Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла мати сторін [PERSON] . Батько сторін [PERSON] помер [INFO] . Після їх смерті відкрилась спадщина у вигляді права власності на житловий будинок [ADDRESS] , який в цілому складається з: житлового будинку літ. А, загальною площею 66,90 кв.м., житловою площею 47,70 кв.м., допоміжною площею 19,50 кв.м., житлових прибудов літ. А1,а2, літньої кухні літ. Б, погрібу літ. в, надбудови погрібу літ. В, сараїв літ. Г,Д, вбиральні літ. Е, навісів літ. а, а1, огорожі № 1,2,3, споруди № 4. \~ \~ \~ \~За життя\~ [PERSON] \~та [PERSON] залишили заповідальні розпорядження на користь сторін в рівних частках кожному, заповіти посвідчені 03 грудня 2007 року і зареєстровані в реєстрі за № 3616 та № 3617. У встановлений законом строк, позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте належним чином оформити свідоцтво про право на спадщину виявилось неможливим з причини втрати спадкодавцями оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно яке входить до складу спадщини. Відповідач на спадщину не претендує, не заперечує, щоб спадщину прийняв позивач. В подальшому при зверненні до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила позивачу у видачі свідоцтва, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно, про що складено відповідну постанову від 17 червня 2019 року. \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява від його представника адвоката Златі Н.С., відповідно до якої вона просить розглядати справу за її відсутності та відсутності позивача, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позову, в якій також просив розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, [INFO] померла мати сторін [PERSON] . Батько сторін [PERSON] помер [INFO] . Після їх смерті відкрилась спадщина у вигляді права власності на житловий будинок [ADDRESS] , який в цілому складається з: житлового будинку літ. А, загальною площею 66,90 кв.м., житловою площею 47,70 кв.м., допоміжною площею 19,50 кв.м., житлових прибудов літ. А1,а2, літньої кухні літ. Б, погрібу літ. в, надбудови погрібу літ. В, сараїв літ. Г,Д, вбиральні літ. Е, навісів літ. а, а1, огорожі № 1,2,3, споруди № 4. \~ \~ \~ \~За життя\~ [PERSON] \~та [PERSON] залишили заповідальні розпорядження на користь сторін в рівних частках кожному, заповіти посвідчені 03 грудня 2007 року і зареєстровані в реєстрі за № 3616 та № 3617. У встановлений законом строк, позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте належним чином оформити свідоцтво про право на спадщину виявилось неможливим з причини втрати спадкодавцями оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно яке входить до складу спадщини. Відповідач на спадщину не претендує, не заперечує, щоб спадщину прийняв позивач. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця отримати майно після смерті спадкодавця. Тобто [PERSON] прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки його воля, як спадкоємця за заповітом, була виражена у його діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса. Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 17 червня 2019 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно. У підтвердження позовних вимог, представник позивач надала суду копії документів, які підтверджують право власності померлих [PERSON] та [PERSON] , копії заповітів та інші докази, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а відсутність оригіналу правовстановлюючого документу не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У даному\~випадку визнання\~відповідачем позову\~не суперечить\~закону та\~не порушує\~права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб. Отже,\~всі вказані\~обставини знайшли\~своє підтвердження\~у судовому\~засіданні та\~не викликають\~у суду\~жодних сумнівів. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, а тому мають бути задоволені. Позивачем у позові та під час розгляду справи не заявлялись вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладення цих витрат на відповідача. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved