Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 25.10.2010 року між ними було укладено договір про отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2000 грн. зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач своїх обовязків не виконує, станом на 31.10.2016 року має заборгованість в сумі 26783,08 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 1977,41 грн., по відсотках за користування кредитом в сумі 19757,90 грн., за пенею та комісією в сумі 3296,19 грн., штрафів в сумі 1751,58 грн.. Позивач просить стягнути на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати. Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснив, що відповідач отримав кредитну картку «Універсальна», 13.07.2013 року йому було відкрито кредитний ліміт. Договір банківських послуг було укладено 25.10.2010 року. Зобовязання виконував до грудня 2013 року. Заява-анкета є визнаною формою укладення договору, кредитні кошти відповідач отримав та користувався ними по досягненню повноліття, особисто отримав банківську картку, здійснював погашення кредиту. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, пояснив, що його довіритель за отриманням кредиту не звертався, кредитний договір не укладав, 25.10.2010 року він не досяг повноліття, тому кредитний договір укладати не міг. Анкета-заява, яку він підписав, є загальною заявою про надання банківських послуг, звернувся за отриманням картки для отримання стипендії Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування . 25.10.2010 року сторонами було укладено договір про надання банківських послуг, за яким 10.07.2013 року відповідач по досягненню повноліття отримав кредит в сумі 2000,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно проведеного позивачем розрахунку, правильність якого відповідачем не оспорена, він станом на 31.10.2016 року має заборгованість в сумі 26783,08 грн., яка складається з заборгованості за кредитом, процентів за користування ним, пені, штрафів. Розрахунок проведено відповідно до умов укладеного відповідачем договору, його правильність відповідачем не оспорена. Заяви про застосування позовної давності відповідачем не зроблено. Внесення коштів на погашення боргу 30.08.2013 року та 17.09.2013 року свідчить про визнання заборгованості та факту використання кредитних коштів. Доказів того, що на картку, яку використовував відповідач надходили кошти з інших джерел, ніж відкрита позивачем кредитна лінія, відповідачем не представлено. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит на сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконував прийняті на себе зобовязання відповідно до укладеного з позивачем договору, істотно порушував його умови, що є підставою для стягнення з винної особи заборгованості . В той же час, розмір нарахованої позивачем заборгованості підлягає зменшенню на суму нарахованих позивачем штрафів, оскільки одночасне стягнення пені та штрафу за одне і те ж порушення договірних зобовязань є подвійною відповідальністю (правова позиція ВСУ у справі №6-2003цс15). Судові витрати стягуються відповідно до частини задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial