Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості вказуючи про те, що між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний [PERSON]» та [PERSON] було укладено кредитний договір №274 від 25.09.2007 року, відповідно до якого останньому надано кредит в розмірі 252500 грн. у тимчасове користування до 24.09.2012 р. на умовах повернення, строковості, платності зі сплатою 17% річних, а з 24.04.2009 р. 24,5% річних. 18.05.2010 р. у єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців зареєстровано зміни найменування юридичної особи. ПАТ «ВіЕйБі Банк» є правонаступником ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк». На підставі постанови Правління Національного Банку України від 19.03.2015 р. №188 «Про відкликання банківської ліцензії на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення від 20.03.2015 р. №63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноважену особу на ліквідацію. Згідно п. 2.5.1 договору, позичальник зобов?язується щомісячно не пізніше дати встановленої в графіку поповнювати рахунок банку шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суму платежів, встановлені в графіку. 03.11.2010 р. Соснівським районним судом м. Черкаси ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором №274 від 25.09.2007 р. в розмірі 206664,54 грн., з яких : 184025,44 грн. кредит; 944,17 грн. відсотки; 2350,82 грн. комісія за РО; 19344,11 грн. штраф. Незважаючи на рішення суду зобов»язання за кредитним договором до цього часу не виконано та станом на 05.10.2016 р. загальна сума заборгованості становить 458138,53 грн., з яких : 166884,96 грн. кредит; 278782,53 грн. відсотки, 4324,72 грн. комісія за РО, 8146,33 грн. штраф за пропуск платежів нарахований за останній рік. Таким чином, різниця нестягненої суми становить 287958,59 грн. Враховуючи те, що відповідач добровільно не погашає заборгованість, просять стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 287958,59 грн. В судовому засіданні, проведеному в режимі відео конференції, представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнала частково та просила відмовити в задоволенні стягнення з [PERSON] 142648 грн. заборгованості по відсотках. 1973,90 грн. комісії за РО, 8146,33 грн. пені, всього 152768,23 грн. розподіл судових витрат здійснити з урахуванням задоволення частково позовних вимог. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №274 від 25.09.2007 року укладеного між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON], відповідно до якого останньому надано кредит в розмірі 252500 грн. у тимчасове користування до 24.09.2012 р. на умовах повернення, строковості, платності зі сплатою 17% річних, а з 24.04.2009 р. 24,5% річних. 18.05.2010 р. у єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців зареєстровано зміни найменування юридичної особи. ПАТ «ВіЕйБі Банк» є правонаступником ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк». На підставі постанови Правління Національного Банку України від 19.03.2015 р. №188 «Про відкликання банківської ліцензії на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення від 20.03.2015 р. №63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноважену особу на ліквідацію. Згідно п. 2.5.1 договору, позичальник зобов?язується щомісячно не пізніше дати встановленої в графіку поповнювати рахунок банку шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суму платежів, встановлені в графіку. Згідно зі ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», до повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відноситься вжиття передбачених законодавством заходів щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Згідно зіст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 03.11.2010 р. Соснівським районним судом м. Черкаси ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором №274 від 25.09.2007 р. в розмірі 206664,54 грн., з яких : 184025,44 грн. кредит; 944,17 грн. відсотки; 2350,82 грн. комісія за РО; 19344,11 грн. штраф. Незважаючи на рішення суду зобов»язання за кредитним договором до цього часу не виконано. Як зазначив позивач, станом на 05.10.2016 р. загальна сума заборгованості становить 458138,53 грн., з яких : 166884,96 грн. кредит; 278782,53 грн. відсотки, 4324,72 грн. комісія за РО, 8146,33 грн. штраф за пропуск платежів нарахований за останній рік. Таким чином, різниця нестягненої суми становить 287958,59 грн. Статтею 610 Цивільного кодексу України, встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України, однією з форм відповідальності за порушення зобов'язання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. У порушення зазначених норм закону та умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилася заборгованість, а тому суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 8146,33 грн. підлягають до задоволення. Згідно з пп. 2.5.2 п. 2.5 Кредитного договору, сплата процентів та інших плат за користування кредитом здійснюється відповідно до умов, зазначених в п. 2.5.6 цього договору, шляхом договірного списання банком коштів з поточного рахунку позичальника, відкритого в банку щомісяця в дату, зазначену в графіку. Представник відповідача заявила про застосування строку позовної давності до вимог позивача щодо стягнення суми заборгованості по відсотках в розмірі 142648,00 грн. оскільки позов про стягнення заборгованості поданий 24.10.2016 р. Також просила відмовити у стягненні комісії за РО, яка нараховувалась з 25.09.2007 року по 24.09.2012 року в розмірі 1973,90 грн. Відповідно до частини першої\~статті 251 ЦК України\~строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Відповідно до ст.. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сторони встановили як строк дії договору - до моменту\~\~виконання\~\~сторонами\~\~в\~\~повному\~\~обсязі\~\~взятих\~\~на\~\~себе\~\~зобов'язань, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню у строк до 24.09.2012року. Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено\~місяцями. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою\~статті 254 ЦК України\~спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України). Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається\~\~з моменту порушення строку його погашення. Таким чином,\~\~ураховуючи, що за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами до 10 числа кожного місяця, а процентів - кожного 10 числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним, у рахунок якого вносяться кошти, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту\~\~(місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 19.03.2014 року у справі № 6-20цс14, у справі №6-53цс14 від 17.09.2014 року, у справі № 6-154цс15. Таким чином, враховуючи вщевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом підлягають до часткового задоволення в сумі 135190,36 грн.. Позивачем було подано позовну заяву 24.10.2016 року, а тому слід застосувати строк позовної давності до 24.10.2013 року. Також враховуючи те, що комісія за РО в сумі 4324,72 грн. нарахована за період з25.09.2007 р. по 24.09.2012 р., тому вона також не підлягає до задоволення, згідно ст. 256, 257 ЦК України. \~Посилання представника позивача на те, що відповідач проводить відповідні виплати по квитанціях, а тому строк позовної давності позивачем не пропущено, суд вважає необґрунтованим. Відповідач, починаючи з січня 2013 року здійснює сплату платежів. Відповідно до наданих відповідачем копій квитанцій вбачається, що сплата вказувалась за рішенням суду. Тому внесення цих платежів не може трактуватись як вчинення відповідачем дій, які свідчать про визнання ним боргу, нарахованого позивачем після винесення судового рішення. Окрім того, враховуючи, що\~позивач при подачі позову не сплачував судовий збір, суд на підставі\~ст. 88 ЦПК України, судові витрати в сумі 1430,33 гривень стягує з відповідача на користь держави.

Outcome: approved