Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 007-10512-110610 від 11 червня 2010 року в сумі 17662 грн. 29 коп. Ухвалою суду від 24 грудня 2015 року до участі у справі залучено правонаступника померлої 27 червня 2014 року [PERSON] - [PERSON] Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у розумінні положення ч.5 ст.74 ЦПК України. Про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві представник позивача. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11 червня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №007-10512-110610 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, згідно з п.1.3 якого банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення цього договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 400 грн. Відповідно до п. 1.2 договору банк відкрив позичальнику картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, оформив та надав у користування картку платіжної системи Visa Класичний, ПІН-код до картки та став здійснювати обслуговування на умовах, викладених в Тарифному пакеті Лояльне літо, що є додатком №1 до договору (Тарифи). Пунктом 5.2 кредитного договору визначено, що він набуває чинності з дати його укладення та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором. Також умовами договору (п.3.6 договору) передбачено, що держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки визначені правилами здійснювати погашення заборгованості у виглдяді обов'язкового місячного платежу (ОМП), складові якого зазначаються у тарифах (а.с.4-5). Тарифним пакетом передбачена процентна ставка за користування кредитною лінією в розмірі 0,0001% річних з 01 травня 2010 року по 30 червня 2010 року, а з 01 липня 2010 року - 14,90 % річних, процент за недозволений овердрафт - 48% річних. Штраф за прострочену заборгованість обов'язкового мінімального платежу складає 0,01 %, але не менше та/або не більше 75 грн. за кожен факт прострочення. Плата за обслуговування кредитного залишку щомісячно становить 3,33% від суми використаних кредитних коштів, Плата за обслуговування карткового рахунку - щомісячно 9,90 грн. Частка обов'язкового погашення тіла кредиту складає 6% від суми використання коштів станом на день розрахунку (а.с. 5). Станом на 12 червня 2015 року [PERSON], у зв'язку з невиконанням взятих на себе зобов'язань за кредитним договором №007-10512-110610 від 11 червня 2011 року, банком нарахована заборгованість у сумі17 662 грн. 29 коп., про що свідчить розрахунок ціни позову (а.с. 3). Зі вказаного розрахунку поміж іншого вбачається, що останній платіж позичальником здійснено 21 березня 2014 року (а.с. 3). Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть свідчить про те, що [PERSON] померла 27 червня 2014 року (а.с. 26,29). З довідки Знам'янського РС Управління ДМС України в Кіровоградській області вбачається, що на момент смерті, [PERSON] була зареєстрована по [ADDRESS] разом зі своїм сином [PERSON] (а.с.43). Після її смерті до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. (а.с. 36). Доказів про звернення кредитора ПАТ «Дельта Банк» до нотаріальної контори чи безпосередньо до самого спадкоємця боржника про погашення заборгованості, суду не надано. Згідно з п.21 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). У відповідності до ст.ст.526, 527, 530, 610 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, дане зобов'язання має бути виконане у зазначений період часу. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язання. Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачано, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України, яка в силу ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, у постанові від 19 березня 2014 р. у справі № 6-14цс, зазначено, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Разом з цим суд має відзначити, що сама по собі умова договору про його дію до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем не може розглядатися як установлення строку дії договору, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.2 ст.1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Частиною 3 ст.1281 ЦК України передбачено, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (ч.4 ст.1281 ЦК України). Аналіз вказаних норм ст. 1281 ЦК України дає підстави для висновку, що строки пред'явлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців є обмежувальними (преклюзивними), тобто їх пропущення припиняє права кредиторів, а тому ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються. Як вбачається з матеріалів справи, укладений між сторонами договір визначає як щомісячні платежі погашення кредиту так і кінцевий строк повного погашення кредиту. За таких обставин вирішуючи питання щодо заявленого позивачем позову, суд визначає наявну заборгованість боржника виходячи зі строків виконання зобов'язання за щомісячними платежами, а не за строками щодо погашення кредиту в повному обсязі. Оскільки боржник [PERSON], перестала виконувати взяті на себе зобов'язання за кредитним договором з 30 квітня 2014 року, а даний позов пред'явлено до суду лише 30 липня 2015 року, тобто з пропуском встановленого ч.3 ст.1281 ЦК України граничного строку пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, суд вважає за необхідне з огляду на імперативні приписи ч.4 ст.1281 ЦК, у задоволенні позову відмовити, так як на момент пред'явлення вимоги до [PERSON] позивач вже не мав такого права. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed