Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позов обгрунтовує тим, що через неналежне виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків, службою у справах дітей Верховинської РДА здійснюється нагляд за даною сім`єю. Зокрема, спеціалістами служби у справах дітей спільно з працівниками РЦСССДМ, старшим інспектором ювенальної провенції Верховинського ВП з метою обстеження умов проживання та утримання дитини неодноразово здійснювалися виїзди за місцем проживання [PERSON] , де було встановлено, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, дитина недоглянута, продукти харчування забезпечені не в повному обсязі, у матері спостерігається байдужість та низький виховний потенціал, що перешкоджає фізичному та розумовому розвитку дитини. На підставі заяви матері, дитину було влаштовано на тимчасове проживання в сім`ю громадян [PERSON] та [PERSON] в с.Верхній Ясенів, Верховинського району. Вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітньої дитини та стягнення з неї аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не більше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. А тому вважає позовні вимоги підставними, просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 02.03.2020 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні. Відповідач у встановленний судом строк, відзиву на позов до суду не подала. Ухвалою суду від 24.03.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача - органу опіки та піклування Верховинської районної державної адміністрації Маротчак М.Ю. в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання належним чином повідомлялася, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень. Причини неявки суду не повідомила. А тому судом 03.06.2020 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які позивач посилається, позов задовольняє з таких підстав. У відповідності до ч.2,3 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Крім цього, статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Статтею 59 Закону України «Про освіту», статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачені обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини, відповідно до яких батьки зобов`язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної середньої освіти та ін. Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Крім цього, як роз`яснив у своїй постанові Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] виданого Верховинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (а.с.7), матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] народженняє є [PERSON] . При цьому встановлено, що запис про батька дитини [PERSON] у Книзі реєстрації народжень проведено за вказівкою матері у відповідності до вимог ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.8-9). В судовому засіданні встановлено, що починаючи з 10.12.2019 [PERSON] неналежно виконувала обов`язки щодо утримання та виховання своєї малолітньої дитини, у зв`язку з низьким батьківським потенціалом та відсутністю навиків по догляду, вихованню дитини, відсутністю постійного житла, у зв`язку з чим її сім`я перебувала під соціальним супроводом районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Верховинської РДА. З акту обстеження умов проживання Кривопільської сільської ради від 29.01.2020 (а.с.15, довідки Кривопільської сільської ради від 29.01.2020 про склад сім`ї (а.с.11), малолітня [PERSON] , 2018року народження разом із своєю матір`ю [PERSON] проживають у будинку [PERSON] . Також [PERSON] отримує соціальну допомогу на дитину як одинока матір. Умови проживання сім`ї, в якій вони проживають нормальні. В той же час, як вбачається з акту обстеження умов проживання ССД РДА від 11.12.2019 (а.с.16), при обстеженні службовими особами ССД РДА умов проживання малолітньої дитини [PERSON] по місцю проживання її матері [PERSON] в с.Криворівня встановлено, що умови проживання незадовільні, санітарні умови проживання дитини не відповідають вимогам, дитина не забезпечена їжею, одягом, потребує медичного огляду. Умови проживання дитини становлять загрозу для її життя. Згідно із характеристикою виконавчого комітету Кривопільської сільської ради (а.с.10), [PERSON] проживає в житловому будинку прийомної матері [PERSON] та виховує малолітню дитину [PERSON] . Крім цього, з висновку органу опіки та піклування оформленого у формі рішення засідання комісії з питань захисту прав дитини Верховинської районної державної адміністрації від 18.02.2020 за №4 (а.с.4) вбачається, що [PERSON] байдуже ставиться до виховання дитини, фізичного та духовного розвитку, сім`ю взято на облік у зв`язку із низьким потенціалом та відсутністю навиків по догляду за дитиною, порушення санітарно-гігієнічних умов проживання, відсутністю постійного житла. [PERSON] добровільно відмовилася від малолітньої дочки. А тому орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Таким чином суд вважає доведеним, що відповідач [PERSON] тривалий час умисно ухилялася від виконання своїх обов`язків по вихованню та матеріальному забезпеченню малолітньої дитини, не доглядала її та не піклувася про неї, не цікавилася її фізичним, моральним і духовним розвитком, не забезпечувала необхідним харчуванням, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення її батьківських прав стосовно її малолітньої дитини. При цьому, суд враховує, що відповідач відповідно до заяви від 07.02.2020 (а.с.5) [PERSON] добровільно відмовилася від своєї малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки вона не має можливості її утримувати та доглядати за нею так як не працює та не не має постійного місця проживання. Одночасно задовольняючи позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав, суд враховує, що така за правилами частин 2 та 3 статті 166 Сімейного кодексу України, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, а тому суд приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Положеннями ст. 180 Сімейного Кодексу України передбачено обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст.ст.181, 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки, судом зроблено висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо дитини, що є окремою підставою для стягнення аліментів, а тому вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини є обґрунтованими. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. А тому враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, її потреби, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, яка є особою молодого віку, працездатною, виходячи з визначеного законодавством прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд приходить до висновку про те, що слід стягувати з відповідача на користь Органу опіки та піклування в особі Верховинської районної державної адміністрації, аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до досягнення нею повноліття. Задовольняючи позовні вимоги, слід вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved