Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу, у якому вказує, що 07.08.2014 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] уклали поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/165064. Відповідно до даного полісу була застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв, які на законних підставах керують автомобілем «Chevrolet», державний реєстраційний номер «АР 2020 СЕ». 07.08.2014 року в м. Запоріжжі на перехресті вул. Іванова вул. 8 Березня, відповідач керуючи транспортним засобом «Chevrolet» державний реєстраційний номер «АР 2020 СЕ», допустив зіткнення з транспортним засобом «Кіа» державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідач у порушення вимог ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та умов страхування не повідомив страховика про настання ДТП, що є підставою для звернення позивача з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу, в звязку з тим, що позивачем була здійснена виплата страхового відшкодування. Представник позивача в судове засідання не зявився надав заяви, в яких просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити, стягнути з відповідача суму збитків в порядку регресу та судові витрати. Відповідач у судове засідання не зявився надав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, в попередніх судових засідання суду пояснив, що дійсно за його вини 07.08.2014 року сталася ДТП, і що йому було відомо про необхідність повідомлення про це страховика, однак він не встиг вчасно цього зробити, оскільки після дня у який сталася ДТП слідували вихідні дні і виникли певні труднощі з розшуком контактів страхової компанії. Крім того, у м. Запоріжжі відсутній офіс страхової компанії, куди б він міг повідомити про подію. Крім того, він вважає, що вартість ремонту автомобіля «Кіа» відповідно до проведеної оцінки значно завищена і не відповідає реальній сумі збитків. Дослідивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.08.2014 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] уклали поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/165064. Відповідно до даного полісу була застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв, які на законних підставах керують автомобілем «Chevrolet», державний реєстраційний номер «АР 2020 СЕ». 07.08.2014 року в м. Запоріжжі на перехресті вул. Іванова вул. 8 Березня, відповідач керуючи транспортним засобом «Chevrolet» державний реєстраційний номер «АР 2020 СЕ», допустив зіткнення з транспортним засобом «Кіа» державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2014 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіянню життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 979 ЦПК, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч.1 ст. 22 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випаду страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоровю, майну третьої особи. Страхова компанія ПрАТ СК «Інгострах» потерпілого від ДТП особи - [PERSON], після виплати страхового відшкодування за договором добровільного майнового страхування звернулась до ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за полісом №ІА/1165064. Позивач визнав вказану подію страховим випадком в звязку з чим, здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 49500,00грн., що підтверджуються страховим актом №ОЦ/123/450/15/8207 від 05.05.2015 року та платіжним дорученням №614 від 08.05.2015 року. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо той невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово не повідомить страховика, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності про ДТП (п.п.33.1.4 п.33.1 ст. 33 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідач [PERSON] про настання ДТП страховика не повідомив. На даний факт вказує позивач у позові, і цих обставин не заперечує сам [PERSON] З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач припустився порушень умов Договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності №АІ/165064 та ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо повідомлення страховика про настання страхового випадку, а отже у страховика виникло право на відшкодування збитків в порядку регресу. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд вважає, що відповідачем не доведено поважність причини неповідомлення страховика про настання ДТП, а його заперечення щодо розміру вартості відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] є необґрунтованими, оскільки іншого розрахунку ним не надано, і не наведено жодних доводів, які спростовують докази позивача. Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні та обґрунтовані, і підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача мають бути стягнуті понесені ним судові витрати на оплату судового збору 495,00 грн.

Outcome: approved