Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 16 січня 2007 року АКІБ «УкрСиббанк» уклав з [PERSON] договір про надання споживчого кредиту № 11108413000, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 13\~455, 00 дол. США на строк до 16 січня 2014 року зі сплатою 13, 5 % річних за користування кредитом. 17 вересня 2008 року згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» були внесені зміни в Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких назва Банку була змінена на ПАТ «УкрСиббанк». Банком було виконано свій обовязок та зараховано кредитні кошти на поточний рахунок [PERSON] для подальшого їх використання за цільовим призначенням. В свою чергу [PERSON] неналежним чином виконує покладені на нього обовязки щодо погашення кредиту, у звязку з чим в нього виникла заборгованість за кредитом та процентами, яка станом на 30 червня 2015 рік становить 2\~452, 61 дол. США, що за курсом НБУ станом на 30 червня 2015 рік становить 51\~542, 48 грн., та 3\~714, 03 грн. пені, та складається з: заборгованості за кредитом та процентами за період з 16 січня 2007 року по 30 червня 2015 року у розмірі 2\~452, 61 дол. США, що за курсом НБУ станом на 30 червня 2015 рік становить 51\~542, 48 грн.; пені за прострочення сплати кредиту за період з 30 червня 2014 року по 30 червня 2015 року у розмірі 3\~464, 79 грн.; пені за прострочення сплати процентів за період з 30 червня 2014 року по 30 червня 2015 року у розмірі 249, 24 грн. Представник ПАТ «УкрСиббанк» у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, був сповіщений про розгляд справи належним чином за місцем реєстрації згідно вимог ст. 74 ЦПК України, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав та про причини неявки суд не повідомляв. Відповідно до\~ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тобто, враховуючи неявку відповідача за даною цивільною справою, а також наявність відповідної заяви представника позивача про винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що 16 січня 2007 року АКІБ «УкрСиббанк» уклав з [PERSON] договір про надання споживчого кредиту № 11108413000, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 13 455, 00 дол. США на строк до 16 січня 2014 року зі сплатою 13, 5 % річних за користування кредитом. Згідно п. 1.3.4 договору строк сплати процентів відбувається з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані Банком такі проценти. Відповідно до п. 4.1 договору за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, передбачених Договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. 17 вересня 2008 року згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» були внесені зміни в Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких назва Банку була змінена на ПАТ «УкрСиббанк». Судом також встановлено, що Банком було виконано свій обовязок та зараховано кредитні кошти на поточний рахунок [PERSON] для подальшого їх використання за цільовим призначенням, а саме для придбання автомобіля. Однак, [PERSON] неналежним чином виконує покладені на нього обовязки щодо погашення кредиту, тому у нього виникла заборгованість за кредитом та процентами, яка станом на 30 червня 2015 рік становить 2\~452, 61 дол. США, що за курсом НБУ станом на 30 червня 2015 рік становить 51\~542, 48 грн., та 3\~714, 03 грн. пені, та складається з: заборгованості за кредитом та процентами за період з 16 січня 2007 року по 30 червня 2015 року у розмірі 2\~452, 61 дол. США, що за курсом НБУ станом на 30 червня 2015 рік становить 51\~542, 48 грн.; пені за прострочення сплати кредиту за період з 30 червня 2014 року по 30 червня 2015 року у розмірі 3\~464, 79 грн.; пені за прострочення сплати процентів за період з 30 червня 2014 року по 30 червня 2015 року у розмірі 249, 24 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені лише за період з 30 червня 2014 року по 30 червня 2015 року, є такими, що відповідають вимогам закону. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 552, 57 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь Банку. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved