Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, вказуючи, що 21 вересня 2013 року він надав [PERSON] позику в сумі 130 000 грн., що еквівалентно 15\~910 доларів США, про що останній надав розписку та зобовязався повернути в строк до 20 березня 2014 року. В забезпечення виконання зобовязань [PERSON] 26 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено іпотечний договір, згідно умов якого остання надала в іпотеку належний їй будинок по вул. Степова,24 в м. Гадяч. Проте, у встановлені строки свої зобовязання [PERSON] не виконав, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити та звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок, що розташований в м. Гадяч по вул. Степова, 24 та стягнути на його користь понесені ним судові витрати, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була завчасно повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про отримання поштового повідомлення, причини неявки суду не повідомляла. Третя осо6а [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був завчасно повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання поштового повідомлення, причини неявки суду не повідомляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що згідно договору позики між фізичними особами від 21 вересня 2013 року, [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв у власність 130\~000 грн., що еквівалентно 15 910 доларів США за міжбанківським валютним курсом України станом на день укладення договору; позичальник зобовязався повернути позикодавцеві суму позики в національній валюті України, готівкою або іншим незабороненим законодавством способом, в строк до 20 березня 2014 року; у разі несвоєчасного повернення суми позики, позичальник зобовязаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також 25 процентів річних від простроченої суми. Факт отримання позики в сумі 130\~000 грн. підтверджується розпискою [PERSON] від 21 вересня 2013 року. В забезпечення виконання зобовязань щодо повернення не пізніше 20 березня 2014 року грошових коштів, переданих за зазначеним вище договором позики, між [PERSON] та [PERSON], який діє по довіреності [PERSON] було укладено договір іпотеки, за яким [PERSON] передала в іпотеку «Іпотекодержатель» належний їй на праві власності будинок, який розташований за адресою: м. Гадяч, вул. Степова,24. Як вбачається зі змісту статей 1046,1047, 1049, 1050 ЦК України за договором позики позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві суму позики. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ч.1 ст. 7 Закону України « Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно ч.1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса [PERSON], 26 вересня 2013 року нею дійсно посвідчений договір іпотеки за реєстровим номером 522, який є чинним на час розгляду справи. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки слід задовольнити частково, оскільки наданий позивачем розрахунок заборгованості не відповідає обставинам справи і наведеним вимогам закону, а саме нарахований індекс інфляції не може бути включений в розрахунок заборгованості, так як нараховується на борг лише у національній валюті.

Outcome: partial