Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору оренди земельної ділянки розірваним, стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між сторонами було укладено договір оренди земельної ділянки від 20.06.2013 року № 6, який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.11.2013 року. Згідно договору відповідачу було надано в оренду земельну ділянку площею 0,7768 га для городництва, яка знаходиться у заплаві річки Білої у межах населеного пункту. Строк дії договору оренди - до 20.06.2023 року. Орендна плата складає 501,80 грн. щороку з урахуванням інфляції та інших обставин. З 2014 року відповідач земельну ділянку за цільовим призначенням не використовує, орендну плату не вносить. У зв`язку з цим позивач просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки від 20.06.2013 року та стягнути із відповідача борг у розмірі 4721,07 грн. . Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив суд розглянути справу без його участі . Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. 23.09.2020 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії договору оренди земельної ділянки № 6, укладеного 20.06.2013 року між сторонами, відповідач узяв в оренду земельну ділянку площею 0,7768 га на строк до 20.06.2023 року, зі сплатою орендної плати у розмірі 501,80 грн. щороку (а.с.5-7). Рішенням Білокуракинської селищної ради від 20.06.2013 року № 49/4 затверджено проект землеустрою, надано в оренду вказану земельну ділянку відповідачу (а.с.13). Укладення договору оренди також підтверджується копією витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.11.2013 року (а.с.12). Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Судом встановлено, що всупереч умовам укладеного договору відповідач не користується орендованою земельною ділянкою із 2014 року, має заборгованість. У зв`язку із невиконанням відповідачем протягом тривалого часу умов договору оренди, він має бути розірваний. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved