Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з нього матеріальну шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 54187,04гривень та суму витрат на вартість експуртного висновку у розмірі 2475 гривень. При цьому посилається на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що трапилась 28.09.2019р. о 07-40 годині по вул. Скісній, 39 в м.Одесі, автомобілю марки «Шкода№ д/н [NUMBER] , який йому належить на праві приватної власності, завдані механічні пошкодження. Дорожньо-транспортна пригода трапилась з вини відповідача, який керував автомобілем марки Хонда», д/н [NUMBER] , що підтверджується постановою Приморського районного суду м.Одеси від 14.11.2019р. Згідно висновку №11-006 від 24.11.2019р., розмір заподіяної шкоди складає 54516,39 гривень ним за ремонт належного йому автомобіля сплачено грошову суму у розмірі 54187,04 гривень, послуги щодо складання висновку становлять 2475 гривень. В судове засідання позивач не з`явився, його представника надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце був повідомлений, поважних причин неявки суду не представив. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК УкраїниУ разі\~повторної неявки\~в судове\~засідання відповідача,\~повідомленого належним\~чином,\~суд вирішує\~справу на\~підставі наявних\~у ній\~даних чи\~доказів (постановляє\~заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.09.2019,\~близько 07-40\~годині, [PERSON] ,\~керуючи автомобілем\~«Хонда» д/н\~ [NUMBER] по\~вул.\~Скісна,\~39\~у м.\~Одесі,\~порушив п.13.1\~Правил дорожнього\~руху,\~що призвело\~до зіткнення\~з автомобілем\~«Шкода» д/н\~ [NUMBER] під\~керуванням водія\~ [PERSON] \~через\~що транспортні\~засоби отримали\~механічні пошкодження,\~ що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №163756 від 28.09.2019, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та доданою до неї схемою пригоди. Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 14.11.2019 [PERSON] визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, що мало місце 28.09.2019 передбачене ст.124 КУпАП, та на нього було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Також, постановою Приморського районного суду м. Одеси від 13.11.2019 [PERSON] визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, що мало місце 28.09.2019 передбачене ст.130 КУпАП, та на нього було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Відповідно до висновку №11-006 експертного дослідження від 24.11.2019, виконаного розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Шкода», д/н [NUMBER] , на момент складення висновку становить 54516,39 гривень. Згідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 0.0.1514518428.1, позивач [PERSON] сплатив за висновок щодо визначення матеріального збитку автомобіля «Шкода», д/н [NUMBER] , 2475 гривень. Згідно до платіжних доручень за ремонт автомобіля «Шкода», д/н [NUMBER] позивач [PERSON] сплатив грошову суму у розмірі 54187,04 гривень. Аналізуючи матеріали справи у сукупності, суд вбачає причинний зв`язок між порушенням відповідачем правил дорожнього руху та спричиненням позивачу матеріальних збитків у вигляді пошкодження належного йому автомобіля «Шкода», д/н [NUMBER] У відповідності до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. \~ \~ \~ \~ Згідно\~ст.1187\~ЦК України,\~ джерелом підвищеної\~небезпеки є\~діяльність,\~пов`язана\~з використанням,\~зберіганням або\~утриманням транспортних\~засобів,\~механізмів та\~обладнання,\~використанням,\~зберіганням хімічних,\~радіоактивних,\~вибухо-\~і вогненебезпечних\~та інших\~речовин,\~утриманням диких\~звірів,\~службових собак\~та собак\~бійцівських порід\~тощо,\~що створює\~підвищену небезпеку\~для особи,\~яка цю\~діяльність здійснює,\~та інших\~осіб. Відповідно до ч.2 цієї статті, шкода,\~завдана джерелом\~підвищеної небезпеки,\~відшкодовується особою,\~яка на\~відповідній правовій\~підставі (право\~власності,\~інше речове\~право,\~договір підряду,\~оренди тощо)\~володіє транспортним\~засобом,\~механізмом,\~іншим об`єктом,\~використання,\~зберігання або\~утримання якого\~створює підвищену\~небезпеку. Відповідно до п. 13 постанови № 4 від 01.03.2013 р. Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» «Враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1. Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).». Відповідно до Постанови Судової палати Верховного Суду України у цивільних справах від 20 січня 2016 року по справі № 6-2808цс15: «право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, 'або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.» Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України «Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди» Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Иа вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (переданий речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Згідно з вимогами ч. З ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно статті 1192 Цивільного кодексу України «Способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого». З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, що передбачений цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних та оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому відповідно до ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки їх порушення. Перелік способів захисту прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Outcome: approved