Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 17 серпня 2006 року померла його бабка [PERSON], після її смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами № 90 по вул. Гагаріна, с. Котловина, Ренійського району, Одеської області, розташованого на земельної ділянки площею 0,22 га. За життя померла [PERSON] розпорядилася своїм майном. 28 березня 2006 року вона склала заповіт, засвідчений Котловинською сільською радою, відповідно до якого заповіла все своє майно, яке буде належати їй на день смерті, позивачу [PERSON] [PERSON] є єдиним спадкоємцем [PERSON], інших спадкоємцем, які мають обовязкову частку у спадщині немає. У встановлений законом строк позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 30 листопада 2016 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Позивач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, надав суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав суду заяву, відповідно до якої просить розглядати справу у його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 17 серпня 2006 року померла бабка позивача [PERSON], після її смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами № 90 по вул. Гагаріна, с. Котловина, Ренійського району, Одеської області, розташованого на земельної ділянки площею 0,22 га. За життя померла [PERSON] розпорядилася своїм майном. 28 березня 2006 року вона склала заповіт, засвідчений Котловинською сільською радою, відповідно до якого заповіла все своє майно, яке буде належати їй на день смерті, позивачу [PERSON] [PERSON] є єдиним спадкоємцем [PERSON], інших спадкоємцем, які мають обовязкову частку у спадщині немає. У встановлений законом строк позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 30 листопада 2016 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. У підтвердження своїх позовних вимоги, позивач надав суду копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на імя померлої [PERSON] А, відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так, відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно ч.1. ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, суд вважає, що надані суду документи у повному обсязі підтверджують право померлої [PERSON] на спірне спадкове майно, спадкоємцем якої є [PERSON]., а тому позов має бути задоволено. На підставі викладеного та

Outcome: approved