Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної затопленням квартири. Ухвалою суду від 23 грудня 2013 року залучено у якості співвідповідачів по справі [PERSON] та [PERSON]. Позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що позивачка разом з чоловіком та синами на підставі свідоцтва про право власності на житло згідно розпорядження від 07 листопада 2008 року № 8552, є власником квартири, за адресою [ADDRESS]. 21.06.2013 року вона виявила, що зі стелі квартири по стінах ллється вода. Дане затоплення відбулося з вини відповідача, що мешкає в квартирі [NUMBER] причиною залиття квартири позивачки є несправність та не належне використання сантехнічним обладнанням в квартирі відповідача, що було підтверджено Актом комісії «ЖЕУ № 1» від 26.06.2013 року. У результаті затоплення квартири позивачці було спричинено матеріальну шкоду, вартість ремонтно-відновлювальних робіт та матеріалів з відновлення квартири, згідно експертизи складає 11974,00 грн. Крім матеріальної шкоди, позивачці було спричинено також і моральну шкоду яка виразилась у моральних стражданнях хвилюваннях, порушився її спокійний спосіб життя. Після затоплення квартири з боку відповідача не було вчинено ні яких дій з погашення вартості ремонтно-відновлювальних робіт квартири позивачки, відповідач не бажає у добровільному порядку відшкодувати шкоду спричинену позивачці. Тому розмір моральної шкоди вона оцінює у 2000,00 грн. Позивачка уточнивши позовні вимоги, просить суд стягнути з [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [ADDRESS] на її користь спричинену затопленням квартири матеріальну шкоду у розмірі 11974,00 грн. солідарно. Стягнути з [PERSON], [PERSON] та [PERSON], на її користь моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн. солідарно. В судове засідання позивачка не з'явився, представник позивача надав до суду заяву в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.77). Відповідачі до суду не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином. Судові повістки було направлено за зареєстрованим місцем проживання відповідачів. Відповідно до приписів ч. 3 п. 5 ст. 74 ЦПК у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованим місцем проживання, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За вищевикладених обставин суд вважає, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] сповіщені належним чином, в порядку ч. 3 п. 5 ст. 74 ЦПК України. Ухвалою суду від 26.02.2014 року за згодою представника позивача ухвалено розглядати справу у відсутність відповідачів у заочному порядку. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 07 листопада 2008 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках належить квартир, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). 26.06.2013 року працівниками «ЖЕУ №1» складено акт, яким комісією встановлено, що затоплення квартири [ADDRESS], здійснено у зв'язку з несправністю внутрішньо квартирної каналізаційної системи в квартирі [ADDRESS] (а.с.11). З Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.39-40) вбачається, що право власності на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на 5/8 частку на праві приватної власності; [PERSON] на 1/4 частку на праві приватної власності, [PERSON] на 1/8 частку на праві приватної власності. З звіту незалежної оцінки вартості матеріальної шкоди спричиненої внаслідок затоплення в квартирі [ADDRESS] а, по висновку про вартість шкоди вбачається, що вартість матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок затоплення в квартирі [ADDRESS] складає 11974 грн. (а.с.78-118). Згідно з ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно приписів статей 22, 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі особою, яка її завдала внаслідок дій чи бездіяльності. За ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Таким чином цивільне законодавство у деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Судом встановлено, що відповідно до акта «ЖЕУ №1» від 26.06.2013 року (а.с. 11) залиття квартири [ADDRESS], сталося з квартири [ADDRESS] , власниками якої є відповідачі, в результаті несправності внутрішньо квартирної каналізаційної системи. Таким чином суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення шкоди з відповідачів, підлягають задоволенню. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Залиттям квартири позивача йому безперечно завдано моральної шкоди, яка полягає в моральних стражданнях, необхідності ремонту квартири, порушенні звичного укладу життя і необхідності додаткових зусиль для організації життєвих зв'язків. Враховуючи вищевикладене, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає суму у 900 гривень достатньою та співмірною з спричиненою моральною шкодою та достатньою для її компенсації у повному обсязі. В іншій частині позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди слід відмовити, у зв'язку з необґрунтованістю вимог. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial