Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що між ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та відповідачем 23.04.2013 року було укладено кредитний договір № 36151/35/к. Згдіно п.п. 1.2- 1.5 кредитного договору кредит було надано відповідачу на споживчі цілі в сумі 50 000,00 грн. строком на 36 місяців, з 23.04.2013 року по 23.04.2016 року. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і становить 28 % річних, а з моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підпиємства, яке було роботодавцем на момент укладання договору, на поточний рахунок до закінчення строку дії кредитного договору, процентна ставка становить 40 відсотків. Згідно п.1.1 кредитного договору відповідач зобовязується використати кредит на цілі визначені кредитним договором, своєчасно та в повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитом, інші платежі, виконати інші свої зобовязання за кредитним договором, та повернути кредитодавцю кредит на умовах та в строки визначені договором. Відповідач був зобовязаний повернути кредит не пізніше 23.04.2016 року (п. 1.3 кредитного договору). Однак в строки, встановлені кредитним договором, зобовязання за договором відповідачем виконано не було. Позивач власні зобовязання по кредитному договору щодо надання кредиту виконав. Станом на 21.12.2016 року сума простроченої заборгованості по кредиту становить 18595,23 грн., сума простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам- 12823,98 грн. За порушення взятих на себе зобов'язань щодо строків повернення кредиту відповідач має сплатити позивачу інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту в розмірі 1097,12 грн. Просять стягнути з відповідача на користь ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» заборгованість в сумі 32516,33 грн., а також судовий збір в сумі 1378,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду заяву про розгляд справи без участі представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON], який згідно позовної заяви зареєстрований в [INFO], тобто на території, яка на теперішній час органами державної влади не контролюється, і поштовий зв'язок з якою з липня 2014 року відсутній, в судове засідання не з'явився. Згідно повідомлення управління соціального захисту населення Дружківської міської ради станом на 13 січня 2017 року громадянин [PERSON] на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб не перебуває. (а.с. 56), у зв'язку з чим інформація про час і місце судового засідання для відповідача була розміщена на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в мережі Інтернет (www.court.gov.ua) на сторінці Дружківський міський суд Донецької області у розділі «Оголошення для мешканців м.Ясинувата та Ясинуватського району ».\~ (а.с.64-65). Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути грошові кошти та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись у строк, що встановлений у договорі. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 525 ЦК України передбачено неможливість односторонньої відмови від виконання зобов'язання або його зміна, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 536 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, визначеного у гривнях. Згідно п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року вбачається, що за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Крім цього, згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно із частиною першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом, це узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України (постанова від 02 вересня 2015 року у справі №6-369цс15). Судом встановлено, що між ПАТ «Акціонерний банк «Експрес\~Банк» і відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 36151/35/к від 23.04.2013 року, згідно якого позивач надав відповідачеві кредит в сумі 50000,00 грн. на споживчі цілі, строком на 36 місяців, з 23.04.2013 р. по 23.04.2016р., дата повернення кредиту не пізніше 23.04.2016 року(а.с. 5-9). Відповідно до п.1.4. кредитного договору процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. З моменту укладання договору до моменту припинення здійснення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання цього договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, становить 28% річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання цього договору, на поточний(картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, до закінчення строку дії договору становить 40 % річних. Відповідно до п. 2.5 кредитного договору погашення кредиту позичальником здійснюється шляхом безготівкового перерахування на рахунок, вказаний в п.2.3 договору, та/або шляхом внесення готівки в касу кредитодавця для зарахування на вище зазначений рахунок грошових коштів в сумах та в терміни, визначені в додатку №1, що є невідємною частиною договору. Відповідно до п.4.1 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються кредитодавцем щомісячно в останній робочий день звітного місяця (без врахування останнього робочого дня звітного місяця та послідуючих неробочих днів місяця), починаючи з останнього робочого дня попереднього звітного місяця, а також по факту повного погашення кредиту, методом факт/факт за ставкою, визначеною договором, виходячи з 365/366 календарних днів у році. При цьому, при нарахуванні процентів за кредитом, день його повернення кредитодавцеві - не враховується. Відповідно до п.4.2 кредитного договору нараховані проценти\~за користування кредитом сплачуються позичальником, шляхом безготівкового перерахування суми нарахованих процентів на рахунок відкритий у кредитодавця, та/або шляхом внесення суми нарахованих процентів готівкою в касу кредитодавця для зарахування на зазначений рахунок. Повне\~погашення нарахованих процентів за користування кредитом сплачуються кредитодавцю в день остаточного погашення кредиту. Якщо день строку сплати нарахованих процентів припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону, днем закінчення строку сплати нарахованих процентів є перший за ним робочий день. Відповідно до п.4.3 кредитного договору проценти за користування простроченою сумою кредиту нараховуються на прострочену суму кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом, включаючи день виникнення простроченої заборгованості та не включаючи день погашення такої заборгованості за ставкою, яка визначається як сума ставки, визначеної в п.1.4 договору та 5 процентів річних. Відповідно до п.5.2.1 кредитного договору позичальник зобовязується використати кредит на зазначені в договорі цілі, сплачувати проценти за користування ним та інші платежі за договором, та повернути його кредитодавцеві в порядку та на умовах, визначених договором. Суд встановив, що відповідач\~ отримав кредитні кошти в сумі 50000,00 грн. (а.с. 26), але не виконував належним чином умови договору щодо погашення кредиту і процентів за ним, у звязку з чим, станом на 21.12.2016 року виникла заборгованість за кредитом 18595,23 грн.,\~ по процентам 12823,98 грн. (а.с.22-25). Позивачем також нараховані відповідачу інфляційні\~ витрати за кредитом в сумі 1097,12 грн. (а.с. 22) Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання,\~ відповідно у позивача виникло право\~ вимагати сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення. Таким чином,\~ вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом в розмірі 18595,23 грн., заборгованості по процентам 12823,98 грн., інфляційні витрати в сумі 1097,12 грн підлягають задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн.(а.с.4).

Outcome: approved