Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виселення з приватного житлового будинку. Свої вимоги обґрунтувала тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину ВКТ №442236 від 18.09.2008 року посвідченого Державним нотаріусом Знам'янської міської державної нотаріальної контори, є власником будинку розташованого за адресою: [ADDRESS]. Після прийняття спадщини, до її будинку за згодою брата, з умовою пожити нетривалий час, заселився [PERSON] Протягом майже п'яти років відповідач добровільно виселитись не бажає. В зв'язку з чим вона не має можливості проживати у власному будинку. Просить суд виселити відповідача незаконно проживаючого в приватному будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини справи. Відповідач у судове засідання не з'явилвся, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі, справу просив розглядати у його відсутності. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач - [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] Згідно даних Знам'янського РС УДМС України в Кіровоградській області відповідач по реєстрації не значиться. Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом. Згідно ч.1 ст.109 ЖК України виселення з займаного приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтями 317, 319 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями ст.386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звертатися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що відповідач перешкоджає позивачу користуватися домоволодінням, тобто її право користування власністю, [PERSON] як власник домоволодіння [ADDRESS], має право вимагати в судовому порядку виселити відповідача. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивачем на підтвердження вимог ст.60 ЦПК України доведені ті обставини, на які вона посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення даних позовних вимог. Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Тому, позовні вимоги щодо зняття відповідачів з реєстрації в зазначеному домоволодінні також підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного, ст.41 Конституції України, п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ч.4 ст.9, ч.1 ст.109 ЖК України, ст.ст.316, 317, 319, 321, 386, 391 ЦК України,

Outcome: approved