Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 26 червня 2010 року перебуває з відповідачем в шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №53, в період якого у них народилася спільна неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя та побудову сімейних стосунків, внаслідок чого виникали сварки та непорозуміння, що привело до втрати почуттів між ними та припинення сімейно-шлюбних відносин в грудні 2014 року і з цього часу вони проживають окремо. Вважає, що подальше збереження сім'ї, примирення з відповідачем є неможливим, оскільки це суперечить їх інтересам та моральним засадам суспільства. Спору щодо спільного майна, місця проживання дитини, яка проживає з відповідачем, та її утримання між ними не має. Позивач, який повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.11), у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву (а.с.16), за якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі та прохав розірвати шлюб, а справу розглядати у його відсутність. Відповідач, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.12,15), у судове засідання не з'явилась, надавши суду письмову заяву, за якою прохала розглядати справу у її відсутність, позов визнала та не заперечував проти розірвання шлюбу, оскільки не проживає з позивачем однією сім'єю і наміру відновлювати сімейні стосунки не має, а також зазначила, що спір щодо спільного майна, місця проживання дитини, яка проживає з нею, між ними відсутній. Аліменти на утримання дитини позивач сплачує за рішенням суду (а.с.18-19). В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 26 червня 2010 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №53 (а.с.5), в період якого у них народилася спільна неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка після фактичного припинення сторонами сімейно-шлюбних відносин проживає з відповідачкою. Спільне життя в сім'ї не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя та побудову сімейних стосунків, внаслідок чого між сторонами виникали сварки та непорозуміння, що привело до втрати почуттів між ними та припинення сімейно-шлюбних відносин в грудні 2014 року і з цього часу вони проживають окремо, що підтвердили своїми письмовими заявами до суду (а.с.16,18) та вбачається з довідки Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області та паспортів сторін (а.с.4,17,19). На день розгляду справи судом сторони мір до збереження сім'ї не приймали і зберігати сім'ю не бажають, про що свідчать подані до суду як позивачем, так і відповідачем письмові заяви щодо вирішення питання про розірвання шлюбу. Спору з приводу спільного майна, місця проживання дитини, яка проживає з відповідачем, та її утримання на день розгляду справи судом між сторонами не має. За таких підстав суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved