Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд зобов'язати Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису про накладення обтяження на транспортний засіб - автокран КС 3575А, КРАЗ 250 1992 року випуску, номер об'єкта [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER], обтяжувач - ПАТ «КБ «Надра», боржник - ТОВ «Агрофірма «Ополонівська» з терміном дії обтяження - до 29.05.2018р., реєстраційний номер - 137073323, контрольна сума - ДД06ЕАГВАЗ, підстава обтяження: договір застави -15/2008/6991/1/438 від 24.04.2008р., а також стягнути з відповідача на свою користь 800 грн. судових витрат на правову допомогу та 551,20 грн. судового збору. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на транспортний засіб - автокран КС 3575А, який належить позивачу на праві власності, 29.05.2013 року ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було зареєстровано приватне обтяження у вигляді застави рухомого майна. Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 17.11.2014р., яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 09.01.2015 року, визнано недійсним Договір застави №15/2008/6991/1/438 від 24.04.2008р. автокрану марки КС 3575 КРАЗ 250, який було укладено між TOB «Агрофірма «Ополонівська» та ВАТ КБ «Надра». Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 16.03.2015 року та додатковим рішенням від 21.05.2015 року, які залишені в силі ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 02.07.2015 року, відмовлено у визнанні недійсною довіреності, довідки-рахунку на реалізацію автокрана, звернення стягнення на предмет застави. Однак, відповідач листом повідомив позивача, що відмовляється подати заяву про скасування запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, оскільки, вказані судові рішення не містять обов'язку банку вилучити вказаний запис. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою представника позивача суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. 29.05.2013р. ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було зареєстровано приватне обтяження у вигляді застави рухомого майна, а саме: транспортний засіб - автокран КС 3575А, КРАЗ 250 1992 року випуску, номер об'єкта [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER], обтяжувач - ПАТ «КБ «Надра», боржник - ТОВ «Агрофірма «Ополонівська» з терміном дії обтяження - до 29.05.2018р., реєстраційний номер - 137073323, контрольна сума - ДД06ЕАГВАЗ, підстава обтяження: договір застави -15/2008/6991/1/438 від 24.04.2008р. 02.10.2010р. вищевказаний автокран було придбано [PERSON] та зареєстровано в установленому порядку, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER], виданим Лебединським відділенням РЕР УДАІГУМВС України в Сумській області від 05 жовтня 2010р. Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 17.11.2014р., яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 09.01.2015 року, визнано недійсним Договір застави №15/2008/6991/1/438 від 24.04.2008р. автокрану марки КС 3575 КРАЗ 250, який було укладено між TOB «Агрофірма «Ополонівська» та ВАТ КБ «Надра». Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 16.03.2015 року та додатковим рішенням від 21.05.2015 року, які залишені в силі ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 02.07.2015 року, відмовлено у визнанні недійсною довіреності, довідки-рахунку на реалізацію автокрана, звернення стягнення на предмет застави. Листом від 15.06.2016р. вих.№1- 7-6777 позивачеві було відмовлено у скасуванні запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, яким є автокран КС 3575А КрАЗ 250, р.н. [NUMBER], у зв'язку з тим, що вказані рішення не містять обов'язку Відповідача про вилучення запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, яким є автокран КС 35 75А КрАЗ 250, рюн. [NUMBER]. За вимогами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Положеннями ч. 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч. 2 цієї ж статті власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. [PERSON] є власником спірного майна, оскільки автокран було придбано на підставі угоди, яка не визнавалась у судовому порядку недійсною або розірваною, відтак, є його належним власником у відповідності до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER], виданим Лебединським відділенням РЕР УДАІГУМВС України в Сумській області від 05.10.2010р. При цьому згідно листа ДП «Національні інформаційні системи» від 10.08.2015р. вих.№405/01-09 саме обтяжувач відповідно до законодавства зобов'язаний подати відповідну заяву для виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Таким чином, внаслідок не вчинення дій відповідачем щодо вилучення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису про накладення обтяження на вказане майно, позивач позбавлений можливості реалізації свого права власності у повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України встановлено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на правову допомогу у розмірі 800 грн., однак не надав до суду належного доказу оплати послуг фахівця в галузі права, оскільки із квитанції № 422918 від 05.12.2016 року не вбачається платник, тобто не може вважатись належним розрахунковим документом. Отже, вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, на думку суду є необґрунтованими, тому в цій частині вимоги позивача визнає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: partial