Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги мотивує тим, що 14 серпня 2008 року помер його батько [PERSON], який на день смерті постійно проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за вищезазначеною адресою. За життя останній заповіту не склав. Як спадкоємець за законом, він звернувся до Бобровицької районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що при огляді договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного між його батьком та [PERSON] було встановлено відсутність реєстрації права власності на зазначений житловий будинок за його батьком. Як вбачається з довідки про технічний стан нерухомого майна, право власності на вищевказаний житловий будинок не зареєстроване. Тому просить визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Старий Биків Бобровицького району Чернігівської обл. по вул. Луговій, 24 по праву спадкування за законом після смерті батька [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. (а.с. 30 ). Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с. 28). Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст. 197 ч. 2 ЦПК України без проведення фіксації судового засідання технічними засобами. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку, виходячи із слудуючого: Судом встановлено, що 14 серпня 2008 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ №090564(а.с.3). Відповідно до довідки Новобиківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, від 24.06.2016 року за №643, в будинку №24 по вул.Луговій в с.Старий Биків проживав та був зареєстрована [PERSON] (а.с.4). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. За життя останній заповіту не склав. Спадщину після його смерті прийняв син, [PERSON], подавши заяву про прийняття спадщини до Бобровицької районної державної нотаріальної контори. Згідно довідки Бобровицької районної ДНК, 29.04.2016 року із заявою про прийняття спадщини за законом звернувся [PERSON], якому 02.06.2016 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новобиківської сільської ради Бобровицького району (а.с.29). Постановою державного нотаріуса від 12.08.2016 року № 1895/02-14, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [PERSON] було відмовлено, оскільки право власності на вищезазначений житловий будинок, придбаний згідно договору купівлі-продажу зареєстроване не було (а.с. 18). Як вбачається із договору купівлі-продажу, посвідченого секретарем виконавчого комітету Новобиківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, [PERSON] 19 липня 1984 року, [PERSON] продав [PERSON] житловий будинок, що належав йому на праві особистої власності (а.с.16). Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), Договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Договір купівлі продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради депутатів трудящихся. Згідно до п.10 ст.25 Закону УРСР «Про сільську Раду депутатів трудящихся», тобто на момент укладення договору купівлі-продажу, на сільські ради покладалися повноваження вчинення нотаріальних дій відповідно до законодавства СРСР та Української РСР і Новобиківська сільська рада мала право робити нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу житлових будинків між громадянами та здійснювати їх реєстрацію. На час придбання жилого будинку з надвірними будівлями і спорудами у сільській місцевості облік фактичних господарств у селі, сімейний стан громадян, поголів'я тварин та інше реєструвався в погосподарських книгах. На кожне господарство відкривався окремий особовий рахунок, в якому відображалися, крім інших відомостей, також відомості про жилий будинок, що має поштовий номер, рік його побудування. Зазначені погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року, а тому записи у цих книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно довідки Новобиківської сільської ради Бобровицького району від 24.06.2016 року №644, житловий будинок в с.Старий Биків по вул. Луговій, 24, належав [PERSON] (а.с.10). Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно дост. 1218 ЦК Українидо складу спадщини права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно з приписами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З відповіді нотаріальної контори вбачається, що [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини за законом, йому було видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Постановою державного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [PERSON] було відмовлено, оскільки право власності на вищезазначений житловий будинок зареєстроване не було. Враховуючи те, що первинна реєстрація права власності на успадкований позивачем житловий будинок не провадилася, правовстановлюючі документи на нього відсутні, а тому це перешкоджає видачі свідоцтва про право власності на спадщину, із яким закон повязує здійснення права спадкування на нерухоме майно і єдиними шляхом реалізації його права на спадщину є рішення суду, тому суд вважає, що вимоги позивача про визнання права власності на нерухоме майно є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved