Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], який в наступному учто нив та остаточно просив суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на проживання в житловому будинку за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Бабаї, вул. Корольова, буд. 12, а також стягнути з відповідачів на його користь судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що він є власником житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за будинку адресою: Харківська область, Харківський район, с. Бабаї, вул. Корольова, буд. 12, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.04.2015 р. У зазначеному будинку до теперішнього часу проживають та зареєстровані відповідачі по справі, що заважає йому у користуванні та розпорядженні його власністю. [PERSON] та [PERSON] з незаконно зайнятого будинку добровільно виселятися відмовляються і продовжують у ньому мешкати, у звязку з чим позивач звернувся до суду для захисту своїх прав як власника будинку. Позивач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про день та час судового засідання, надав до суду заяву, згідно якої просить суд розглядати справу за його відсутності, а також у звязку з неодноразовою неявкою відповідачів винести заочне рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не зявились, були належним чином повідомлені про день та час судового засідання, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані докази по справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. [PERSON] є власником житлового будинку, що розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Бабаї, вул. Корольова, буд. 12, на підставі іпотечного договору, укладеним між ним та відповідачем [PERSON], що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.04.2015 р. (а.с.5). Згідно наданої до суду копії домової книги, з 18.12.2004 р. за вказаною адресою зареєстроване місце проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Відповідно до\~ст. 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно до\~ст. 150 ЖК України\~громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном згідно ч.1ст.391 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до приписів\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved