Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення 3% річних та інфляційних втрат внаслідок невчасного виконання грошового зобов`язання за рішенням суду. Позов обгрунтував тим, що 14.04.2011 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» (перейменоване на АТ «Креді Агріколь Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №45/11-Ж, згідно п.1.1 якого відповідачу був наданий кредит в сумі 300000 гривень під поруку [PERSON] , а [PERSON] зобов`язався повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом на умовах, встановлених кредитним договором. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за вказаним кредитним договором, банк звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідачів заборгованості. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.03.2016 року позов було задоволено та стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 243986 грн. та витрати на оплату судового збору в розмірі 3659,80 грн. Всього на загальну суму 168220, 72 грн. Виконавчий лист №2/359/267/2016 від 21.04.2016 року перебував на виконанні Бориспільського МРВДВС та був повернутий стягувачу без виконання. 08.01.2020 року вказаний виконавчий лист поданий для примусового виконання до приватного виконавця Говорова П.В. Примусове виконання належним чином на поточний момент не здійснено, стягувач отримав лише часткове погашення боргу з доходів [PERSON] . Отже позивач вказує, що має право на отримання сум, передбачених ст.625 ЦК України, за увесь час прострочення. У відповідності до власного розрахунку та в межах строків позовної давності позивач просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача на свою користь: 21780,05 грн. - 3 % річних, нарахованих за період з 27.12.2016 року по 26.12.2019 року за невиконання грошового зобов`язання; 72659,51 грн. інфляційних витрат за цей же період, а всього 94439,56 грн. Ухвалою судді від 06.02.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився. До суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.04.2011 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 45/11-Ж, згідно п.1.1 якого відповідачу був наданий кредит в сумі 300000 гривень під поруку [PERSON] , а [PERSON] зобов`язався повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом на умовах, встановлених кредитним договором (а.с.8-17). У відповідності до п.1.2 Статуту АТ «Креді Агріколь Банк» від 4.12.2018 року у січні 2011 року АТ «Індустріально-експортний банк» змінив своє найменування на ПАТ «Креді Агріколь Банк», а у грудні 2018 року його було перейменовано на АТ «Креді Агріколь Банк» (а.с.32-34). Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору №45/11-Ж від 14.04.2011 року, банк надав позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у сумі 300000 гривень. Строк користування кредитом - з 14.04.2011 року по 13.04.2021 року. Позичальник зобов`язався повертати кредит банку щомісячно до 19 числа кожного місяця, згідно Графіку погашення заборгованості за кредитним договором. Повернення кредиту повинно було здійснюватись у валюті кредиту (а.с.8). Згідно п.1.3 вищевказаного кредитного договору у якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливих штрафних санкцій, а також інших платежів, в день укладення цього договору укладається договір поруки з [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с.8). 14.04.2011 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] , як позичальником та [PERSON] як поручителем було укладено договір поруки №45/11-ЖП, згідно з яким поручитель зобов`язався відповідати в повному обсязі перед кредитодавцем за виконання зобов`язань позичальника по кредитному договору №45/11-Ж від 14.04.2011 року, укладеним між кредитодавцем та позичальником (а.с.23). Відповідно до п.2.1 даного Договору сторони визначають, що у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком нарівні з позичальником за кредитним договором (ас.23). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 12.03.2016 року у справі №359/9738/15-ц позов банку задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 243986 грн., судовий збір в розмірі 3659,80 гри. Всього на загальну суму 168220,72 грн. Згідно ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. На підставі ч.5 ст.11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Відтак, на підставі вказаного вище судового рішення, яке вступило в законну силу 23 березня 2016 року, у відповідачів виникло зобов`язання перед АТ «Креді Агріколь Банк» сплатити на користь останнього суму у загальному розмірі 243986,58 грн. (боргове зобов`язання). У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Встановлено, що на виконання вищевказаного судового рішення було відкрито виконавче провадження №51097668 з виконання виконавчого листа №2/359/267/2016 від 21.04.2016 року. Однак, постановою головного державного Писюка Ю.В. виконавчий документ було повернуто стягувачу без виконання (а.с.29). 03.01.2020 року АТ «Креді Агріколь Банк» звернувся з заявою до приватного виконавця Говорова П.В. про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №359/9738/15-ц виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області про стягнення з [PERSON] (солідарно з [PERSON] ) на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» заборгованість за кредитним договором 243986,58 гривень (а.с.30). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість у відповідачів відповідно до умов ч.2 ст.625 ЦК України станом на 26.12.2019 року становить 21780,05 грн. - 3 % річних, нарахованих за період з 27.12.2016 року по 26.12.2019 року за невиконання грошового зобов`язання; 72659,51 грн. інфляційних витрат за цей же період, а всього 94439,56 грн. (а.с.5). Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення (Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08.11.2019 року в справі 127/15672/16-ц). За змістом статей 524, 533-535 та 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Таким чином, у статті 625 ЦК України, визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто, приписи цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18. Відповідачами не надано доказів щодо наявності обставин, які б перешкоджали їм виконати рішення суду і тим самим мінімізувати збитки позивача. Розрахунки позивача щодо розміру завданих збитків, викликаних невиконання рішення суду, відповідачами також не спростовано. Відтак, у зв`язку із неналежним (простроченим) виконанням відповідачами рішення суду про стягнення заборгованості, підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення 21780,05 грн. - 3 % річних, нарахованих за період з 27.12.2016 року по 26.12.2019 року за невиконання грошового зобов`язання; 72659,51 грн. інфляційних витрат за цей же період, а всього 94439,56 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач АТ «Креді Агріколь банк» при поданні до суду позову про стягнення 3% річних та інфляційних втрат сплатив судовий збір в розмірі 2102 грн., отже відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України вказану суму слід стягнути з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.ст. 625 ЦК України, та

Outcome: approved