Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про виселення та зняття з реєстраційного обліку. У своєму позові позивач вказав, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного 30.09.2015 року між ним, позивачем, та [PERSON]. Договір нотаріально посвідчений. Згідно договору купівлі продажу від 12.08.2015 року, зареєстрованого в реєстрі під № 8999 та посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], [PERSON]М, відповідач по справі, продав, а [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 42175281 від 12.08.2015 року. Пунктом 13 укладеного договору передбачено, що відповідач мав передати квартиру [PERSON] для вільного користування, а також звільнити квартиру від наявних в ній речей домашнього вжитку в термін до 12.09.2015 року. Після укладання 30.09.2015 року договору купівлі-продажу квартири позивач побажав вселитись до квартири. Позивачу було відомо, що в придбаній ним квартирі раніше проживав її власник [PERSON], який мав виїхати не пізніше 12.09.2015 року. При попередньому огляді квартири, який проводився разом з її власником - [PERSON], в квартирі ніхто не проживав. Проте, коли позивач потрапив до придбаної квартири він зустрів там сторонню людину, яка представилась як [PERSON] На усну вимогу позивача виселитись з належної йому квартири відповідач категорично відмовився, чим порушив його права як власника спірної квартири. До теперішнього часу відповідач зареєстрований в належній позивачу квартирі і позивач вимушений сплачувати комунальні послуги за відповідача. Також, позивач не може на власний розсуд розпоряджатись належним йому на праві власності майном. У своєму позові позивач просить усунути перешкоди йому, [PERSON], в користуванні ним житловим приміщенням квартирою № 1 в будинку № 21-а по вул.Тенісній в м.Запоріжжі, яка належить йому на праві власності,знявши [PERSON] з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою, зобовязати Заводський районний відділ у м.Запоріжжі Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 487,20грн. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просить його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав і суду пояснив, що він ніякого договору купівлі-продажу не підписував. Третя особа - у судове засідання не зявилася, але надала до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі, з рішенням суду будуть згодні. Суд вважає можливим розглянути справу без участі третьої особи. Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення представника позивача та відповідача, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Із договору купівлі-продажу від 12.09.2015 року вбачається, що [PERSON] придбав у власність квартиру [ADDRESS] у [PERSON]. Із договору купівлі-продажу квартири, укладеного 30.09.2015 року між [PERSON] та [PERSON] вбачається. що [PERSON] придбав у [PERSON] у власність квартиру [ADDRESS]. Із технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] вбачається, що власником квартири є [PERSON]. Судом встановлено, що вищевказані договори купівлі-продажу нотаріально посвідчені, зареєстровані в реєстрі. Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.08.2015 року вбачається, що існує запис за № 10777838 про державну реєстрацію права власності на обєкт нерухомого майна: [ADDRESS], власником якого є [PERSON] Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.09.2015 року вбачається, що існує запис за № 11401533 про державну реєстрацію права власності на обєкт нерухомого майна: [ADDRESS], власником якого є [PERSON] Відповідач по справі позов не визнав і поясни, що він не був у нотаріуса. Судом було розяснимо відповідачу про те, що дійсність підпису може встановити тільки на підставі почеркознавчої експертизи, але відповідач клопотання про призначення експертизи не заявив. Із вищевказаних договорів купівлі-продажу спірної квартири вбачається. що вони укладені з дотриманням вимог цивільного законодавства (ст.ст.202-205 ЦК України): вчинені у формі, встановленій законом нотаріально посвідчені; внесені до Державного реєстру. Згідно ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідач [PERSON] до суду не звернувся про визнання правочину недійсним і не заявляв про наявні докази під час проведення попереднього судового засіданні, так і під час розгляду справи також не надав ніяких доказів в підтвердження своїх заперечень. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном, в даному випадку квартирою, на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст..334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором бо законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник квартири має право вимагати усунення перешкод при користуванні та розпорядженні своєю власністю. Судом встановлено, що договори купівлі-продажу на момент винесення рішення недійсними не визнано, а тому відповідач по справі дійсно порушує права [PERSON] як власника, створює йому перешкоди у користуванні вищевказаною квартирою. Таким чином, позов [PERSON] повністю знайшов своє обґрунтування у судовому засіданні і тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved