Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Академії муніципального управління про визнання незаконними дій щодо ухилення від виплати грошової допомоги при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію, стягнення грошової допомоги та стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 30.06.2006 позивач звільнився з посади декана факультету міського господарства Академії муніципального управління за власним бажанням у зв'язку з виходом на наукову пенсію. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову, наукову-технічну діяльність» позивачу повинна була бути виплачена грошова допомога в розмірі 6 місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат. Проте, до даного часу відповідачем не виплачена вказана грошова допомоги. Тому, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив визнати незаконними дії відповідача щодо ухилення від виплати грошової допомоги позивачу в розмірі 6 місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат, стягнути з відповідача на його користь невиплачену грошову допомогу в розмірі 6 місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат, заборгованість, виходячи з розрахунку посадового окладу та надбавок і доплат, що виплачувались станом на 29 січня 2008 року за весь час прострочення з урахуванням індексу інфляції, 3% річних, що разом становить 38284,28 грн. В ході судового розгляду справи, позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення виплати та 3% річних, що разом становить 22566,40 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, з урахуванням заяви від 20.03.2014, просив задовольнити позов, посилаючись на вище наведені обставини. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював в Академії муніципального управління на посаді декана факультету міського господарювання (а.с. 9). На підставі наказу № 265-к від 07.06.2006 позивача звільнено з 30.06.2006 з посади декана факультету міського господарювання у зв'язку з виходом на наукову пенсію (ст. 38 КЗпП України) (а.с. 9). Відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову, наукову-технічну діяльність» при виході на пенсію з посади наукового (науково-педагогічного) працівника відповідно до цього Закону науковому (науково-педагогічному) працівнику видається грошова допомога в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат за наявності стажу роботи на посадах, зазначених у Переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до цієї статті, затвердженому Кабінетом Міністрів України, не менше: для чоловіків - 12,5 року; для жінок - 10 років. Посада, з якої звільнився позивач, входить до Переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2004 р. № 257. Академія муніципального управління відноситься до навчальних закладів III - IV рівнів акредитації, що підтверджено сторонами в судовому засіданні. Тому, за таких підстав позивач має право на отримання грошової допомоги в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат, що становить 10101,00 грн., і позов в цій частині підлягає задоволенню. Доводи представника відповідача про те, що позивач після виходу на наукову пенсію фактично продовжив працювати, оскільки на підстав наказу № 567-к від 03.10.2006 з 01.09.2006 його було зараховано на посаду доцента кафедри «Теорія автоматичного керування та засоби автоматизації», що дає підстави для невиплати грошової допомоги є безпідставними, оскільки Законом України «Про наукову, наукову-технічну діяльність» такого обмеження не встановлено. Крім того, суд враховує положення ст. 24 Закону України «Про наукову, наукову-технічну діяльність», відповідно до положень якої не вимагається звернення працівника, оскільки грошова допомога видається при виході на пенсію. Дане положення закону відповідач не виконав, порушивши цим права позивача. Поруч з наведеним, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшли підтвердження й інші доводи представників відповідача проти позовних вимог позивача. Що стосується позовних вимог позивача про стягнення на його користь з відповідача індекс інфляції за час прострочення виплати грошової допомоги у розмірі 10141,40 грн. та 3% річних - у розмірі 2324,00 грн., слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 612, ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, тобто якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення на його користь з відповідача індексу інфляції за час прострочення виплати грошової допомоги, та 3% річних, оскільки відповідачем своєчасно не було виплачено позивачу грошову допомогу, яка видається при виході на пенсію. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову, з врахуванням положень ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved