Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання незаконною відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, зобов'язання затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передати її в оренду, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15.06.2016 він звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення йому в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 30 га для сінокосіння і випасання худоби на території Цибулівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області. Дозвіл на розробку проекту землеустрою йому був наданий згідно з наказом №11-7832/14-16-сг від 15.08.2016. На виконання вказаного наказу ним було замовлено та виготовлено відповідний проект землеустрою. Розроблений проект землеустрою пройшов погодження відповідно до ст.186-1 ЗК України, підтвердженням чого є висновок №630/41-16 від 03.10.2016. 04.11.2016 державним кадастровим реєстратором проведено державну реєстрацію земельної ділянки та присвоєно кадастровий номер 3522288500:02:000:9131. Погоджений проект землеустрою позивачем був поданий відповідачу на затвердження та передачу земельної ділянки в оренду, однак на підставі рішення №К-177/0-1109/0/6-17 від 03.02.2017 відповідач відмовив у затвердженні проекту землеустрою з тих підстав, що у сертифікованого інженера-землевпорядника анульований кваліфікаційний сертифікат. 13.03.2017 позивач отримав ще одну відмову у затвердженні проекту землеустрою, оскільки викопіювання картограми агровиробничих груп грунтів із зазначенням місця розташування земельної ділянки не погоджено представниками територіального відділу Держгеокадастру у Кіровоградській області. Після усунення зазначеного недоліку, позивачу 24.04.2017 знову було відмовлено, оскільки перелік обмежень у використанні земельної ділянки оформлений не у відповідності до додатку 6 Порядку ведення Державного земельного кадастру. Після усунення недоліків позивач вчетверте отримав відмову відповідача у затвердженні проекту землеустрою, оскільки позивач не надав агрохімічний паспорт поля, не надав витяг з уточненого розрахунку нормативної грошової оцінки та не узгодив орендну плату у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Виконавши всі зазначені вище вимоги, позивач 04.01.2018 отримав пяту відмову, так як проект землеустрою не відповідає вимогам законодавства, а саме: не додано свідоцтво про перевірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки, не долучено відомості щодо легітимності отримання даних Державної геодезичної мережі, а також через невідповідність матеріалів встановлення межових знаків Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками. Знову звернувшись до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою, позивач отримав шосту відмову від 07.03.2018 №К-1739/0-1759/0/17-18 через те, що позивачем скоєно факт використання земельної ділянки з порушенням вимог ч.1 ст.166, ст.ст.125, 126 ЗК України. Позивач вважає відмову відповідача у затвердженні проекту землеустрою незаконною, тому вимушений звернутися до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати незаконною викладену у листі №К-1739/0-1759/0/17-18 від 07.03.2018 відмову відповідача у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення йому в оренду земельної ділянки загальною площею 29,8729 га з кадастровим номером 3522288500:02:000:9131, що розташована на території Цибулівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, зобовязати відповідача затвердити вказаний проект землеустрою та передати йому в оренду зазначену земельну ділянку з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 11.05.2018 відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно до наказу [PERSON] управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 25.09.2017 №383-ДК, старшим державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель [PERSON] управління Держгеокадастру у Кіровоградській області [PERSON] проведена перевірка з питання дотримання вимог земельного законодавства України на території Цибулівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області в присутності в.о.спеціаліста-землевпорядника Цибулівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області [PERSON] За результатами перевірки 26.09.2017 складено акт №383-ДК/330/АП/09/01/- 17, згідно з яким виявлено факт використання [PERSON] земельної загальною площею 29,8729 га; категорія земель - землі сільськогосподарського призначення; склад угідь - пасовища; цільове призначення земельної ділянки - для сінокосіння та випасання худоби, а саме встановлено, що земельна ділянка оброблена, наявні залишки сільськогосподарської культури (соя), що є порушенням вимог ч.1 ст.116, ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України, відповідальність за вчинене правопорушення передбачена п.«б» ч.1 ст.211, ч.1 ст.212 Земельного кодексу України, ч.16 ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель». В акті обстеження земельної ділянки від 26.09.2017 №383-ДК/498/АО/10/01/-17 зазначено, що відповідачем проведено обстеження земельної ділянки, яка знаходиться за межами населеного пункту с.Цибулеве Знам'янського району Кіровоградської області, загальною площею 29,8729 га, форма власності - державна, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, склад угідь - пасовища, цільове призначення земельної ділянки - для сінокосіння та випасання худоби. Заміри земельної ділянки не проводились у зв'язку з тим, що земельна ділянка сформована. На час перевірки межові знаки відсутні. Проведено фотофіксацію. Документи, що підтверджують державну реєстрацію права власності чи права постійного користування або права оренди земельної ділянки, відсутні. Згідно з довідкою від 26.09.2017 №257, виданою Цибулівською сільською радою Знам'янського району Кіровоградської області, земельна ділянка загальною площею 29,8729 га використовувалася [PERSON], а саме засівалась соєю, яка на час обстеження скошена. За використання даної земельної ділянки кошти від позивача на рахунок сільської ради не надходили. Категорія земель - землі сільськогосподарського призначення; склад угідь - пасовища; цільове призначення земельної ділянки - для сінокосіння та випасання худоби. Враховуючи ту обставину, що позивачем розорені пасовища, були відсутні правові підстави затверджувати проект. Дослідивши\~матеріали справи,\~заяви сторін\~та відвиз\~відповідача на\~позовну заяву,\~суд дійшов\~висновку,\~що позов\~підлягає задоволенню\~з наступних\~підстав. Судом встановлено, що 15.06.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення йому в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 30 га для сінокосіння і випасання худоби на території Цибулівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області. Наказом [PERSON] управління Держгеокадастру у Кіровоградській області №11-7832/14-16-СГ від 15.08.2016 позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 7 років із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, розташованої на території Цибулівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області. Орієнтовний розмір земельної ділянки 29,8846 га, у тому числі: 29,8846 га пасовища, із цільовим призначенням для сінокосіння та випасання худоби. В подальшому розроблений проект землеустрою пройшов погодження відповідно до ст.186-1 ЗК України, підтвердженням чого є висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 7 років площею 29,8729 (пасовища) га із земель сільськогосподарського призначення №630/14-16 від 03.10.2016. Відповідно до висновку проект відведення не підлягає обовязковій державній землевпорядній експертизі. 04.11.2016 державним кадастровим реєстратором [PERSON] управління Держгеокадастру у Кіровоградській області проведено державну реєстрацію земельної ділянки та присвоєно кадастровий номер 3522288500:02:000:9131. Погоджений проект землеустрою позивачем був поданий відповідачу на затвердження та відведення земельної ділянки в оренду, однак листом №К-177/0-1109/0/6-17 від 03.02.2017 відповідач відмовив у затвердженні проекту землеустрою з тих підстав, що у сертифікованого інженера-землевпорядника анульований кваліфікаційний сертифікат. В подальшому 13.03.2017 позивачу листом №К-3360/0-2550/0/6-17 від 13.03.2017 знову було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою, оскільки викопіювання картограми агровиробничих груп грунтів із зазначенням місця розташування земельної ділянки не погоджено представниками територіального відділу Держгеокадастру у Кіровоградській області, що є порушенням ст.50 Закону України «Про землеустрій». [PERSON] управління Держгеокадастру у Кіровоградській області №К-7249/0-4999/0/6-17 від 24.04.2017 позивачу також було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою, оскільки перелік обмежень у використанні земельної ділянки оформлений не у відповідності до додатку 6 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051. Листом №К-13935/0-10288/0/6-17 від 28.07.2017 відповідачем вчетверте було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою, оскільки позивачем не надано витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, агрохімічний паспорт поля та не узгоджено орендної плати на рівні 12% від нормативної грошової оцінки. 04.01.2018 позивачу листом №К-24314/0-95/0/6-18 впяте відмовлено у затвердженні проекту землеустрою, оскільки він не відповідає вимогам ст.50 Закону України «Про землеустрій». Листом від 07.03.2018 №К-1739/0-1759/0/17-18 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області вшосте відмовило позивачу у затвердженні проекту землеустрою, так як актом перевірки щодо дотримання вимог земельного законодавства від 26.09.2017 №383-ДК/330/АП/09/01-17 виявлений факт використання позивачем земельної ділянки з порушенням вимог ч.1 ст.166, ст.ст.125, 126 ЗК України. Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією\~та законами України. Статтею 14 Конституції України\~проголошено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Пунктом «а» ч.3 ст.22 Земельного кодексу України\~передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства. Відповідно до ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування врегульовано ст.123 Земельного кодексу України. Відповідно до\~ч.ч.2,\~3,\~4,\~6\~ст.123\~Земельного кодексу\~України особа,\~зацікавлена в\~одержанні у\~користування земельної\~ділянки із\~земель державної\~або комунальної\~власності за\~проектом землеустрою\~щодо її\~відведення,\~звертається з\~клопотанням про\~надання дозволу\~на його\~розробку до\~відповідного органу\~виконавчої влади\~або органу\~місцевого самоврядування,\~які відповідно\~до повноважень,\~визначених статтею\~122\~цього Кодексу,\~передають у\~власність або\~користування такі\~земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). [PERSON] Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган\~виконавчої влади\~або орган\~місцевого самоврядування\~в межах\~їх повноважень\~у місячний\~строк розглядає\~клопотання і\~дає дозвіл\~на розроблення\~проекту землеустрою\~щодо відведення\~земельної ділянки\~або надає\~мотивовану відмову\~у його\~наданні. Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування. Згідно зі ст.25 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації, в тому числі у вигляді проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Статтею 30 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області неодноразово надавався проект землеустрою, який містить усі складові, передбачені ст.50 Закону України «Про землеустрій», однак, відповідачем за результатами розгляду заяв позивача та проекту землеустрою у встановлений законом строк не було прийнято рішення про затвердження цього проекту. Правовий статус [PERSON] управління Держгеокадастру в області визначено відповідним Положенням, яке затверджене\~Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 №333\~(зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 за №1391/29521). У пункті 8 цього Положення передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Відповідно до пункту 10 начальник [PERSON] управління підписує накази [PERSON] управління. Відповідно до Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України 12.04.2005 №34/5\~(у редакції\~наказу Міністерства юстиції України 15.05.2013 №883/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.04.2005 за №381/10661, наказ, розпорядження, постанова, рішення (далі - розпорядчий документ) - акт організаційно-розпорядчого характеру чи нормативно-правового змісту, що видається суб'єктом нормотворення у процесі здійснення ним виконавчо-розпорядчої діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданої компетенції з основної діяльності, адміністративно-господарських або кадрових питань, прийнятий (виданий) на основі\~Конституції\~та інших актів законодавства України, міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною [PERSON] України, та спрямований на їх реалізацію, спрямування регулювання суспільних відносин у сферах державного управління, віднесених до його відання. Таким чином, рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання в оренду земельної ділянки оформляється розпорядчим індивідуальним правовим актом - наказом [PERSON] управління Держгеокадастру в області. Відповідно, такі рішення не можуть оформлятися листами у відповідь на клопотання заявника. Фактично відповідачем своїм листом від 07.03.2018 №К-1739/0-1759/0/17-18 було відмовлено позивачу у затвердженні наданого ним проекту землеустрою в тому вигляді, в якому він був наданий. Відповідно до ч.13 ст.123 Земельного кодексу України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Згідно з ч.14 ст.123 Земельного кодексу України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. Відмовивши позивачу у затвердженні погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її в оренду, відповідач порушив вимоги ч.6 ст.123 Земельного кодексу України. З огляду на викладені правові норми, суд вважає, що в разі погодження проекту землеустрою у відповідності до ст.186-1 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності в оренду відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, позбавлений можливості приймати альтернативні рішення крім як рішень про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її в оренду. Враховуючи приписи Положення про [PERSON] управління Держгеокадастру в області та статті 9 Закону України «Про державний земельний кадастр», відповідач не має повноважень на здійснення перевірки документації із землеустрою на відповідність нормам чинного законодавства, оскільки такі повноваження надані лише державному кадастровому реєстратору, який 04.11.2016 провів державну реєстрацію спірної земельної ділянки з присвоєнням кадастрового номеру 3522288500:02:000:9131. Суд відхиляє доводи відповідача про неможливість затвердження проекту землеустрою та передачу в оренду позивачу спірної земельної ділянки у зв'язку з самовільним використанням останнім зазначеної ділянки, оскільки даний факт в силу ч.6 ст. 123 ЗК України не може слугувати підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її в оренду. Крім того, суд приймає до уваги положення ч.1 ст.10 ЦПК України, якою визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності. Цей принцип має різні прояви, зокрема, через принцип «належного урядування». Принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і найбільш послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обовязок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обовязків. Частиною четвертою\~статті 10 ЦПК України\~передбачено, що суд застосовує при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Закон України «Про судоустрій і статус суддів»\~встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Відповідно до\~статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов'язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб'єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «доброго врядування». Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05). Як розяснено у Пленумі Верховного Суду України у пункті 7 постанови від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування»\~при розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування в разі незгоди з рішеннями з питань, віднесених у галузі земельних відносин до їх компетенції (зокрема, про відмову в передачі земельної ділянки у власність чи користування, у продажі земельної ділянки, в наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо), суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу недійсним і зобов'язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією (або не вчиняти чи припинити їх), на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство, або надає право позивачеві вчинити певні дії для усунення порушень його права. Суд вирішує ці питання по суті, якщо це відповідає закону. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправною\~відмову [PERSON] управління Держгеокадастру у Кіровоградській області\~у затвердженні\~[PERSON]\~проекту землеустрою\~щодо відведення\~земельної ділянки в оренду, зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області затвердити проект землеустрою та передати [PERSON] в оренду земельну ділянку загальною площею 29,8729 га з кадастровим номером 3522288500:02:000:9131 з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання,\~яка знаходиться\~натериторії Цибулівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. та понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved