання спору відповідачу направлено претензію про регресні вимоги, однак останнім така вимога проігнорована та завдану матеріальну шкоду відповідач не відшкодував. Такі обставини підтверджено копіями постанови Московського районного суду м. Харкова від 25.01.2018, довідкою та повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, звіту № 767/М/2017 від 29.11.2017, додатку до звіту, ремонтної калькуляції, наказу МТСБУ № 2925 від 29.03.2018, платіжного доручення № 903331 від 30.03.2018, меморіального ордеру № 279808 від 10.01.2018, претензію щодо відшкодування завданої майнової шкоди від 27.09.2018 (а.с.8-22). Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, свої зобов`язання позивач перед страхувальником виконав. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Стаття 993 ЦК України зазначає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. В добровільному порядку відповідачем витрати не компенсовано. Отже, вимоги позову є обґрунтованими, належним чином доведеними і у суду є правові підстави для його задоволення. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача понесені судові витрати.

Outcome: approved