Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса КМНО Гончар Т.В. від 13.12.2016, реєстровий № 754, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 1918998,27 грн. на підставі договору позики грошових коштів від 26.12.2011 та 1700,00 грн. витрат, пов'язаних з виконавчим написом нотаріуса, а всього 1920698,27 грн. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Тітова М.Ю. від 09.07.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі. У жовтні 2018 року позивач звернувся з заявою, в якій просив вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Гончар Т.В. від 13.12.2016, реєстровий № 754. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26.10.2018 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено. У грудні 2018 року позивач повторно звернувся з заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі вищевказаного виконавчого напису нотаріуса. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26.12.2018 у задоволенні заяви позивача відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 22.01.2019 задоволено апеляційну скаргу [PERSON], скасовано ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 26.10.2018 та ухвалено нове рішення, яким задоволено заяву про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Гончар Т.В. від 13.12.2016, реєстровий № 754. 30.01.2019 представник відповідача звернувся з клопотанням про застосування зустрічного забезпечення позову шляхом внесення позивачем на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі встановленим судом, але не менше половини суми боргу, зафіксованого виконавчим написом нотаріуса Гончар Т.В. № 754 від 31.12.2016. Обґрунтовуючи своє клопотання, відповідач зазначає, що позивачем подано завідомо безпідставний позов, який очевидно має штучний характер. Вважає, що такий захід забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа за своєю суттю забезпечує позивачу можливість уникнення виконання зобов'язань за договором позики грошових коштів від 26.12.2011, що, в свою чергу, може призвести до значних збитків відповідачу. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити. Позивач та його представник [PERSON] заперечували проти задоволення клопотання. Представник третьої особи Пристибоженко О.С. вирішення даного клопотання залишив на розсуд суду. Суд, дослідивши клопотання про застосування зустрічного забезпечення, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Обов'язок суду на застосування зустрічного забезпечення встановлений ч. 3 ст. 254 ЦПК України, відповідно до якої суд зобов'язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові. За правилами ч.ч. 4-6 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов'язаних із забезпеченням позову. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку з забезпеченням позову. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] проживає та зареєстрований у [ADDRESS], вказана квартира належить йому на праві власності, тобто позивач має на території України зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання та нерухоме майно. Крім того, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира [ADDRESS] перебуває під обтяженням у вигляді арешту, накладеного Оболонським РВ ДВС м. Києва, а отже позивач позбавлений можливості вчинити дії щодо відчуження вказаного майна. Відтак, зважаючи на предмет позову та захід забезпечення позову, відсутність підстав, визначених ч. 3 статті 154 ЦПК України, та підстав щодо існування розміру збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування зустрічного забезпечення позову задоволенню не підлягає. З викладеного,

Outcome: dismissed