Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в обґрунтовуючи який зазначив, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 23.03.2011, згідно якої отримала кредит у розмірі 6300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на офіційному сайті www.privatbank.ua складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх кредитних зобов`язань станом на 22.03.2019 утворилась заборгованість у загальній сумі 47415,10 грн., яка складається із: 5024,24 грн. - тіла кредиту; 3106,13 - відсотків за користування кредитом; 36550,68 грн. - нарахованої пені; 500,00 грн - штрафу (фіксованої частини); 2234,05 грн. - штрафу (процентної складової). З урахуванням викладеного позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.03.2011 у розмірі 47415,10 грн. та судові витрати у сумі 1762,00 грн. Ухвалою Біловодського районного суду Луганської області від 02 травня 2019 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, запропоновано відповідачу надати суду відзив на позовну заяву, а позивачеві протягом п`яти днів після отримання відзиву надати відповідь на відзив. 01 лютого 2021 року ухвалою суду було відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про долучення письмових доказів до матеріалів справи. У своїй позовній заяві представник ПАТ КБ «Приватбанк» Гаренко Н.В. просила розглянути справу за її відсутності, була не проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час, дату і місце розгляду справи сповіщувалася належним чином, причин неявки не повідомила, протягом встановленого судом строку відзиву на позовну заяву не надала, тому суд вважав можливим розглянути справу в заочному порядку за відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке. Відповідно до ст. ст. 526, 530, 610, 611 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином в строки встановлені договором або законом. У разі невиконання, або неналежного виконання зобов`язань в односторонньому порядку, сторона винна в порушенні зобов`язання повинна нести цивільну відповідальність відповідно умов договору або закону. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 23 березня 2011 року дійсно був укладений кредитний договір № б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 6300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Факт укладення даного договору (чого не заперечував відповідач) підтверджується анкетою-заявоюпозичальника від 23.03.2011 про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідно до якої [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та висловив згоду з тим, що вказана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складають між ним та банком кредитний договір, що також підтверджується довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за договором, позичальник зобов`язується на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплату винагороди банку. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що заборгованість, яку просить стягнути позивач, виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України) Застосовуючи наведені вище норми закону до спірних правовідносин, суд вважає обґрунтованими вимогу позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 5024,24 грн. та нарахованим відсоткам за користування кредитом в сумі 3106,13 грн., а всього - 8130,37 грн. Стосовно вимоги позивача щодо стягнення з відповідача залишкової частини боргу, суд вважає необхідним зазначити таке. Положеннями ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідач мешкає у населеному пункті, внесеному до переліку, на території якого проводиться антитерористична операція (див. розпорядження КМУ № 1053 від 30.10.14 та розпорядження КМУ № 1275-р від 02.12.15). За цих обставин у стягненні цих санкцій слід відмовити, оскільки із розрахунку заборгованості йдеться, що пеня та штрафи в порушення вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» були нараховані відповідачу вже після 14 квітня 2014 року, у зв`язку з чим суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача частково, а саме на суму 8130,37 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 1762,00 грн. підтверджується платіжним дорученням від 25.04.2018. Враховуючи те, що задоволено 17,15 % позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 302,13 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1762,00 грн. х 8130,37 грн. / 47415,10 грн.).

Outcome: partial