Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог позивач вказав, що 18.05.2012 року ТОВ «Кредитні ініціативи» купило у ТОВ «ПростоФінанс» кредитний портфель і отримало, зокрема, право вимоги до [PERSON] щодо сплати заборгованості за кредитним договором № 03008265552, який був укладений останнім 28.10.2008 року з ТОВ «ПростоФінанс». Згідно цього договору ТОВ «ПростоФінанс» надало відповідачу кредит у розмірі 93000 грн. із строком користування до 10.11.2013 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,99 % річних від непогашеної суми кредиту, зі сплатою щомісячної комісії за управління кредитом у розмірі 0,15 % від початкової суми кредиту. ТОВ «ПростоФінанс» свої зобов'язання за укладеним договором виконало. Відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, порушує умови договору, внаслідок чого станом на 10.12.2013 року за ним виникла заборгованість за кредитом - 55611,09 грн., заборгованість по процентам - 16057,62 грн., заборгованість по комісії - 2650,50 грн., які представник позивача просить стягнути з відповідача, також поклавши на останнього судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з»явився, раніше, а саме 18.09.2014 року надавав суду клопотання, в якому просив розглядати справу у його відсутність, у разі повторної неявки відповідача ухвалити заочне рішення (а.с.29). Відповідач в судове засідання не з'явився. Судом йому було направлено судові повістки поштою рекомендованим листом з повідомленням, які повернулись до суду в зв'язку із закінченням терміну зберігання. Виходячи з положень ч. 5 ст. 74 ЦК України, згідно з яким у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаною в матеріалах справи (зокрема в довідці з адресно-довідкового бюро) вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи та доводи позовної заяви, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів і у межах заявлених позовних вимог. Судом встановлено, що 28.10.2008 року ТОВ «ПростоФінанс» та відповідач уклали кредитний договір № 03008265552, за яким ТОВ «ПростоФінанс» надало відповідачу кредит у розмірі 93000 грн. із строком користування до 10.11.2013 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,99 % річних від непогашеної суми кредиту, зі сплатою щомісячної комісії за управління кредитом у розмірі 0,15 % від початкової суми кредиту, а відповідач зобов'язався своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити кредитодавцю всі передбачені договором проценти за користування кредитом, комісію за надання кредиту, комісію за управління кредитом та виконати всі інші грошові зобов'язання, передбачені договором (а.с.4-6). Відповідно до умов цього договору ТОВ «ПростоФінанс» надало кредитні кошти відповідачу. В подальшому у зв'язку з тим, що відповідач неналежно виконував умови договору за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16.09.2010 року з нього на користь ТОВ «ПростоФінанс» було стягнуто суму боргу 108190,08 грн., рішення набрало законної сили. Згідно цього рішення станом на 10.05.2010 року відповідач прострочив 18 щомісячних платежів, і його заборгованість становила: за кредитом - 71523,40 грн., за щомісячними платежами 31743,88 грн., штрафні санкції 3684,72 грн., всього 106952,00 грн. /а.с. 61-63/ 18.05.2012 року ТОВ «ПростоФінанс» продало ТОВ «Кредитні ініціативи» кредитний портфель і, зокрема, право вимоги до [PERSON] щодо сплати заборгованості за кредитним договором № 03008265552, який був укладений останнім 28.10.2008 року з ТОВ «ПростоФінанс» (а.с. 12-16). Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, сума допущеної відповідачем заборгованості станом на 10.12.2013 року за розрахунком позивача складає 74319,21 грн., з яких заборгованість за кредитом - 55611,09 грн., заборгованість по процентам - 16057,62 грн., заборгованість по комісії - 2650,50 грн. (а.с.20) При цьому представником позивача в позові не зазначено правових підстав, за яких з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитом 55611,09 грн., яка вже була стягнута за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16.09.2010 року. У даному випадку сума заборгованості за тілом кредиту вже стягнута з відповідача за рішенням суду від 16.09.2010 року і повторному стягненню не підлягає. Повторне стягнення із боржника [PERSON] суми 55611,09 грн., яка і так має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду від 16.09.2010 року, недопустиме. Представником позивача у відповідності до вимог ст.10, 60 ЦПК України не доведено свої позовні вимоги в цій частині, позивачем не надані і відсутні в матеріалах справи докази на підтвердження цієї частини позовних вимог. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості по процентам - 16057,62 грн., заборгованості по комісії - 2650,50 грн., які утворилися після періоду, за який було стягнуто борг за рішенням суду від 16.09.2010 року, то у відповідності до п. 17 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Отже, позивач має право на стягнення з відповідача процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за управління кредитом, сплата яких обумовлена сторонами у договорі. Позов в частині стягнення заборгованості по процентам - 16057,62 грн., заборгованості по комісії - 2650,50 грн., всього 18708,12 грн., суд находить таким, що підлягає задоволенню. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов'язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов'язані з умовами договору. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір». При пред'явленні позову до суду позивач сплатив 743,19 грн., а тому, судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, становить 243, 60 грн.

Outcome: partial