Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті тітки - [PERSON], померлої [INFO]. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що [INFO] після смерті тітки - [PERSON], відкрилась спадщина - земельна ділянка площею 2,67 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на адміністративній території Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села. Право власності на земельну ділянку [PERSON] було посвідчене державним актом на право власності на землю серії ІІІ-ОД №001735, виданого Кодимською районною державною адміністрацією. На час відкриття спадщини єдиним спадкоємцем за заповітом був він. Звернувся у встановлений законом строк до нотаріуса за оформленням спадщини, однак отримав відмову в цьому, оскільки був відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, що належала спадкодавцеві. Цей документ був утрачений. З приводу втрати державного акту на землю він звернувся для опублікування оголошення до газети «Вісті Кодимщини». Вище зазначені обставини і змусили його звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на зазначене спадкове майно. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача (Шершенецької сільської ради, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом (заповіт від 22 вересня 2010 року, зареєстрований вреєстрі за №71 по Шершенецькій сільській раді, Кодимського району). Протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України позивач не відмовився від спадщини, що відкрилася після смерті [INFO] [PERSON] (повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00014053106, виданий 19 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області ). Спадщина складається з земельної ділянки площею 2,67 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села (Інформація відділу Держземагенства в Кодимському районі №12-12-05/941 від 24 березня 2014 року). Відповідно до частини третьої статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Звернення до суду за захистом свого права позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутній документ на спадкове майно (оригінал державного акту на право власності на землю). Залишилась лише ксерокопія цього документу. Про втрату державного акту на право власності на землю позивачем опубліковане оголошення в газеті «Вісті Кодимщини» №33 від 11 серпня 2012 року. Згідно Інформації відділу Держземагенства в Кодимському районі Одеської області № 12-12-05/1850 від 11 червня 2014 року, видача нового Державного акту на право власності на землю або його дублікату не є можливим, оскільки втратили чинність нормативно-правові акти, які регулювали видачу державних актів або їх дублякатів. З огляду на ці обставини, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (лист державного нотаріуса №425/02-14 від 06 червня 2014 року). Іншого способу захисту свого права у позивача не було. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Відтак суд констатує, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] і тим самим набув право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 2,67 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ОД №001735, виданого Кодимською районною державною адміністарцією на ім»я [PERSON], померлої [INFO], який був утрачений. Враховуючи викладене,

Outcome: approved