Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] міського майна Маріупольської міської ради, [PERSON] комітету Маріупольської міської ради про визнання права користування квартирою №14 у будинку №11 по вулиці Георгіївській у місті Маріуполі за ним та членами його сімї. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з березня 2012 року він із сімєю складом із трьох чоловік: дружина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], спільно проживали з [PERSON], [INFO], у квартирі [ADDRESS], та з цього часу вели спільне господарство, сплачували комунальні послуги. Вказана квартира є комунальною власністю. 23.11.2015 року [PERSON] померла, його сімя провела поховання за свої кошти та встановили памятник. Таким чином, вважає, що він та члени його сімї мають право на право користування вказаним житлом, на підставі чого і звернулися до суду. Також просить укласти із ним договір найму вказаного приміщення. Позивач до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] міського майна ММР надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача [PERSON] комітету ММР надала суду заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позову, оскільки вимоги є необґрунтованими. Суд вважає, що причини неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, не є поважними, в звязку з чим, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно особового рахунку №1513, виданого ЖКП «Жилкомплекс», [PERSON], [INFO], була квартиронаймачем квартири №14 (раніше квартира №5) у будинку №11 по вулиці Георгіївській у місті Маріуполі, на підставі рішення РИК №512 від 04.11.1978 року (ордер №1099 від 27.12.1978 року). Відповідно до рішення Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради від 26.12.2014 року №35 «Про упорядкування номерів житлових квартир», визначено у [ADDRESS] за [PERSON]. [PERSON] померла 23 листопада 2015 року у місті Маріуполі, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО №921183, виданого 23.11.2015 року, актовий запис №2649 від 23.11.2015р. зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ у Донецькій області. Відповідно до довідки №07-4/587 від 23.02.2016 року виданої [PERSON] міського майна Маріупольської міської ради, згідно обліку відділу приватизації житлового фонду департаменту міського майна МММ квартира [ADDRESS] приватизованою не значиться. Наймач квартири [PERSON] із заявою про передачу у власність квартири до департаменту міського майна не зверталась. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №53813670 від 23.02.2016 року, відомості про власника квартири [ADDRESS], відсутні. Згідно заяв [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], останній неодноразово звертався до директора ЖКП «Жилкомплекс» з проханнями про ремонт будинку, даху, опалення, вентиляційної системи. Відповідно до технічного паспорту складеного на імя [PERSON], квартира [ADDRESS] має загальну площу 51,2кв.м., житлову площу 34,6кв.м., та складається з коридору площею 5,9кв.м., житлової кімнати площею 17,1кв.м., житлової кімнати площею 17,5кв.м., кухні площею 6,9кв.м., вбиральні площею 1,4кв.м., ванної кімнати площею 2,4кв.м. Згідно ст.58 Житлового кодексу України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. За приписом п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України»\~\~(зі змінами та доповненнями) судовому розгляду підлягають спори, пов'язані з договором найму жилого приміщення, і зокрема, про надання наймачеві звільненого жилого приміщення в квартирі, в якій він проживає, якщо йому відмовлено в наданні цього приміщення або на нього видано ордер іншій особі чи воно передано іншому наймачеві, який проживає в цій же квартирі. Згідно\~\~вимог ст.63 ЖК України не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (ч.1 ст.48 ЖК України), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення ( кухня, коридор, комора тощо). Згідно ст.54 ЖК України якщо в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, звільнилося неізольоване жиле приміщення, воно надається наймачеві суміжного приміщення. Вказане правило, застосовується незалежно від належності жилого будинку. Статтею 61 ЖК України передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Відповідно до ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Отже, суд вважає, що позивач має право на визнання за ним та його сімєю право користування вказаним житлом, а також суд зобовязує компетентні органи укласти із [PERSON] договору найму. На підставі Цивільного кодексу України,

Outcome: approved