Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неправомірно отриманих пенсійних виплат. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач перебував на пенсійному обліку в позивача та отримував пенсію на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Разом з тим, після проведення позивачем перевірки довідки, уточнюючої характер та умови праці для призначення пільгової пенсії відповідачу, було встановлено, що останнім при призначенні пільгової пенсії були подані недостовірні відомості про пільговий стаж роботи за списком № 1 за період з 22 липня 1976 року по 30 листопада 1999 року. Таким чином, у зв'язку з неправомірним призначенням даного виду пенсії, починаючи з 23 листопада 2009 року по 30 листопада 2013 року виникла переплата пенсії відповідачу в сумі 81 993 грн. 93 коп. При цьому, позивач зазначає, що відповідачу неодноразово направлялись відповідні листи, однак, останній з'явився до позивача та добровільно погасив лише частину незаконно отриманої пенсії у сумі 1 400 грн. 00 коп. На підставі зазначеного позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача неправомірно отримані пенсійні виплати у сумі 80 593 грн. 93 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи, в розумінні положень ч. 5 ст. 74 та ч. 8 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так відповідно до ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. При цьому, п. «а» ч. 1 ст. 13 зазначеного Закону передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. У судовому засіданні встановлено, що з 23 листопада 2009 року в Управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районні м. Києва [PERSON] перебував на обліку та отримував пенсію на пільгових умовах, відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», про що свідчить протокол № 72093 від 01 грудня 2009 року (а.с. 4). При цьому, даний вид пенсії відповідачу було встановлено на підставі його заяви про призначення пенсії від 22 листопада 2009 року та здійснено перерахунок її розміру згідно заяви відповідача від 29 березня 2010 року і доданої до неї довідки Публічного акціонерного товариства «Київський експериментально-механічний завод іграшок ім. М.Ф. Ватутіна» №1-1/274 від 11 листопада 2009 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній (а.с. 3, 8, 9). Разом з тим, відповідно до Акту № 76 від 07 листопада 2013 року за результатами перевірки довідки уточнюючої характер робіт та умови праці для призначення пільгової пенсії відповідачу було встановлено, що в книзі обліку вихідної кореспонденції з 1999 року по 2011 рік Публічного акціонерного товариства «Київський експериментально-механічний завод іграшок ім. М.Ф. Ватутіна» (надалі - підприємство) відсутні записи про реєстрацію довідок: № 1-1/274 від 11 листопада 2009 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній; № 1-1/273 від 11 листопада 2009 року про заробітну плату для обчислення пенсії (з 1982 по 1986 роки); № 1-1/275 від 11 листопада 2009 року про перейменування підприємства (а.с. 11, 12). При цьому, відповідно до копії трудової книжки відповідача, яка була подана ним при призначенні пенсії за віком, останнього було прийнято на роботу до Київського експериментально-механічного заводу іграшок ім. М.Ф.Ватутіна слюсарем-ремонтником до ремонтно-механічної дільниці 21 липня 1976 року на підставі наказу № 65-к від 22 липня 1976 року та звільнено наказом № 99-к від 02 листопада 1976 року у зв'язку з призивом до армії. Після проходження військової служби, відповідача відповідно до наказу № 50-к від 05 лютого 1979 року знову було прийнято на дане підприємство травильником 2 розряду на дільницю покриття та в подальшому наказом № 455-к від 01 листопада 1990 року було переведено в гараж автослюсарем 4 розряду. Згідно наказу № 54-к від 30 листопада 1999 року відповідача було звільнено за власним бажанням (а.с. 5-7). Однак, згідно висновку вищезазначеного Акту, при перевірці було виявлено, що в наказі № 65-к від 22 листопада 1976 року, який міститься у книзі наказів підприємства за 1976 рік, яка прошнурована та не пронумерована, в наказі № 99-к від 02 листопада 1976 року, який вирізано з книги наказів за 1976 рік та залишено у такому вигляді, в наказі № 50-к від 05 лютого 1979 року, який міститься у книзі «наказів № 1-199 по особовому складу з 02.01.1979 р. по 31.05.1979 р.», яка прошнурована і пронумерована (203 арк.) та в наказі № 54-к від 30 листопада 1999 року, який міститься у книзі наказів за 1999 рік, яка прошнурована і не пронумерована - відповідач по справі не значиться, а наказ № 455-к від 01 листопада 1990 року взагалі відсутній у книзі наказів за 1990 рік, яка прошнурована, але не пронумерована. Дані обставини також підтверджуються матеріалами справи, зокрема, копіями вищезазначених наказів підприємства (а.с. 13-16). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості. На підставі вищезазначеного та у зв'язку з неправомірним призначенням пенсії відповідачу, начальником Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва видано розпорядження від 12 листопада 2013 року про припинення відповідачу виплати пенсії та встановлення йому переплати за весь період (а.с. 10). Згідно листа Управління з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 21 листопада 2013 року № 1057 за період з 23 листопада 2009 року по 30 листопада 2013 року виникла переплата пенсії відповідачу у загальному розмірі 81 993 грн. 93 коп. (а.с. 17). При цьому, положеннями ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Як вбачається з матеріалів справи, 10 січня 2014 року відповідачем було здійснено добровільне погашення частини суми неправомірно отриманої пенсії, однак лише в розмірі 1 400 грн. 00 коп., про що свідчить копія квитанції № 213 від 10 січня 2014 року (а.с. 18). Разом з тим, відповідно до вимог ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. У відповідності до положень ст. 103 вказаного Закону суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав. В усіх випадках звернення стягнень на пенсію за пенсіонером зберігається не менш як 50 процентів належної пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров'я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається у позовній заяві позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки ґрунтуються на наявних в матеріалах справи доказах, суд прийшов до висновку, що позов Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва до [PERSON] про стягнення неправомірно отриманих пенсійних виплат, підлягає задоволенню. В порядку, визначеному ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір на користь держави в сумі 805 грн. 94 коп. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 49, 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 1, 13, 102, 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та

Outcome: approved