Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 07 лютого 2014 року між ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом №АС/9851400, відповідно до якого позивачем застраховано цивільно-правову відповідальність осіб, які на законних підставах використовують транспортний засіб «ВАЗ 21102» державний номерний знак [NUMBER]. 14 жовтня 2014 року в м. Вінниця по вул. Пирогова, [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] та з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON] Згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 27.10.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП. 15 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «Страхове Товариство «Гарантія» із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до акту про оцінку № 0636 від 14 січня 2015 року автотоварознавчого дослідження транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту автомобіля Geely FE2, VIN L6T7642S7CN017602, державний реєстраційний номер [NUMBER], необхідного для усунення пошкоджень отриманих у ДТП, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складових, в тому числі ПДВ, складає 56557,64 грн. Позивачем складено страховий акт № 332/14 від 14.01.2015 року, та на підставі вказаного акта та заяви про виплату страхового відшкодування від потерпілої особи, позивачем платіжним дорученням № 53 від 14.01.2015 року перераховано страхове відшкодування в розмірі 49000,00 грн. У звязку з цим позивач вимушений був звернутись до суду про відшкодування шкоди в порядку регресу для захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та в разі неявки відповідача не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 07 лютого 2014 року між ПАТ «Страхове товариство «Гарантія» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом №АС/9851400, відповідно до якого позивачем застраховано цивільно-правову відповідальність осіб, які на законних підставах використовують транспортний засіб «ВАЗ 21102» державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 4). 14 жовтня 2014 року в м. Вінниця по вул. Пирогова, [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] та з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], за що пстановою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.10.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП (а.с. 5). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Позивачем складено страховий акт № 332/14 від 14.01.2015 року, та на підставі вказаного акта та заяви про виплату страхового відшкодування від потерпілої особи, позивачем платіжним дорученням № 53 від 14.01.2015 року перераховано страхове відшкодування в розмірі 49000,00 грн. (а.с. 22, 24). Розмір завданих збитків відповідно до акта про оцінку № 0636 від 14 січня 2015 року авто товарознавчого дослідження транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Geely FE2» VIN L6T7642S7CN017602, державний реєстраційний номер [NUMBER], необхідного для усунення перешкод отриманих у ДТП, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складових, в тому числі ПДВ, складає 56557,64 грн. (а.с. 7-8). Згідно заяви від 15 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» з проханням здійснити відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП, яка мала місце 14.10.2014 року (а.с.23). ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» складено Страховий акт № 332/14 від 14.01.2015 року та здійснено виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 49000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 53 від 14 січня 2015 року (а.с. 22, 24). Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до підпункту «г», пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявних у справі доказів, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, зясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про задоволення позову. В силу ст. 88 ЦПК Укураїни з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені судовиі витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved