Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» про розірвання договору на приєднання до газових мереж та повернення коштів попередньої сплати послуг, в обґрунтовування своїх позовних вимог вказав, що 24.03.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір № 540/18/01-23-14 на приєднання до газових мереж. У відповідності до умов договору відповідач був зобов'язаний забезпечити в установленому порядку в термін до шести місяців приєднання обєкта позивача за умови своєчасної оплати за приєднання, а позивачем в свою чергу необхідно оплатити вартість за приєднання в розмірі 100% попередньої сплати послуг, а саме: 12855,77 грн. Не дивлячись на виконання позивачем умов договору, відповідач своє зобовязання не виконав ні в термін до 6 місяців, ні на день подачі позову. Позивач 03.06.2015 року (вхід. № 555/01-02-26) та 15.09.2015 року письмово звертався до керівництва ПАТ по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» з проханням добровільно повернути кошти попередньої сплати послуг у сумі 12855,77 грн. Відповідями від 22.06.2015 року за № 01-02-61/1688, від 23.07.2015 року № 01-02-42/М-21 та від 06.10.2015 року за № 01-02-61/1686 керівництво ПАТ по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» категорично відмовилося повертати кошти попередньої сплати послуг у сумі 12855,77 грн., а також дали зрозуміти, що виконати свої зобов'язання вони зможуть тільки після того, як органи державної влади почнуть здійснювати свої повноваження на непідконтрольній території в повному обсязі. Відповідач посилається на те, що через дію надзвичайних невідворотних обставин непереборної сили, на які не можливо вплинути, позбавлено можливості вчасно виконати договірні зобов'язання. Таким чином відповідач не виконав у передбачений термін своїх зобов'язань, в зв'язку з цим позивач був вимушений звернутись до суду з даним позовом і просить розірвати Договір № 540/18/01-23-14 на приєднання до газових мереж, що був укладений 24.03.2014 року між ним та відповідачем; стягнути кошти у сумі 12855,77 грн. попередньої сплати послуг та перерахувати їх на картку «ПриватБанк» № 5211 5373 5639 5470, а також стягнути судові витрати по справі. Позивач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлено належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності заявлені вимоги підтримує. Також надав письмові пояснення на заперечення, в яких зокрема зазначив, що відсутній акт виконаних робіт, не відкрито особового рахунку, не укладено договору на постачання природного газу на обєкт замовника, а отже відсутні докази належного виконання умов договору відповідачем. Крім того відповідачем, у звязку з проведенням АТО було переведено робітників до м.Старобільська, деякі залишились працювати у м.Луганську та отримували зарплатню, а отже у відповідача був час для виконання взятих не себе обовязків. Представник відповідача в судове засідання повторно не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлено належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. У зв'язку з вищевикладеним суд, визнає причину неявки відповідача в судове засідання неповажною, вважає за можливе розглянути справу за його відсутності, а матеріали, що є в справі, достатніми для цього, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представником відповідача суду були надані заперечення на позов, в яких він зокрема зазначив, що вважають заявлені вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на те, що позивач не надав жодного фактичного підтвердження невиконання робітниками ПАТ «Луганськгаз» умов договору. Житловий будинок позивача перебуває на непідконтрольній владі території. Документів в підтвердження виконання умов договору, часткового виконання в них не має, оскільки все знаходиться в адміністративній будівлі «Луганськгаз» у м.Луганськ. Тому на даний час, будь-які докази в них відсутні, а отже позовні вимоги передчасні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення, якими підтвердив відсутність підключення домоволодіння позивача до газових мереж та невиконання позивачем договірних відносин. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання в силу вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Судом встановлено, що 24.03.2014 року було укладено догові № 540/18/01-23-14 між позивачем та відповідачем на приєднання до газових мереж. Відповідно до пункту 3.1. розділу III «Обов'язки та права сторін» договору відповідач, зобовязався забезпечити в установленому порядку в термін до 6 (шість місяців) приєднання об'єкта позивача (будівництво та введення в експлуатацію газових мереж зовнішнього газопостачання обєкта позивача від місця забезпечення потужності до точки приєднання) за умови своєчасної оплати за приєднання. У відповідності до пункту 3.2. розділу III «Обовязки та права сторін» вищевказаного договору позивач повинен був оплатити вартість за приєднання в розмірі 100% попередньої сплати послуг, а саме: -12855,77 грн. Сплата попередньої оплати підтверджується наданою суду копією квитанції № k15/7/17 від 07.04.2014 року. Позивач неодноразово у відповідності до вимог пункту 6.1. розділу VI «Порядок вирішення спорів» договору, письмово (03.06.2015 року, 15.09.2015 року) звертався до відповідача з проханням добровільно повернути кошти попередньої сплати послуг у сумі 12855,77 грн. Однак відповідями від 22.06.2015 року, від 23.07.2015 року та від 06.10.2015 року керівництво ПАТ по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» категорично відмовилося повертати кошти попередньої сплати послуг у сумі 12855,77 грн., а також зазаначили, що виконати свої зобов'язання вони зможуть тільки після того, як органи державної влади почнуть здійснювати свої повноваження на непідконтрольній території в повному обсязі. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це не встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ч.ч.2-4 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ч.ч.2-5 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. У відповідності до норми ч.1 ст.60 ЦПК України обовязок доказування в цивільному процесі лежить на сторонах. Статтею 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідачем суду на час розгляду справи не було надано жодних доказів в підтвердження виконання, часткового виконання або неможливості виконання договірних відносин. Судом враховано пояснення надані свідком в судовому засіданні, який підтвердив невиконання відповідачем умов договору, а також відсутність підключення домоволодіння позивача до газових мереж. Також в судовому засіданні було досліджене надану фотокопію домоволодіння позивача станом на 01.07.2014 року, як засвідчено свідком та з якого не вбачається наземного підключення домоволодіння позивача до газових мереж, що також підтверджує невиконання відповідачем договірних зобовязань. Виходячи з аналізу вищевикладеного, обставин справи, суд вважає, що дії (бездіяльність) відповідача щодо виконання взятих на себе зобовязань по виконанню договору на приєднання до газових мереж, свідчать про порушення відповідачем умов договору, що є підставою для розірвання вищезазначеного договору в судовому порядку, а ігнорування судових викликів та ненадання відповідачем доказів в підтвердження виконання (часткового виконання) взятих на себе зобовязань є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача всієї суми сплаченого передплати, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі. Відповідно до ст.ст.611, 651, 653 ЦК України,

Outcome: approved