Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12.08.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages-/70/, складає між ним і банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідач зобовязався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення [PERSON], згідно п.2.1.1.5.7 Договору, а у разі невиконання зобовязань за Договором, у відповідності до п.2.1.1.5.6 на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та [PERSON]), оплати Винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною картою», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обоязків за цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Таким чином, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.01.2018 року має заборгованість у розмірі 18186,66 грн., яка складається з : - 1967,72 грн. заборгованість за кредитом; - 14776,72 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 100,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг : - 500,00 грн. штраф ( фіксована частина); - 842,22 грн. штраф ( процентна складова). Враховуючи те, що відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням прав ПАТ КБ «ПриватБанк», позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 18186,66 грн., та судові витрати у розмірі 1762,00 грн.. До початку судового засідання представник позивача надав суду заяву, згідно якої просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам, хоча про день та час судового розгляду був належним чином повідомлений, що підтверджується оголошенням про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди представника позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. З матеріалів справи вбачається, що 12.08.2011 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Привал надання банківських послуг у ПриватБанку, що складає між ним та банком Договір без номеру. Згідно п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. На боргові зобовязання за кредитом і [PERSON] нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік ( п.2.1.1.12.6 Умов та Правил). Пунктом 2.1.1.12.6.1 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що у випадку виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грн., в тому числі прострочені зобовязання, передбачені пп. 2.1.1.12.6.2., 2.1.1.12.8.1. Умов та Правил, Клієнт сплачує Банку пеню, яка розраховується як : ПЕНЯ = базова процента ставка по договору / 30 ( нараховується за кожен день прострочки кредиту ) + 50 грн. ( одноразово ). Пеня нараховується в день нарахування відсотків по кредиту. Відповідно до п.2.1.1.12.11 Умов та Правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій. Згідно розрахунку заборгованості, відповідач станом на 31.01.2018 року має перед ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 18186,66 грн., яка складається з : - 1967,72 грн. заборгованість за кредитом; - 14776,72 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 100,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; - 500,00 грн. штраф ( фіксована частина); - 842,22 грн. штраф ( процентна складова). Таким чином, судом встановлено, що відповідач порушив умови договору № б/н від 12.08.2011 року, укладеного між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк», розмір заборгованості підтверджений документально, але позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, сторонами, тобто ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по любому із грошових зобовязань, передбачених Договором. Окрім того, згідно Витягу з тарифів з обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» передбачено застосування ПАТ КБ «ПриватБанк» пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 16844,44 грн., без урахування заявлених до стягнення позивачем штрафів у сумі 1342,22 грн., з метою недопущення покладення на боржника нових додаткових обовязків за неналежне виконання взятих на себе грошових зобовязань перед кредитором. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 1762,00 грн.. На підставі викладеного, ст. 61 Конституції України, ст. ст. 526, 527, 530, 549, 611, 1054 ЦК України, та

Outcome: partial