Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 19.12.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/1098431. Під час дорожньо-транспортної пригоди, винним в якій за рішенням суду було визнано відповідача, автомобілю «Хундай», д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON], та застрахований в АТ «Просто-страхування», було спричинено механічні пошкодження. В подальшому позивач виплатив АТ «Просто-страхування» суму страхового відшкодування, у зв'язку з чим у позивача виникло право вимоги стягнення суми страхового відшкодування з відповідача, який добровільно здійснити такий розрахунок відмовився. В судове засідання представник позивача Сологуб О.В. не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с. 25). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову не визнав, просив відмовити у його задоволенні, пояснивши, що в момент вчинення ДТП він не перебував у стані алкогольного сп`яніння і з постановою суду, про визнання його винним у вказаній пригоді, він не погоджується. Заслухавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 30.11.2013 року о 17 год. 05 хв. на вул. Вербицького, 19 у м. Києві [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ 2107», д.н.з. [NUMBER], не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Хюндай», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Крім того, [PERSON] під час вчинення ДТП керував вказаним автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння. Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 23.12.2013 року, відповідача визнано винним у правопорушеннях, передбачених ст. 124 і ч. 1 ст. 130 КУПАП та притягнуто до відповідальності у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік і 6 місяців (а.с. 6). Вказана постанова не оскаржувалась відповідачем [PERSON], що він і підтвердив у судовому засіданні, та набрала законної сили. Як встановлено в судовому засідання, автомобіль «Хюндай», д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON] (а.с.4), застраховано у АТ «Просто-страхування». Згідно ч. 4 ст. 61 цивільно-процесуального кодексу України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Зазначене ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов'язок страховика виплатити страхове відшкодування. Для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобілю «Хюндай», д.н.з. [NUMBER], було складено звіт № 10499/91684 від 06.12.2013 року, відповідно до якого розмір матеріального збитку склав 25 443,48 грн. (а.с.7-9). Щодо розміру зазначеного матеріального збитку відповідач в судовому засіданні не заперечував. Відповідно до умов договору страхування, позивач здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок АТ «Просто-страхування» в сумі 24 933,48 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5531 від 19.06.2014 року (а.с.13). Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За приписами ст. 38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Поскільки вина відповідача у ДТП встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили, а позивачем здійснене страхове відшкодування на користь АТ «Просто-страхування», у зв'язку з чим у позивача виникло право регресної вимоги про стягнення з відповідача виплаченої суми завданої ним шкоди, яку останній добровільно відшкодувати на бажає, так як він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тому суд приходить до висновку задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача на користь ПАТ «Інго Україна» 24 933,48 грн., що повністю відповідає вимозі ст. 38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Згідно ст.88 ЦПК України поскільки позов задоволено у повному обсязі, суд вважає необхідним з відповідача [PERSON] на користь позивача стягнути 249,34 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved