Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування в порядку регресу шкоди заподіяної внаслідок ДТП, просив про стягнення з відповідача на його користь 11 568.22 грн. по відшкодуванню шкоди, а також судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 1 600.00 грн. Свої вимоги мотивував тим, що 04.12.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено транспортний засіб марки «ВАЗ» д.н. [NUMBER], яким керував гр. [PERSON] Винним у скоєнні ДТП визнано відповідача [PERSON], який керував ТЗ «Чері», д/н [NUMBER], який рухаючись по другорядній дорозі порушив вимоги п. 16.11 ПДР, не надав дорогу автомобілю ВАЗ та допустив з ним зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.01.2017 року. Транспортний засіб «Чері»,д/н [NUMBER] згідно полісу серія [NUMBER] було застраховано в ПрАТ СК «Саламандра Україна». На підставі повідомлення про подію, яка має ознаки страхового випадку, звіту про визначення вартості матеріального збитку від 23.12.2016 року, страхового акту від 05.01.2017 року ПрАТ «СК Саламандра Україна» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 11 568.22 грн. потерпілій стороні, що підтверджується платіжним дорученням від 05.01.2017 року. 29.11.2016 року постановою Солом»янського районного суду м. Києва було притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності та позбавлено права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. Відтак, на дату скоєння ДТП - 04.12.2016 року відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 29.11.2016 року відповідач був позбавлений права керування транспортним засобом. 10.03.2017 року ПрАТ «СК Саламандра Україна» користуючись своїм правом звернулася до відповідача з вимогою про відшкодування в порядку регресу понесених страховою компанією витрат у розмірі 11 568. 22 грн., проте відповідач в добровільному порядку не відшкодував завдану шкоду, тому позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 03.08.2017 року судом було здійснено заміну позивача ПрАТ «СК Саламандра Україна» на ТОВ «Маркс.Капітал», оскільки між даними юридичними особами укладено договір про надання фінансових послуг факторингу, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв права вимоги за зобов»язаннями, що є предметом розгляду даного спору. Представник позивача в судовому засіданні підтримала в повному обсязі викладене в позовній заяві та просила суд про задоволення позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що, хоч він і був позбавлений права керування транспортними засобами відповідно до постанови суду від 29.11.2016 року і скоїв ДТП 04.12.2016 року будучи позбавленим права керування ТЗ, проте на момент скоєння ДТП постанова суду, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування не набрала законної сили, хоча він її не оскаржував і провину в скоєному визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як було встановлено судом при розгляді справи, 04.12.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено транспортний засіб марки «ВАЗ» д.н. [NUMBER], яким керував гр. [PERSON] Винним у скоєнні ДТП визнано відповідача [PERSON], який керував ТЗ «Чері», д/н [NUMBER], який рухаючись по другорядній дорозі порушив вимоги п. 16.11 ПДР, не надав дорогу автомобілю ВАЗ та допустив з ним зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.01.2017 року. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов»язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі». Згідно ст. 9 Закону страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком, відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку». Згідно п. б ст. 38 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП; якщо він керував ТЗ без права на керування ТЗ відповідної категорії. Транспортний засіб «Чері»,д/н [NUMBER] згідно полісу серія [NUMBER] було застраховано в ПрАТ СК «Саламандра Україна». На підставі повідомлення про подію, яка має ознаки страхового випадку, звіту про визначення вартості матеріального збитку від 23.12.2016 року, страхового акту від 05.01.2017 року ПрАТ «СК Саламандра Україна» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 11 568.22 грн. потерпілій стороні, що підтверджується платіжним дорученням від 05.01.2017 року. 29.11.2016 року постановою Солом»янського районного суду м. Києва було притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та позбавлено права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. Відтак, на дату скоєння ДТП - 04.12.2016 року відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 29.11.2016 року відповідач був позбавлений права керування транспортними засобами. 10.03.2017 року ПрАТ «СК Саламандра Україна» користуючись своїм правом звернулася до відповідача з вимогою про відшкодування в порядку регресу понесених страховою компанією витрат у розмірі 11 568. 22 грн., проте відповідач в добровільному порядку не відшкодував завдану шкоду, тому позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. За правилами ч. 1 ст. 1166 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо). Аналізуючи зазначені норми законодавства, роз»яснення, викладене в Постанові Пленуму Верховного Суду України, суд приходить до висновку про стягнення спричиненої матеріальної шкоди з відповідача, який на момент ДТП керував автомобілем без достатньої правової підстави та своїми діями завдав матеріальних збитків водію іншого автомобіля. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача матеріальних збитків підлягають задоволенню, оскільки є доведеними представником позивача в судовому засіданні в повному обсязі. Крім того, судом береться до уваги те, що при розгляді Оболонським районним судом м. Києва адміністративного матеріалу відносно відповідача за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП він свою провину у скоєному визнав, постанову суду не оскаржував, а відтак на момент скоєння ДТП був обізнаний про те, що постановою суду його позбавлено права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України відповідач має сплатити позивачу судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи судом. На підставі наведеного,

Outcome: approved