Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовну заяву тим, що 28 січня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Керченського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 34. Від даного шлюбу мають дітей сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу шлюбні відносини між сторонами поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. У відносинах відсутнє порозуміння та повага, кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, проживають окремо один від одного. У звязку з вище викладеним позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності та зазначив, що вимоги позову підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 січня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Керченського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, про що зроблено відповідний актовий запис № 34, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АП № 125823, видане 28 січня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Керченського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають дітей дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 246283, видане 04 січня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 7) та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 321911, видане 11 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 6). Протягом останнього часу шлюбні відносини між сторонами поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. У відносинах відсутнє порозуміння та повага, кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, проживають окремо один від одного. Шлюб існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Виниклі правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved