Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить позбавити останню батьківських прав стосовно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та стягнення з неї аліментів на їх утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до їх повноліття. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що [PERSON] є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] Батько дітей в свідоцтвах про народження записаний згідно ч.1 ст.135 СК України. Діти на підставі рішення виконавчого комітету Малинівської селищної ради від 27.02.2017 року № 12 тимчасово влаштовані до КЗОЗ «Обласний спеціалізований будинок дитини «Зелений гай» терміном на один рік, яких вона останній раз відвідувала 22.02.2018 року. Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 11.10.2017 року діти відібрані у відповідача без позбавлення її батьківських прав. Згідно рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 14.10.2009 року [PERSON] також позбавлена батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] Зі слів сусідів [PERSON] , проживаючи за адресою: [ADDRESS] , вела аморальний спосіб життя, в помешканні антисанітарні умови, безлад, за несплату комунальних послуг відключено електропостачання, водопостачання та газопостачання. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не турбується про фізичний і духовний розвиток дітей, не цікавиться їх навчанням, порушує план соціального супроводу, не приділяє їм належної уваги, не цікавиться станом здоров`я, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для повернення дітей в родину, що є підставою для позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів, так як відповідно до ст.180 СК України [PERSON] зобов`язана утримувати дітей до їх повноліття. Від представника позивача надійшла заява, в якій він зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги, просить позов задовольнити, провести розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.96). Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи, згідно з ч.8 ст.128 ЦПК України, повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи (а.с.90,94,82,68), відзив із зазначенням заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надала, заяв про розгляд справи в її відсутності не надходило. Від представника третьої особи в судове засідання надійшла заява, згідно якої він позов підтримав та просив суд здійснювати розгляд цивільної справи за його відсутності (а.с.95). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданих відділом ДРАЦС по місту Чугуєву РС Чугуївського МРУЮ у Харківській області 11.07.2013 року та 23.04.2015 року відповідно. Батьком дитини, згідно ст.135 СК України, записаний [PERSON] (а.с.13,15). Відповідач [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] - в квартирі, в якій житлові умови не придатні для проживання дітей: в кімнатах антисанітарні умови, безлад, за не сплату відключене водопостачання, електропостачання, газ, що підтверджується актом про обстеження домоволодіння від 12.02.2019 року (а.с.22), з якого також вбачається, що сама [PERSON] за даною адресою з вересня 2018 року не проживає, веде аморальний спосіб життя, вживає алкоголь, наркотичні речовини. Як вбачається з висновку служби у справах дітей та сім`ї при виконавчому комітеті Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] » від 05.02.2019 року рішенням виконавчого комітету Малинівської селищної ради від 27.02.2017 року № 12 діти були влаштовані до КЗОЗ «Обласний спеціалізований будинок дитини «Зелений гай» терміном на один рік. Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 11.10.2017 року у [PERSON] відібрані малолітні діти. Крім того, рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 14.10.2009 року [PERSON] також позбавлена батьківських прав стосовно неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На підставі визначеного зроблено висновок про існування підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітніх дітей (а.с.7). Згідно довідки КНП ХОР «ОСБД «Зелений гай» від 06.12.2018 року № 223 малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 27.02.2017 року перебувають на повному державному забезпеченні по теперішній час. Мати відвідувала дітей останній раз 22.02.2018 року, з цього часу більше їх не відвідувала, станом здоров`я не цікавилася (а.с.17). Рішенням виконавчого комітету Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 13/6 від 15.02.2019 року затверджено висновок служби у справах дітей та сім`ї при виконавчому комітеті Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та вирішено за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітніх дітей (а.с.5,6). Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову вихованні; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей, не проявляє до них батьківського піклування, суд приходить до висновку, що остання, на підставі висновку та рішення про доцільність позбавлення її батьківських прав та згідно ст.164 СК України, повинна бути позбавлена батьківських прав стосовно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Виходячи зі змісту ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 50% для дітей відповідного віку, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд покладає судові витрати на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved