Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши , що до 17.12.2019 року працював на підприємстві відповідача. Після звільнення відповідач розрахунок з ним не провів, на час звернення до суду не виплатив 10886,43 грн. розрахункових коштів. Його середньоденний заробіток становить 749,27 грн.. Просить стягнути на його користь 10886,43 грн. розрахункових коштів, середній заробіток за час затримки розрахунку станом на день ухвалення рішення, розмір якого станом на 27.01.2020 року становив 30720,07 грн.. Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач належним чином повідомлений про судовий розгляд (ухвалу про відкриття провадження отримав 27.03.2020 року), відзив на позовну заяву та інших заяв і клопотань не подав. Дослідивши письмові матеріалами справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виник спір в сфері трудових правовідносин з приводу невиплати розрахункових коштів при звільненні працівника, який регулюється нормами трудового законодавства. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ст.117 КЗпП України). Позивач до 17.12.2019 року працював на підприємстві відповідача. Ці обставини підтверджені такими доказами, як копія трудової книжки з внесеними до неї записами про наказ №63-к від 12.11.2018 року та наказ №260-к від 17.12.2019 року. Згідно виданої відповідачем довідки №8 від 24.01.2020 року станом на 17.12.2019 року відповідач заборгував позивачеві 10886,43 грн. розрахункових коштів. Середньоденна заробітна плата позивача становить 749,27 грн.. Інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи (пропущення строку позовної давності тощо), та докази на їх підтвердження відсутні. З установлених обставин випливає, що відповідачем при звільненні позивача були порушенні положення ст.116 Кодексу КЗпП України. Строк затримки розрахунку на день ухвалення рішення становить 68 робочих днів. Таким чином, встановлено, що при звільненні позивача мала місце невиплата йому розрахункових коштів при відсутності спору про їх розмір. На день постановлення рішення дані про виплату позивачеві розрахункових коштів відсутні. Проведений позивачем розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку відповідачем не оспорений, проведений відповідно до середньоденного заробітку та кількості робочих днів за час затримки розрахунку на час звернення з позовом. На час ухвалення судового рішення розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку становить 50950,36 грн. (749,27 х 68 р./д./з). Суми визначаються без вирахування податків та обов`язкових платежів (зборів), сплата яких є обов`язком роботодавця або працівника. Доказів відсутності вини в непроведенні вчасного розрахунку з позивачем відповідачем не подано. Враховуючи вказане, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved