Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 24 липня 2015 року [PERSON] з ПАТ «Дочірний банк Сбербанку Росії», правонаступником якого є позивач по справі, уклала кредитний договір № 47357-ФО/2015/222, згідно умов якого отримала грошові кошти у розмірі 72013 гривень 16 копійок зі сплатою відсотків у розмірі 33,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23 липня 2020 року. В порушення умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобовязання належним чином не виконувала, в звязку з чим станом на 24.02.2017 року виникла заборгованість зі сплати кредитних зобовязань у розмірі 175895 гривень 17 копійок, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом у розмірі 72013 гривень 16 копійок; заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 35076 гривень 20 копійок; пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом у розмірі 51857 гривень 40 копійок; пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом у розмірі 16828 гривень 41 копійки; штраф за факт прострочення сплати основної суми кредиту у розмірі 120 гривень. Відповідачу направлялася претензія, щодо вимог погашення суми заборгованості за кредитом, яка залишилася без уваги. В звязку з чим просить стягнути з відповідача по справі заборгованість за кредитом у розмірі 175895 гривень 17 копійок, а також судові витрати у розмірі 2638 гривень 43 копійки. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву в якій просив розглянути справу за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Крім цього в своїй заяві зазначив, що в разі неявки відповідача по справі не заперечує проти постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання не зявилася, але надала суду свою заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує та визнає їх в повному обсязі, оскільки дійсно отримувала кредит на лікування батька, але в подальшому не змогла його виплачувати, так як вона є матірю одиначкою та має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Також зазначила, що має намір звернутися до банку з заявою про реструктуризацію заборгованості за договором, від боргу не відмовляється та згодна на співпрацю з банком. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами: Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Матеріалами справи встановлено, що 24 липня 2015 року між публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сбербанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № № 47357-ФО/2015/222. Відповідно до умов вищевказаного договору Кредитор надав Позичальнику кредит у розмірі 72013 гривень 16 копійок, з процентною ставкою, розмір якої становить 33,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23 липня 2020 року. У відповідності до зазначеного вище Кредитного договору погашення кредиту здійснюється шляхом безготівкового перерахування або шляхом внесення готівки в касу Кредитодавця суми кредиту та нарахованих процентів, однак Позичальником даний пункт договору не виконується. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Уклавши договір кредиту, сторони взяли на себе певні зобовязання. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)( ч. 1 ст. 530 ЦК України). Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, відповідач зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов'язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що повязані за таким договорами. Свої зобов'язання позивач виконав цілком і в обумовлений у договорі термін. Відповідач по справі свої зобов'язання в установлені терміни не виконувала, допускаючи прострочення платежів, у зв'язку з чим станом на 24 лютого 2017 року вона має заборгованість за договором № 47357-ФО/2015/222 від 24.07.2015 року у розмірі 175895 гривень 17 копійок, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 72013 гривень 16 копійок; заборгованості по відсоткам у розмірі 35076 гривень 20 копійок; пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом у розмірі 51857 гривень 40 копійок; пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом у розмірі 16828 гривень 41 копійки; штраф за факт прострочення сплати основної суми кредиту у розмірі 120 гривень, що суд вважає необхідним стягнути з відповідача по справі. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Оскільки відповідач несвоєчасно сплачує кредит та несвоєчасно вносить відсотки за користування кредитом, заборгованність по їх сплаті підлягає стягненню в судовому порядку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача по справі на користь ПАТ «Сбербанк» судовий збір у розмірі 2638 гривень 43 копійки, які були сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved