Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку від 12.12.2003 року серії ЗП № 028194 за яким позивачу належить на праві власності земельна ділянка площею 0,0052 га за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Шевченка, 45А з цільовим призначенням для обслуговування гаража та визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 0,0052 га по вул. Шевченка, 45б в м. Токмак Запорізької області з цільовим призначенням для будівництва гаражів з кадастровим номером 2311000000:01:013:0121. В обґрунтування зазначає, що він є власником гаражу по вул. Шевченка, 45б в м. Токмак Запорізької області. Гараж розташований на земельній ділянці площею 0,0052 га за вказаною адресою, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.06.2016 року. Однак, при виготовленні державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 028194 від 12.12.2003 року для обслуговування вказаного гаражу помилково зазначено адресу земельної ділянки вул. Шевченка, 45А в м. Токмак Запорізької області. Зазначені неточності не дають йому можливості вільно розпоряджатися своєю власністю. У звязку з чим, просить позов задовольнити. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, поклався на розсуд суду. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є власником гаража по вул. Шевченка, 45б в м. Токмак Запорізької області загальною площею 51,7 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 16.02.2004 року серії САА № 217231. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 028194 позивач є власником земельної ділянки кадастровий номер 2311000000:01:013:0121 площею 0,0052 га по вул. Шевченка, 45А в м. Токмак Запорізької області з цільовим призначенням для обслуговування гаража. Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 3381. В той же час, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.06.2016 року за кадастровим номером 2311000000:01:013:0121 значиться земельна ділянка по вул. Шевченка, 45б в м. Токмак Запорізької області, площею 0,0052 га з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів, право власності на яку зареєстровано за [PERSON]. Крім цього, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 028193 [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 0,0046 га по вул. Шевченка, 45А в м. Токмак Запорізької області з цільовим призначенням для обслуговування гаража. Таким чином, при виготовленні державного акту на право власності серії ЗП № 028194 помилково неправильно зазначено адресу розташування земельної ділянки, яка належить позивачу. Відповідно ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України одним із способів захисту прав на земельні ділянки є визнання права. На підставі зібраних та досліджених судом матеріалів справ встановлено, що позивач фактично набув у власність земельну ділянку площею 0,0052 га по вул. Шевченка, 45б в м. Токмак Запорізької області з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів, кадастровий номер 2311000000:01:013:0121, а під час виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 028194 помилково зазначено адресу вул. Шевченка, 45А в м. Токмак Запорізької області. За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими. Згідно п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014\~року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»), в звязку з відсутністю клопотання позивача щодо стягнення з відповідача сплаченого судового збору, судом дане питання не вирішується. На підставі ст. ст. 328, 392Цивільного кодексу України,

Outcome: approved