Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначає, що між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 002-20956-011007 від 01.10.2007 року. Відповідно до кредитного договору на ім'я відповідача було відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, з відновлюваної відкличної Кредитної лінії на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладення кредитного договору був встановлений ліміт в сумі 3000,00 грн. зі сплатою щомісяця в строки, визначені договором, здійснювати погашення частини суми заборгованості, погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом. В порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 002-20956-011007 від 01.10.2007 року, відповідач не виконує належним чином умов договору, що проявляється у несвоєчасній сплаті основного боргу та процентів за кредитом, у зв'язку з чим, станом на 25.02.2014 року, відповідачем не погашено заборгованість за кредитом та відсотками на загальну суму 11583,06 грн., що складається з наступного: - 0,00 грн. - тіло кредиту; - 11426,61 грн. - прострочене тіло кредиту; - 156,45 грн. - заборгованість за відсотками; - 0,00 грн. - заборгованість за комісіями; На підставі вищевикладеного просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у розмірі 11583,06 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач до судового засідання з'явився, проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись на те, що позовна заява ПАТ «Дельта Банк» подана за межами строку позовної давності, оскільки кредитний договір був укладений в 2007 році, а із позовною заявою позивач звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова в 2014 році. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON], укладено кредитний договір № 002-20956-011007 від 01.10.2007 року на відкриття карткового рахунка [NUMBER] в національній валюті України - гривні, з відновлюваної відкличної Кредитної лінії на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладення кредитного договору був встановлений ліміт в сумі 3000,00 грн. (а. с. 6-8). Відповідно до п. 1.2, 1.3 Кредитного договору № 002-20956-011007 від 01.10.2007 року - банк відкриває держателю картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, та надає в користування картку платіжної системи VISA International; банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладання цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00 грн.; п. 2.4 - проценти за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом нараховуються Банком в валюті Рахунку щомісячно, - в останній робочий день поточного місяця, за період з дати останнього нарахування, тобто з дати, що слідує за останнім робочим днем попереднього місяця, по останній робочий день поточного місяця, включаючи його; п. 3.6 - Держатель Картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді Обов'язкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у Тарифах. Обов'язковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, Овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов Тарифів до складу ОМП можуть включатись інші платежі. Відповідно до ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України , якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно до ч. 2 ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідач [PERSON] надав суду письмову заяву про застосування строку позовної давності, оскільки останній платіж був ним виконаний 01.10. 2008 року, а позовна заява подана до суду в 2014 році (а. с. 35). Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно умов договору кредиту від 01 жовтня 2007 року, банк надав позичальнику строковий кредит на строк дії картки. Отже перебіг строку позовної давності відраховується саме з 10 жовтня 2008 року. ПАТ «Дельта Банк» звернулося у суд із позовом про стягнення заборгованості за кредитом лише14 квітня 2014 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Положеннями частини 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і запереч, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» (у редакції постанови №7 від 7 лютого 2014 року) при застосуванні положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, суди мають виходити з того, що у системному зв'язку з частиною одинадцятою статті 11 зазначеного Закону ця вимога стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямована на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту. У зв'язку із цим та враховуючи, що ЦК не передбачає заборони пред'явлення окремих вимог у зв'язку з пропущенням строку позовної давності, при вирішенні таких спорів, суди повинні враховувати положення ЦК про позовну давність. Оскільки зі сплином строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та вимоги ЦК щодо позовної давності застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Отже до спірних правовідносин підлягає застосування загальний строк позовної давності передбачений ст. 57 ЦК України. Оскільки відповідач в суді заявив письмове клопотання про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, суд вважає, що в позовні вимоги задоволенню не підлягають. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed