Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про вилучення предмета застави - автомобіля Нyundai, модель Accent, 2006 року випуску, тип транспортного засобу легковий автомобіль, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який належить на праві власності відповідачу [PERSON], комплекту ключів, свідоцтва про реєстрацію зазначеного транспортного засобу та передачу позивачеві в заклад, посилаючись на те, що вказаний транспортний засіб був переданий в заставу позивачу за договором застави рухомого майна від 26.10.2006 року в рахунок забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором №DOV4AK10870008 від 26.10.2006 року, який укладено між відповідачем [PERSON] та ПАТ КБ «Приват Банк» на суму 91963 грн. 47 коп. строком до 26.10.2013 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 14.04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави та 10 січня 2014 року рішенням Донецького апеляційного суду Донецької області звернено стягнення на зазначений вище автомобіль шляхом його продажу позивачем. Договором застави передбачено, що у випадку порушення заставодавцем/позичальником зобов'язань за кредитним договором або за договором застави, заставодавець зобов'язаний передати предмет застави заставодержателю в заклад. В порушення зазначених вимог закону та умов договору відповідач зобов'язання за договором застави не виконує, предмет застави в заклад банку не передає, у зв'язку з чим представник ПАТ КБ «Приватбанк» вимушений звернутись до суду. Представник позивача, який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та дав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 26 жовтня 2006 року між позивачем та [PERSON] укладений кредитний договір №DOV4AK10870008, згідно якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 91963 грн. 47 коп. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 1,17 % в місяць строком до 26 жовтня 2013 року (а.с.3-4). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідач 26.10.2014 року уклали договір застави рухомого майна, згідно якого відповідач надав в заставу належний йому на праві приватної власності транспортний засіб - автомобіль марки Нyundai, модель Accent, 2006 року випуску, тип транспортного засобу легковий автомобіль, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.5-8). У зв'язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору від 26.10.2006 року рішенням Апеляційного суду Донецької області від 10 січня 2014 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №DOV4AK10870008 від 26 жовтня 2006 року в сумі 91963 грн.47 коп. звернуто стягнення на предмет застави автомобіль марки Нyundai, модель Accent, 2006 року випуску, тип транспортного засобу легковий автомобіль, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені ПАТ КБ «ПриватБанк» договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с.9-10). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст.61 ч. 3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч.2 ст.589 ЦК України та ст.19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Відповідно до ст. ст. 589 ч.1, 590 ч.2 ЦК України та ч.1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконане, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно з ч.1 ст.590 ЦК України та ч.6 ст.20 Закону України «Про заставу» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави. Відповідно до ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави…із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст.26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Згідно ст. 44 Закону України «Про заставу» заклад - застава рухомого майна, при якій майно, що складає предмет застави, передається заставодавцем у володіння заставодержателя. Згідно п.17.10 договору застави рухомого майна від 08 лютого 2007 року, укладеного між сторонами у справі, у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов'язань за кредитним договором або заставодавцем за даним договором застави, заставодавець зобов'язується за вимогою заставодержателя доставити предмет застави за вказаною адресою, а також у визначений строк передати предмет застави заставодержателю в заклад за актом прийому-передачі, тощо (а.с.7-10). В порушення умов договору застави відповідач предмети застави до теперішнього часу в заклад позивачу не передав, що є перешкодою в зверненні стягнення на предмет застави у спосіб, обраний заставодержателем. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 ст. 620 ЦК України у разі невиконання боржником обов'язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов'язання. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що у добровільному порядку відповідач [PERSON] узяті на себе за договором зобов'язання з передачі предмета застави позивачу у заклад не виконує, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, з відповідача, у відповідності зі ст.88 ЦПК України підлягає стягненню на користь сума судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп..

Outcome: approved