Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що з 26.10.2013 року вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 2832. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що з 26.10.2013 року вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 2832. У вересні 2016 року відповідача було затримано працівниками Слідчого управління НП у Львівській області та обрано слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова запобіжний захід у виді тримання під вартою. На даний час триває розгляд кримінального провадження про обвинувачення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27 - п.п.1,5,6,11,12, ч.2 ст. 115 КК України, ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 15 - п.п.1,5,6,11,12 ч.2 ст. 115 КК України, ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 263 КК України. У зв`язку із вказаними подіями, сімейне життя між позивачем та відповідачем постійно погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин.враховуючи відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на життя, стосунки фактично є припиненими.Протягом останніх шести місяців спілкування між подружжя не відновлювалось. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе оскільки їх шлюб не грунтується на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що суперечить цінностям та інтересам в житті позивача. Зв`язок між подружжям з 2016 року втрачений повністю. Станом на сьогоднішній день, дітей у сторін немає. Позивач у судове засідання не з`явилася, оскільки подала заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Тому, за згодою позивача, у відповідності до вимог ст.280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що з 26.10.2013 року вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 2832,що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] /а.с.3/. Зі змісту позовної заяви вбачається, що починаючи з вересня 2016 року сімейне життя між позивачем та відповідачем постійно погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та спілкування між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи вищевказане та те, що сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому суд доходить висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved