Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до укладеного договору №б/н від 11.03.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Позивач зазначає, що відносно питання про встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 15.11.2017 року має заборгованість в розмірі 11387 грн. 68 коп., яка складається з наступного: 2056 грн. 55 коп. - тіло кредиту; 755 грн. 68 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 7556 грн. 99 коп. - заборгованість за пенею; 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 518 грн. 46 коп. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «Приватбанк». Враховуючи вищевикладене позивач просив суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість в розмірі 11387 грн. 68 коп. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом належним чином, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні 29.01.2019 р. позовні вимоги визнала, однак просила врахувати, що на її утриманні перебуває малолітня донька, яку вона виховує сама, як мати одиначка та просила зменшити розмір пені. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 11.03.2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір № б/н за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 2000 грн. 000 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно розрахунку наданого позивачем (а.с.7-8) заборгованість відповідача станом на 15.11.2017 року складає 11387 грн. 68 коп., з яких: 2056 грн. 55 коп. - тіло кредиту; 755 грн. 68 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 7556 грн. 99 коп. - заборгованість за пенею; 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 518 грн. 46 коп. - штраф (процентна складова). 14 червня 2018 року у зв'язку зі зміною типу акціонерного товариства змінено назву позивача - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк». Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ч. 3 ст. 521 ЦК України розмір неустойки /пені/ може бути зменшено рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення для справи. Згідно п.2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Таким чином, суд вважає, що пеня у розмірі 7556 грн. 99 коп., розрахована позивачем у зв'язку з непогашенням відповідачем заборгованості по тілу кредиту у розмірі 2056 грн. 55 коп. перевищує розмір збитків, якими є заборгованість по тілу кредиту. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку про наявність по справі правових підстав до застосування положень ч. 3 ст. 521 ЦК України та зменшення пені за несвоєчасне погашення кредиту з 7556 грн. 99 коп. до 500 грн. 00 коп. Разом з тим, суд вважає правильним виключити зі складу заборгованості відповідача нараховані штрафи у розмірі 500 грн. та 518 грн. 46 коп., оскільки відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Умовами та Правилами надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (п.2.1.1.7.6 Договору). Як зазначалось вище, згідно п.2.1.1.12.6.1 Договору у разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Тобто за одне й те саме порушення зобов'язання передбачена подвійна відповідальність одного виду. При цьому в ст. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Можливості одночасного застосування подвійної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення суд не вбачає, а тому вважає правильним виключити зі складу загальної заборгованості відповідача штрафи. Таким чином, з урахуванням викладеного та беручи до уваги, що відповідач визнала позов та просила зменшити пеню, оскільки сама виховує малолітню дитину, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.05.2012 р. та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, де вбачається, що батько дитини записаний зі слів матері, суд вважає правильним стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2056 грн. 55 коп.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 755 грн. 68 коп. та заборгованість за пенею в розмірі 500 грн. 00 коп. В цій частині суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволення судом. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 1600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial