Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньок - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1197,50 грн на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення з позовом і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони з 2003 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. У 2004 та 2009 роках у позивача народилися доньки - [PERSON] , 2004 року народження, та [PERSON] , 2009 року народження. Відповідач офіційно зареєстрований батьком дітей та є таким. З 2018 року сторони припинили фактичні подружні стосунки, діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не приймає участі у вихованні та утриманні дітей. Як відомо позивачу, відповідач офіційно не працевлаштований, не має захворювань, які не дають йому можливості працювати, інших дітей на утриманні або непрацездатних батьків не має, має транспортний засіб. Оскільки батько дітей є здоровим та працездатним, він зможе сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 12 січня 2021 року відповідач отримав копію ухвали про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви з додатками, проте будь-яких заяв по суті справи не подавав. На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини. Сторони мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.4,5). Також судом встановлено, що сторони проживають окремо, діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні (а.с.3). Згідно ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , самостійного доходу не мають; мають задовільний стан здоров`я. Відповідач має задовільний стан здоров`я; матеріали справи не містять відомостей щодо наявності у нього інших дітей та утриманців, а також стягнень за виконавчими документами. Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» передбачено, що прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи визначені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини, суд дійшов висновку, що заявлений позивачкою розмір аліментів відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону, а тому з відповідача, враховуючи, що прожитковий мінімум на дітей протягом року постійно збільшується та відповідно до норм ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, підлягають стягненню аліменти на утримання дітей у розмірі по 1197,50 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved