overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 18 жовтня 2014 року між ними був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено і на примирення позивач не згоден. Позивач в судове засідання не з»явився, проте згідно з адресованою до суду заявою заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на примирення не згоден та категорично наполягає на розлученні. Просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання також не з'явилася, проте згідно з адресованою до суду заявою просила справу розглядати без її участі. Заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30 жовтня 2018 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) зареєстрований 18 жовтня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, про що складено відповідний актовий запис за №431 (а.с.11). У відповідності до копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 лютого 2015 року, [PERSON] народилася [INFO] року та її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Судом достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, категорично наполягають на розлученні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище відповідачу залишити «[PERSON]». За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 18 серпня 2012 року між ними був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з грудня 2015 року і на примирення позивач не згоден. Позивач в судове засідання не з»явився, проте згідно заяви позовні вимоги підтримав в повному обсязі, категорично наполягав на розлученні, на примирення не згоден та просив справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання також не з'явилася, проте згідно з адресованою до суду нотаріально завіреною письмовою заявою, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: З Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18 серпня 2012 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції 18 серпня 2012 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №240 (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про народження від 04 березня 2015 року серії [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Судом достовірно встановлено, що сторони проживають окремо з грудня 2015 року, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, категорично наполягають на розлученні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки, відповідачем в заяві не вказано про бажання змінити прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище відповідачу залишити «[PERSON]». За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 19 листопада 1998 року між ними був зареєстрований шлюб виконкомом Заїздської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне життя між подружжям припинено з жовтня 2013 року і на примирення позивач не згодний. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 06 серпня 2014 року сторонам був наданий строк для примирення терміном на три місяці. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, категорично наполягав на розлученні, та пояснив, що за час наданий для примирення з відповідачкою не примирилися. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, категорично наполягала на розлученні, на примирення не згодна та пояснила, що дійсно за час наданий судом для примирення з позивачем не примирилися. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований виконкомом Заїздської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області 19 листопада 1998 року, про що було складено відповідний актовий запис за №17 (а. с.4). Під час шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 жовтня 1999 року (а.с.5). В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони хоча й проживають за однією адресою, проте шлюбних стосунків не підтримують з жовтня 2013 року, спільного господарства не ведуть, категорично наполягають на розлученні, на примирення не згодні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що за час наданого судом строку для примирення сторони не примирилися та те, що бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище «[PERSON]». На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 20 серпня 2009 року між ними був зареєстрований шлюб у Прилуцькому міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 265. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя між ними припинено і подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини у нього немає. Позивач в судове засідання не з`явився, проте згідно поданої до суду заяви, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, проте, згідно з поданої до суду заяви, просила справу розглядати без її участі. Заявлені позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з повторного свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20 серпня 2009 року у Прилуцькому міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 265 (а.с.6). \~ \~ \~ \~з копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Судом достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, наполягають на розлученні, а отже, бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає, за можливе після розірвання шлюбу прізвище відповідачці залишити « [PERSON] ». За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Крім того, суд залишає судові витрати за позивачем. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 20 червня 2015 року між ними був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] В»ячеславівну, [INFO]. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з жовтня 2017 року і на примирення позивач не згоден. Позивач в судове засідання не з»явився, проте згідно з адресованою до суду заявою заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на примирення не згоден та категорично наполягає на розлученні. Просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання також не зявилася, проте згідно з адресованою до суду заявою просила справу розглядати без її участі. Заявлені позовні вимоги визнає, категорично наполягає на розлученні, на примирення не згодна. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії ІЕЛ №094421 від 20 червня 2015 року вбачається, що шлюб між [PERSON] В»ячеславом Володимировичем та [PERSON] (дошлюбне прізвище Пашенько) зареєстрований 20 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, про що складено відповідний актовий запис за №207 (а.с.4). У відповідності до копії Свідоцтва про народження серії І-ЕЛ №202335 від 19 грудня 2017 року, [PERSON] В»ячеславівна народилася 16 лютого 2016 року, та її батьками записані [PERSON] В»ячеслав Володимирович та [PERSON] (а.с.5). Судом достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують з жовтня 2017 року, категорично наполягають на розлученні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище відповідачу змінити на дошлюбне «Пашенько». За таких обставин, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 21.03.2003 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину. Спільне життя не склалося, декілька років сім`я проживає окремо, фактичні шлюбно-сімейні відносини припиненні, подружжя проживає окремо, спільного господарства не веде. 13.12.2019 ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова справу було призначено у підготовче судове засідання. В судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилась, надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала, зазначила, що проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у разі визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 21.03.2003 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , про що Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції було внесено актовий запис №81. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . З доводів позивача, викладених у позовній заяві, випливає, що спільне життя у них з відповідачем не склалось, у зв`язку з чим шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе. Зважаючи на викладене, а також враховуючи положення ст. 24 СК України, згідно яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім`ї виключається, тому шлюб між ними має бути розірваний. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 21 липня 2012 року між ними був зареєстрований шлюб виконавчим комітетом Яблунівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області. Від подружнього життя дітей вони не мають. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з грудня 2014 року і на примирення позивач не згодний. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачкою є неможливими і суперечать інтересам позивача, тому останній і просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, проте завчасно подав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, категорично наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не згодний та просить суд розглянути справу за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася також, проте згідно з адресованою до суду письмовою заявою позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) зареєстрований виконавчим комітетом Яблунівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області 21 липня 2012 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 01 (а. с. 6). В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, бажання розірвати шлюб є взаємним. За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та зважаючи на те, що згідно з письмовими заявами сторін позивач наполягає на розлученні, а відповідачка не заперечує проти такого, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу відновити відповідачці її дошлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі ст.ст. 110, 112, 113, 114 ч. 2 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 22 грудня 2015 року між ними був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області. Від подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з серпня 2019 року і на примирення позивач не згоден. Позивач в судове засідання не з`явився, проте згідно з адресованою до суду заявою заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на примирення не згоден та категорично наполягає на розлученні. Просив суд розглянути справу за їх відсутності. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, проте згідно з адресованою до суду письмовою заявою просила справу розглядати без її участі. Заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22 грудня 2015 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) зареєстрований 22 грудня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, про що зроблено відповідний актовий запис за №552 (а.с.5). Судом достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують з серпня 2019 року, категорично наполягають на розлученні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище відповідачу залишити « [PERSON] ». За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved