Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на наступні обставини. Відповідно до укладеного договору №DOT7RK26030576 від 22.10.2005 року відповідач отримав кредит у розмірі 4297,89 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зобов'язання за даним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості та продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за кредитним договором не погашає. Так, станом на 09.01.2014 року відповідач має заборгованість - 24018, 17 гривень, яка складається з наступного: - 1557, 22 гривні - заборгованість за кредитом; - 7529, 04 гривні - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 14555, 86 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 24018,17 гривень та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. В судове засідання відповідач не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України у випадку неявки в судове засідання відповідача, належним чином повідомленого та від якого не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність, якщо вказані ним причини неявки визнані неповажними, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, які є в матеріалах справи, якщо позивач не заперечував проти такого розгляду справи. В зв'язку, з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за таких обставин. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Стаття 1048 частина 1 ЦК України передбачає право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір та порядок одержання яких встановлюється договором. За кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлені наступні обставини. 22 жовтня 2005 року між Приватбанком та [PERSON] був укладений кредитний договір №DOT7RK26030576, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти на строк по 22.10.2007 року включно, у вигляді строкового кредиту в розмірі 4297, 91 гривня, за сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,01% на місяць на суму залишку заборгованості. Згідно з п.1.1 кредитного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з першого місяця, наступного за датою надання кредиту, в період з « 17» по «22» число кожного місяця позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж)у сумі 256, 67 гривень для погашення заборгованості за кредитним договором. Пунктами 2.2.2, 2.2.3 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язався сплатити відсотки за користування кредитом, відповідно до п.1.1, 3.1, 3.2 договору, та сплатити банку комісію. Позивач зобов'язання за даним кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. Однак, відповідач не ухиляється від виконання зобов'язань за кредитним договором і заборгованість за кредитним договором не погашає. Так, станом на 09.01.2014 року відповідач має заборгованість, яка складається з наступного: - 1557, 22 гривні - заборгованість за кредитом; - 7529, 04 гривні - заборгованість по процентам за користування кредитом. Пунктом 4.1 кредитного договору передбачено, що при порушенні позичальником кожного з зобов'язань передбачених пунктами 2.2.2., 2.2.3 кредитного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0, 15% від суми непогашеної заборгованості за кожний день прострочення платежу. Так, в зв'язку з порушенням відповідачем пунктів 2.2.2., 2.2.3 кредитного договору, банком була нарахована пеня, розмір якої станом на 029.01.2014 року становить 14555,86 гривень. Таким чином заборгованість відповідача перед банком, станом на 09.01.2014 року складає: 1557, 22 гривні - заборгованість за кредитом; 7529, 04 гривні - заборгованість по процентам за користування кредитом, 14555, 86 гривень - пеня, а всього 24018,17 гривень. Позичальник, за вимогами ч. 1 ст. 1049 ЦК України, зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Виходячи з викладеного, з урахуванням того, що [PERSON] суттєво порушуються умови кредитного договору, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь банку заборгованість в розмірі 24018,17 гривні. Згідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору 243,60 гривень. На підставі ст.ст. 526, 536, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved