Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Приморський відділ державної виконавчої служби міста Маріуполя ГТУЮ Донецької області, про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 06.02.2018 р. по 31.12.2018 р. у розмірі 39815,91 грн. 30.07.2019 року позивач уточнив вимоги та просив стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів за вищевказаний період у розмірі 25342,18 грн. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. На підставі судового наказу, виданого 22.02.2018 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області по справі № 263/1384/18, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини її заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.02.2018 року. З 01.03.2018 р. виконавчий документ знаходиться на виконанні у Приморському ВДВС м. Маріуполя, однак відповідач ухилялася від виконання обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з довідкою-розрахунком від 05.02.2019 року, виданою головним державним виконавцем Приморського ВДВС м. Маріуполя Демянко О . С., борг відповідача зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] станом на 31.12.2018 року складає 28658,85 грн. Відповідач [PERSON] надала відзив на позов, в якому зазначила, що змінила своє прізвище на « [PERSON] » у зв`язку з укладенням шлюбу та просила відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Вказує на те, що їй не було відомо про наявність судового наказу від 22.02.2018 року, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області по справі № 263/1384/18, згідно якого з неї стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки у заяві про видачу судового наказу позивач вказав невірну адресу місця її фактичного проживання, а саме: замість [ADDRESS] . У судовому наказі суд вказав адресу реєстрації відповідача - [ADDRESS] , тобто місце мешкання та реєстрації позивача, за якою вона не мешкала, тому копію судового наказу вона не отримувала. Постанова державного виконавця від 01.03.2018 року також не була отримана з тих самих причин. Про те, що зобов`язана платити на користь [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , дізналася, коли постанова державного виконавця від 01.10.2018 року надійшла за місцем її роботи у ТОВ «Управління громадського харчування та торгівлі», але в той час вона не працювала, оскільки знаходилася на лікарняному у зв`язку із вагітністю та пологами. Зазначила, що під час проживання сина з позивачем вона приймала участь у його вихованні, надавала грошові кошти для його утримання. З грудня 2018 року їх спільний з позивачем син [PERSON] мешкає разом з нею. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позові, в подальшому надала заяву про закінчення розгляду справи у її відсутність. Відповідач та її представник - адвокат Кравчук Л.Є. у судовому засіданні підтримали обставини, викладені у відзиві. Додатково пояснили, що на даний час [PERSON] не працює та має статус багатодітної матері. Син [PERSON] мешкає разом з нею з грудня 2018 року, на сьогоднішній день усі витрати, пов`язані з його вихованням відповідач несе самостійно. Також, зазначили, що відповідачу стало відомо про наявність виконавчого провадження лише, коли постанова державного виконавця надійшла за місцем її роботи ТОВ «Управління громадського харчування і торгівлі», тобто 15.04.2019 р. В подальшому надали заяву про закінчення розгляду справи у їх відсутність. Представник третьої особи надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності, залишивши прийняття рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що згідно із постановою старшого державного виконавця Демянко О.С. про відкриття виконавчого провадження ВП №55901868 від 01.03.2018 р., відкрито виконавче провадження за судовим наказом Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22.02.2018 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини її заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06 лютого 2018 року. /а.с.3/. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, наданим головним державним виконавцем Приморського ВДВС м. Маріуполь Демянко О.С., заборгованість [PERSON] станом на 31.12.2018 р. становить 28658,85 грн./а.с.4/. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.02.2019 року, виданого Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , після одруження змінила прізвище на « [PERSON] » /а.с.32/. Відповідно заяви про видачу судового наказу [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , місцем реєстрації [PERSON] зазначена адреса: [ADDRESS] та адреса фактичного проживання: [ADDRESS] /а.с.33/. Згідно довідки від 18.04.2019 р., виданої ТОВ «Управління громадського харчування та торгівлі», [PERSON] прийнята в штат вказаного підприємства з 27.07.2018 р., та з 26.11.2018 року по 14.04.2019 р. знаходилася на лікарняному по пологам та родам, а з 15.04.2019 року знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років /а.с.34/. Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.02.2019 року, виданого Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [INFO] народився [PERSON] , актовий запис № 172, батьками якого зазначені: [PERSON] та [PERSON] /а.с.35/. Згідно акту про фактичне проживання №122 від 23.04.2019 р., виданого КСН «Криштальний», за адресою: [ADDRESS] , мешкають: [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с.36/. Відповідно довідки про реєстрацію місця проживання № 17-141-0420 від 21.03.2019 р., виданою Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] /а.с.37/. Згідно довідки про доходи № МК000000043 від 24.04.2019 р., виданої Маріупольською філією ТОВ «Континіум-Трейд», [PERSON] працювала продавцем продовольчих товарів та за період з лютого 2018 р. по червень 2018 р. отримала заробітну плату 19318,39 грн., а з урахуванням податків - 17268,30 грн. /а. с. 44/. Відповідно довідки про доходи, виданої ТОВ «Управління громадського харчування та торгівлі», [PERSON] працювала касиром торгівельного залу та за період з серпня 2018 р. по грудень 2018 р. отримала заробітну плату на загальну суму 17568,36 грн., сума до сплати - 16804,17 грн. /а.с. 45/. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів № 55901868 від 11.06.2019 року, наданим старшим державним виконавцем Приморського ВДВС м. Маріуполь Алдуновою А.С., заборгованість [PERSON] станом на 31.12.2018 р. становить 11371,11 грн./а.с.61/. З довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 55901868 від 24.07.2019 року , наданим головним державним виконавцем Приморського ВДВС м. Маріуполь Демянко О.С., заборгованість [PERSON] станом на 31.12.2018 р. становить 12593,66 грн./а.с.73/. Відповідно довідки від 11.07.2019 р., виданої Маріупольською філією ТОВ «Континіум-Трейд», [PERSON] працювала продавцем продовольчих товарів з 08.02.2018 р. та 07.06.2018 р. ,була звільнена згідно Наказу №207 від 07.06.2018 р. /а. с. 74/. Згідно відповіді на адвокатський запит №142 від 05.11.2019 р., наданого ТОВ «Управління громадського харчування та торгівлі», вказане підприємство отримало постанову державного виконавця №55901868 від 01.10.2018 року - 15.04.2019 року /а.с.129/. Згідно відповіді на запит від 31.10.2019 р. вх. №42243, наданої Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області, судовий наказ по справі № 263/1384/18 за заявою [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина з [PERSON] , [INFO] було направлено боржнику простою поштою за адресою реєстрації: [ADDRESS] та за адресою фактичного місця проживання: [ADDRESS] . 21.01.2019 року [PERSON] отримала нарочно копію судового наказу, про що маються відповідні відмітки в матеріалах справи /а.с.130/. З посвідчення серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради 23.05.2019 р., вбачається, що [PERSON] має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей /а.с.134/. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №23698/н/05-84 від 03.03.2020 р. [PERSON] за період з 3 кварталу по 4 квартал 2019 року отримувала доходи з таких джерел: 3 квартал 2019 р. - 7816,82 грн. - аліменти; 4 квартал 2019 р. - 19874,39 грн. - аліменти. /а.с.135/. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18.10.2019 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилася за судовим наказом Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 22 серпня 2018 року за період з 06 лютого 2018 року по грудень 2018 рік у розмірі 12 593 грн.66 коп. - відмовлено. Постановою Донецького апеляційного суду від 10.12.2019 року вищевказане рішення суду залишено без змін. /а.с.104-110/ Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням вищевикладених обставин та рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 18.10.2019 року, суд дійшов висновку, що позивач має право на стягнення пені за прострочення сплати відповідачем аліментів. Розраховуючи розмір пені, суд виходить з такого. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 р. у справі № 572/1762/15ц (провадження № 14-37цс18), роз`яснено, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. ЇЇ завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. При розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Разом з цим, позивач, здійснюючи розрахунок розміру пені, не врахував приписів ч.1 ст.196 СК України, згідно якої, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Тобто, на даний час, Законом обмежено максимальний розмір пені, на яку стягувач аліментів має право, а саме - розмір неустойки не може перевищувати 100 відсотків заборгованості. Згідно з нормою ч. 2 ст. 196 СК України суд управі зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Судом встановлено, що заборгованість [PERSON] по сплаті аліментах на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , станом на 31 грудня 2018 рік становить 12593,66 грн. Тому, максимальний розмір пені, яку позивач має право стягнути з відповідача складає 12593,66 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 12593,66 грн. пені за прострочення сплати відповідачем аліментів є законними та обґрунтованими. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 12593,66 грн. неустойки (пені) за прострочення відповідачем сплати аліментів. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Посилання [PERSON] на те, що вона дізналася про існування судового наказу лише у грудні 2018 року, на теперішній час не працює, є багатодітною матусею, оцінювалися судом при розгляді її позову про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилася за судовим наказом Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 22 серпня 2018 року за період з 06 лютого 2018 року по грудень 2018 рік у розмірі 12 593 грн.66 коп. і в даному випадку, також, до уваги не приймаються, оскільки суперечать положенням ст. 18 Конвенції про права дитини, ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 180 СК України щодо обов`язку утримувати дитину. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру, які подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, справляється судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ціна позову складає 25342,18 грн., отже судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 768,40 грн. Оскільки позовну заяву задоволено частково, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на 12593,66 грн. х 100% : 25342,18 грн. ціни позову = 49,69 % ), тобто 49,69 % від ціни позову (49,68 % х 768,40 грн. : 100%), що складає 381,74 грн. Решту суми судового збору у розмірі 386,66 грн. віднести за рахунок держави.

Outcome: partial