Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивує тим, що 20.10.2005 року померла [PERSON], баба позивача, у звязку з чим відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну ділянку на території [PERSON] сільської ради площею 1.41 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) РН № 552560 від 04.04.2018 року виданого на підставі розпорядження голови РДА № 264 від 26.05.1997 року. Після смерті своєї баби позивач у визначений законом строк не звернулася із заявою про прийняття спадщини, оскільки знав, що у [PERSON] не було ніякого нерухомого спадкового майна. Про те, що вона за життя мала право на земельну частку (пай) йому стало відомо лише цього року при зверненні до [PERSON] сільської ради. Сертифікат на право на земельну частку (пай) встановленого зразка на імя покійної [PERSON] позивачем було отримано лише 04.04.2018 року, в звязку з чим, він не мав можливості оформити спадщину. Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та проти задоволення позову не заперечує. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини третьої ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, з'ясувавши позицію відповідача по суті заявлених позивачем позовних вимог, суд знаходить, що позовні вимоги [PERSON] підтверджені доказами, зібраними по справі, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СГ № 493171, 20.10.2005 року померла [PERSON]. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є онуком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії ІІІ-СГ № 253379 від 26 вересня 1988 року та копією свідоцтва про народження [PERSON] серії ІІ-СГ № 382151 від 30 січня 1981 року. Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Золочівського районного нотаріального округу Львівської області від 26 вересня 2018 року № 765/167/2018/02-14 та витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 53449767 від 26.09.2018 року, [PERSON] звернувся з заявою до приватного нотаріуса Золочівського районного нотаріального округу Львівської області стосовно оформлення спадщини, у звязку з чим була зареєстрована спадкова справа № 63051185 та заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті його баби, [PERSON], через пропущення ним встановленого законом строку для прийняття спадщини, заявнику рекомендовано звернутись до судового органу з приводу поновлення строку на прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка на території [PERSON] сільської ради, площею 1.41 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) РН № 552560 від 04.04.2018 року виданого на підставі розпорядження голови РДА № 264 від 26.05.1997 року. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи доводи позивача про те, що у визначений законом строк він не звернувся із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про наявність у [PERSON] права на земельну частку (пай), про вказаний факт йому стало відомо лише у 2018 році, після чого він отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) встановленого зразка на імя покійної [PERSON] від 04.04.2018 року, суд вважає поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини. Судом також встановлено, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин справи, всебічно та повно зясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про задоволення позову. Суд вважає, що два місяці буде достатньо для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved