Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позову зазначає, що 04.02.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 33-823/08-ШД, за умовами якого банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості та платності кредитні кошти в розмірі 15000 грн., з терміном погашення заборгованості до 04.02.2011 року зі сплатою 0, 0001 % річних. Відповідно до п.п. 3.3 Кредитного договору, позичальник зобов'язався щомісяця, в термін з 1 по 10 число кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості в розмірі 262 грн. 00 коп. та нарахованими відсотками, відповідно до графіку зниження розміру заборгованості. Згідно з п. 6.1. Кредитного договору позичальник сплачує банку пеню в розмірі 1 % від прострочення суми за кожний день прострочення. Пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п. 3.2., 3.3., 3.53, 4.3., 4.4., 4.6., 4.7., 4.8., а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплати процентів за весь період фактичного користування кредитними коштами. Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором. В свою чергу відповідач взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором не виконав, систематично порушував виконання умов договору, про що кредитор неодноразово направляв боржнику повідомлення про усунення порушень (Вих. № 2217/33 від 15.12.2008 року, Вих. № 2317/33 від 09.01.2009 року, Вих. № 4740 від 18.06.2009 року, Вих. № н/б від 01.08.2012 року, Вих. № 9-244-200/3889 від 06.03.2014 року). У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за Кредитним договором банк у березні 2011 року звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовною заявою про стягнення заборгованості у розмірі 71181 грн. 85 коп. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12.07.2011 року позовні вимоги задоволено, проте рішення суду відповідач не виконав. Погашення нарахованої станом на 26.10.2010 року заборгованості відповідачем не здійснювалося, однак він продовжувався користуватися кредитними коштами. Станом на 28.02.2014 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 169 785 грн. 49 коп., яка складається з: - 12 037 грн. 40 коп. - прострочена заборгованість по відсотках за Кредитним договором в період з 26.10.2010 року по 28.02.2014 року; - 10 237 грн. 50 коп. - прострочена заборгованість по щомісячній комісії за Кредитним договором в період з 26.10.2010 року по 28.02.2014 року; - 147 510 грн. 59 коп. - пеня по простроченій заборгованості в період з 26.10.2010 року по 28.02.2014 року. Враховуючи вище викладене позивач просив суд стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість в розмірі 169 785 грн. 49 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином та своєчасно, причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд за згодою представника позивача, вважає, за можливе провести заочний розгляд без участі відповідача. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази по справі суд встановив наступне. 04.02.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 33-823/08-ШД, за умовами якого банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості та платності кредитні кошти в розмірі 15 000 грн., з терміном погашення заборгованості до 04.02.2011 року зі сплатою 0, 0001 % річних. Відповідно до п. п. 1.2, 1.3. Статуту Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», затвердженого Загальними зборами акціонерів та погодженого Національним банком України 28.09.2009 року останнє сторено шляхом перетворення Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» у Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» та є правонаступником щодо всіх прав та зобов'язань Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Банку «Фінанси та Кредит», Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «Фінанси та Кредит», Комерційного банку «Фінанси та Кредит» та Комерційного банку «Банк ділового співробітництва». Відповідно до п.п. 3.3 Кредитного договору, позичальник зобов'язався щомісяця, в термін з 1 по 10 число кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості в розмірі 262 грн. 00 коп. та нарахованими відсотками, відповідно до графіку зниження розміру заборгованості. Згідно з п. 6.1. Кредитного договору позичальник сплачує банку пеню в розмірі 1 % від прострочення суми за кожний день прострочення. В забезпечення виконання зобов'язань відповідача за Кредитним договором № 33-823/08-ШД між позивачем та [PERSON] укладено Договір поруки № 33-823/08-ШД-П від 04.02.2008 року. У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за Кредитним договором позивач у березні 2011 року звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовною заявою про стягнення заборгованості у розмірі 71181 грн. 85 коп. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12.07.2011 року позовні вимоги задоволено, проте рішення суду відповідач не виконав. Погашення нарахованої станом на 26.10.2010 року заборгованості відповідачем не здійснювалося, однак він продовжувався користуватися кредитними коштами. Відповідно до Розрахунку заборгованості станом на 28.02.2014 року заборгованість відповідача за Кредитним договором становить 169 785 грн. 49 коп., яка складається з: - 12037 грн. 40 коп. - прострочена заборгованість по відсотках за Кредитним договором в період з 26.10.2010 року по 28.02.2014 року; - 10237 грн. 50 коп. - прострочена заборгованість по щомісячній комісії за Кредитним договором в період з 26.10.2010 року по 28.02.2014 року; - 147510 грн. 59 коп. - пеня по простроченій заборгованості в період з 26.10.2010 року по 28.02.2014 року. На момент розгляду справи в суді відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 17 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення простроченої заборгованості по відсотках за Кредитним договором в період з 26.10.2010 року по 28.02.2014 року в розмірі 12037 грн. 40 коп. та простроченої заборгованості по щомісячній комісії за Кредитним договором в період з 26.10.2010 року по 28.02.2014 року в розмірі 10237 грн. 50 коп. законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи те, що розмір пені значно перевищує заборгованість за тілом кредиту та за відсотками, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 10 000 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 322 грн. 74 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial