Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] управління Держгеокадастру у Харківській області, треті особи: Сахновщинська районна державна адміністрація Харківської області, Катеринівська сільська рада Сахновщинського району Харківської області про поновлення порушеного права, зазначивши, що він в період з 1987 року по 27.12.2002 року працював та був членом у колгоспі «Комуніст» Катеринівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, що підтверджується записом в трудовій книжці серія БТ-1 №5535043, виданої 20.12.1985 року, архівною довідкою від 07.03.2017 року №6 та архівною довідкою №01-78/04с від 01.03.2017 року. Відповідно до довідки відділу Держгеокадастру у Сахновщинському районі Харківської області від 07.02.2017 року №29-20.28-0.3-133/2-17 зазначено що у списку громадян-членів КСП «Комуніст2, який додається до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР-24-00-000509 від 21.02.1996 року реформованого КСП «Комуніст» на території Катеринівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області прізвище позивача значиться за №747, але до списку громадян-членів КСП «Комуніст», який додається до справи по паюванню земель колективної власності КСП «Комуніст», він не був включений, тому сертифікат на право на земельну частку (пай) не був виготовлений та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Комуніст» на території Катеринівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області. Відповідно до довідки відділу Держгеокадастру у Сахновщинському районі Харківської області від 07.02.2017 року №29-20.28-0.3-133/2-17 розмір земельної частки (паю) по КСП «Комуніст» складає 5,9 умовних кадастрових гектарів. Вартість земельної частки (паю) станом на 30.08.2016 року становить 99260,41 грн. Згідно довідки відділу статистики у Сахновщинському районі №03.1-11/639 від 23.02.2017 року назву колгоспу «Комуніст» змінено Колективне сільськогосподарське підприємство «Промінь», яке 04.09.2006 року припинило свою діяльність у звязку з визнанням його банкрутом. У 2003 році позивач звернувся до керівництва ПСП «Промінь» з заявою про включення його до додаткових списків на отримання земельної частки (паю), і як стало відомо, позивач помилково не був включений до списків, що додавалися до справи по паюванню земель колективної власності КСП «Комуніст». Майновий сертифікат серії ХА №030845 позивач одержав у 2002 році та розпорядився ним на власний розсуд. Відповідно до викладеного просить визнати за ним право на земельну частку (пай) у землях КСП «Комуніст» Катеринівської сільської ради Сахновщинського району, Харківської області у розмірі 5,9 умовних кадастрових гектарів, та визнати причину пропущення строку позовної давності поважною. Представник відповідача [PERSON] Управління Держгеокадастру в Харківській області в судове засідання не зявився, але надав суду свою заяву в якій просить розглянути справу за відсутності представника та відмовити у задоволенні позовних вимог з урахування наданих письмових заперечень. Так, представником відповідача в запереченнях на позовну заяву зазначено, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, оскільки позивачем пропущений встановлений законодавством строк позовної давності, так як з часу видачі державного акту на право колективної власності пройшло понад 21 років і лише у 2017 році позивач вказує на порушення його права на отримання земельної частки (паю). Тому вважає, що вимоги позивача є непереконливими, необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Позивач, представник позивача в судове засідання не зявилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягають. Представник третьої особи Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не зявився, причини не явки до суду не повідомив, хоча про день та час слухання справи був повідомленій вчасно та належним чином. Представник третьої особи Катеринівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області в судове засідання не зявився, причини не явки до суду не повідомив, хоча про день та час слухання справи був повідомленій вчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню за наступними підставами: Статтями\~1,\~2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Предмет позову як його один з основних елементів представляє собою матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, яка витікає зі спірної матеріально-правової відносини, з приводу якої суд повинен ухвалити рішення у справі. Позивач сам вибирає, який позов предявити до суду, і саме позивач обирає, до кого предявити свій позов. Заміна неналежного відповідача у відповідності до вимог\~ст. 33 ЦПК України\~передбачена лише за клопотанням позивача. Саме позивачу законодавець надав право заявлення такого клопотання. Згідно зі ст.ст.\~15,\~16 ЦК України,\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Судом встановлено, що позивач, в період з 1987 року по 27.12.2002 року працював та був членом у колгоспі «Комуніст» ( в подальшому КСП «Промінь, ПСП «Промінь») Катеринівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області., що підтверджується записом в трудовій книжці серії БТ-1 №5535043 виданої 20.12.1985 року. Згідно Архівної довідки виданої начальником архівного відділу Сахновщинської районної державної адміністрації 01.03.2017 року, №01-78/04с, вбачається, що дійсно рашенням правління колгоспу «Комуніст» Сахновщинського району Харківської області від 29.12.1987 року, протокол №16, [PERSON] прийнятий в члени колгоспу. У 2002 році позивачу був виданий майновий сертифікат серії ХА № 030845 про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, яким йому було надано право на пайовий фонд майна КСП «Комуніст», ПСП «Промінь» с.Катеринівка Сахновщинського району відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників. Відповідно довідки виданою відділом Держгеокадастру у Сахновщинському районі Харківської області від 07.02.2017 року №29-20.28-0.3-133/2-17, тищенко А.М., який зареєстрований [INFO], дійсно був включений до списку додатку громадян членів колективного сільськогосподарського підприєсмтва за №747, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю серія ХР-24-00-000509 від 21.02.1996 року реформованого КСП «Комуніст» на території Катеринівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області. Розмір земельної частки (паю) по даному реформованому КСП складає 5,9 умовних кадастрових гектарів. Грошова оцінка земельної ділянки станом на 30.08.2016 року складає 99260,41 грн. Згідно Справи по паюванню земель по КСП «Комуніст» на території Катеринівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області [PERSON] не був включений, тому сертифікат на право на земельну частку (пай) на [PERSON] не був виготовлений та зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Комуніст» на території Катеринівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області. Хоча в довідці зазначено, що [PERSON] дійсно був включений до списку додатку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства за №747, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю серія ХР-24-00-000509 від 21.02.1996 року реформованого КСП «Комуніст» на території Катеринівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області. Як зазначено в довідці Катеринівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області від 07.03.2017 року №7, на основі рішення звітних зборів членів колгоспу «Комуніст» від 03.02.1993 року протокол «Про зміну форми власності на назви» створено КСП «Комуніст». Рішенням загальних зборів членів КСП «Комуніст» від 25.01.2000 року КСП «Комуніст» реорганізовано в ПСП «Промінь». Позивач неодноразово звертався до [PERSON] управління Держгеокадастру у Харківській області з проханням щодо виділення йому земельної частки (паю) із земель КСП «Комуніст» Катеринівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області у розмірі 5,9 умовних кадастрових гектарів із земель резерву (запасу) на території Катеринівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області. Враховуючи викладене, судом встановлено, що позивача помилково не було включено до списку громадян членів КСП імені Свердлова смт. Орілька, Лозівського району Харківської області, доданого до Державного акта на право колективної власності на землю, що мають право на земельну частку (пай), що позбавляє його права на отримання у приватну власність земельної частки (паю). Відповідно до п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами\~ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. \~ \~ \~ \~З вищевказаного суд робить висновок, що на момент отримання Державного акта на право колективної власності на землю та розпаювання земель вищевказаного КСП позивач мав право на земельну частку (пай). Так, в\~статті 1\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)» визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов'язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості. Громадянам, зазначеним в абзаці п'ятому частини першої цієї статті, земельні ділянки в натурі (на місцевості) виділяються із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. У разі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі (на місцевості) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області. Згідно п. 2\~Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95м «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до\~статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай),\~також є:\~свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). В\~статті 5\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)» зазначено, що сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95м «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Відповідно до ч.11\~ст.118 Земельного кодексу України\~у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність чи користування або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку. Кожному громадянину України, згідно\~статті 14 Конституції України\~гарантується право на землю. Згідно п. «а» частини 3\~ст. 22 ЗК України\~землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, фермерського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва Пунктом «б» частини 3\~ст. 116 ЗК України\~визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій. Згідно частини 4\~статті 122 ЗК України\~центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Відповідно до\~ст. 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~зазначено, що сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв); приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв). Абзацом 7\~статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~визначено, що право на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. У відповідності до п. «а» частини 3\~статті 152 ЗК України\~захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Що стосується вимоги позивача поновити строк позовної давності, то суд, задовольняючи цю вимогу виходив з наступного. Статтею 257 ЦК України\~визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 5\~ст. 267 ЦК України\~якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідно до ч. 1\~ст. 261 ЦК України\~перебіг строку позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з матеріалів справи, позивач неодноразово звертався до керівників підприємства, яким він довіряв, але в звязку з припиненням діяльності ПСП «Промінь» 04.09.2006 року керівник до якого можна звернутися був відсутній, тому позивач неодноразово звертався до Катеринівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області з заявою про виділення земельного паю і чекав коли ж будуть вільні не витребувані земельні паї, а його все просили зачекати. В 2016 році позивачеві повідомили зазначивши про відсутність в сільській раді землі. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що позивач є особою матеріально не забезпеченою, на протязі певного часу не мав можливості отримати документ на право на земельну частку (пай) з незалежних від нього причин, тому суд вважає причину пропуску строку позовної давності позивачем поважною, а тому позивач не мав можливості захистити своє порушене право. Відповідно до\~ст. 212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з нормами ст.ст.\~10,\~60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Стаття 57 ЦПК України\~передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2\~ст. 59 цього ж Кодексу\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Відповідно до\~ст. 64 ЦПК України\~письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Позивач надав належні та допустимі докази того, що має право на земельну частку (пай), його конституційні права були порушені, а тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги .

Outcome: approved