Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння зазначаючи, що в квітні 2001 року придбав лебідку у ПП «Тера» вартістю 2 400 грн. Приблизно у квітні 2011 р. [PERSON] надав зазначену лебідку у тимчасове, безкорисне користування сусіду [PERSON] для чистки колодязю. У червні 2012 р. [PERSON] вимагав з [PERSON] повернути йому лебідку, однак [PERSON] відмовився повертати лебідку позивачу, зазначивши, що він заплатив за неї 100 грн. та два літри горілки, і якщо [PERSON] поверне йому те що він йому заплатив, тоді він поверне [PERSON] зазначену лебідку. Однак, позивач зазначає, що договору між ними не укладалося, і він не погоджується з доводами відповідача про те, що він продав йому лебідку, з чим [PERSON] звернувся до Запорізького РВ МУМВС України в Запорізькій області з заявою про проведення профілактичної бесіди з [PERSON] Однак, на теперішній час добровільно повернути металеву лебідку [PERSON] відмовляється, в зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду, для вирішення цього питання. У судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач та представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали повністю, просили відмовити в задоволені позовної заяви та відповідач в судовому засіданні пояснив. У 2000 р. [PERSON] дійсно брав у [PERSON] в користування лебідку, але не виготовлену заводським способом, як стверджує позивач, а саморобну, яка складалась з металевої основи, редуктора та привареного до нього барабану. Електрообладнання позивач зняв з неї завчасно. Після завершення робіт [PERSON] повернув [PERSON] лебідку та розрахувався за її оренду. У 2001 р. цю ж лебідку без електрообладнання, для своїх потреб у [PERSON] брав сусід [PERSON] Після завершення робіт при поверненні лебідки [PERSON] запропонував йому придбати цю лебідку за ціною металобрухту. Але сусід відмовився. Потім позивач звернувся з цією ж пропозицією до [PERSON] і вони домовились, що за 100 грн. та два літри горілки [PERSON] продає лебідку. Відповідач користувався лебідкою 10 років, [PERSON] претензій до нього не мав. Що стосується заводської лебідки, яку позивач вимагає повернути, відповідач зазначає, що такого майна в нього немає. На теперішній час ця лебідка знаходиться в неробочому стані, як металобрухт. Показання відповідача підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що дійсно якась лебідка, яка на теперішній час знаходиться у непрацюючому стані, протягом близько 10 років знаходиться у дворі [PERSON] Як їм відомо, цю лебідку у [PERSON] придбав їх сусід [PERSON] за 100 грн. та два літра горілки. Суд, заслухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Окрім позовної заяви та товарного чеку від 15.08.2001 р. на придбання металевої лебідки позивачем не надано жодного доказу, не заявлено клопотання про допит жодного свідка, які б підтвердили, що саме придбаною ним лебідкою відповідно до чеку незаконно заволодів [PERSON] Таким чином суд приходить до висновку, що позивачем не доведено тих обставин на які він посилається в позовних вимогах. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed