Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, по якому просить скасувати арешти накладені на нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] накладені: -постановою про арешт майна боржника та оголошення його відчуження, серія та номер: 47373854 від 06.05.2015р. старшого державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Костіної В.В.; - постановою про арешт майна та оголошення його відчуження, серія та номер: 40141442 від 08Л0.2013р. державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області Хлєбніковим О.В.; -постановою про арешт нерухомого майна за адресою:[ADDRESS] серія та номер ВП № 31310083 від 20.01.2013р. ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області; -постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер В-11 520/44166630 від 13.11.2014р. головним державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Стояновим Ю.Д.; -постановою про арешт нерухомого майна, кв. 1-А, серія та номер ВП № 31310083 від 20.01.2013р. ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській постановою про арешт нерухомого майна. При цьому посилається на те, що вказані виконавчі провадження закриті, проте арешти з них не зняті, що перешкоджає реалізувати його право власності у повному обсязі. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явились, про час та на місце розгляду справи належним чином повідомлялись. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений, поважних причин неявки суду не надавав. Згідно ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди представника позивача, на підставі ст.224-225 ЦПК України, суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, арешт на належне [PERSON] нерухоме майно було накладено: -постановою про арешт майна боржника та оголошення його відчуження, серія та номер: 47373854 від 06.05.2015р. старшого державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Костіної В.В.; - постановою про арешт майна та оголошення його відчуження, серія та номер: 40141442 від 08Л0.2013р. державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області Хлєбніковим О.В.; -постановою про арешт нерухомого майна за адресою:[ADDRESS] серія та номер ВП № 31310083 від 20.01.2013р. ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області; -постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер В-11 520/44166630 від 13.11.2014р. головним державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Стояновим Ю.Д.; -постановою про арешт нерухомого майна, кв. 1-А, серія та номер ВП № 31310083 від 20.01.2013р. ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській постановою про арешт нерухомого майна. Згідно листа виконавчої служба вих. № В-2084-09 від 12.10.2016р., долученого до матеріалів справи, на виконанні у відділі відкритих виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] - не знаходиться. Згідно п.п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки. Як визначено п. 9.10 вказаного Порядку, завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення (додаток 17), якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт. Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою. Згідно до ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення провизнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Аналізуючи вищевказані обставини справи та надані докази, суд приходить до висновку, що на даний час відсутні будь-які підстави для накладення арешту на вищевказане нерухоме майно у зв'язку з відсутністю виконавчого провадження, а тому накладений арешт підлягає скасуванню. Існування обтяження у вигляді арешту на спірне майно створює перешкоди позивачу в реалізації права власності, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно із роз'ясненням постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.1976 року з наступними змінами „Про судову практику в справах про виключення майна з опису, за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Враховуючи, що реалізація прав позивача є неможливою без надання захисту судом в обраний ним спосіб, суд вважає за можливе зняти арешти, накладені відповідачем, оскільки законних підстав для збереження накладених арештів судом не встановлено, а тому, враховуючи усі інші встановлені судом обставини, подальше збереження без достатніх підстав вжитих попередньо заходів є неможливим та безпідставним. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Способом захисту цивільного права є припинення дії, яка порушує права відповідно до ст. 16 ЦК України. Суд, на підставі сукупності зібраних по справі доказів, прийшов до обґрунтованого висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Враховуючи викладене та

Outcome: approved