Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та зобовязання повернути земельну ділянку. В позові зазначив, що вона є власником земельної ділянки площею 4, 7258 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Михайлівської сільської ради, кадастровий номер земельної ділянки 6825883600:07:044:0187, що підтверджується копією державного акта на землю від 17.10.2002р. В лютому 2017 року вона випадково дізналася, що вказана земельна ділянка перебуває в оренді ТОВ «ГЕРРОМ Інвест-Ярмолинці». З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.07.2016р., підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 7 квітня 2016 року став договір оренди землі № 6, укладений між нею та ТОВ «ГЕРРОМ Інвест-Ярмолинці» 1 вересня 2015 року. Зазначає, що вказаний договір оренди нею не підписувався, а підпис, який міститься в договорі, виконаний не нею, а невідомою їй особою. Вважає, що договір укладено щодо належної їй земельної ділянки неправомірно. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Таким чином, оскільки договір оренди, укладений від її імені, нею не підписувався, його укладено без її волевиявлення, що є підставою для визнання цього договору недійсним. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у вирішенні спору поклався на розсуд суду. Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 15 лютого 2018 року по справі призначена судова почеркознавча експертиза. Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 2 березня 2018 року провадження у справі було зупинено на підставі п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України. Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 30 березня 2018 року провадження у справі було відновлено. Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 17 квітня 2018 року провадження у справі було зупинено на підставі п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України. Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 29 травня 2018 року провадження у справі було поновлено. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити повністю. Судом встановлено, що позивачу, [PERSON], на праві власності належить земельна ділянка площею 4, 7258 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Михайлівської сільської ради, кадастровий номер земельної ділянки 6825883600:07:044:0187. Ця обставина підтверджується копією державного акта про право приватної власності на землю від 17.10.2002р. 1 вересня 2015 року між [PERSON] та ТОВ «ГЕРРОМ Інвест-Ярмолинці» укладено договір оренди земельної ділянки № 6 площею 4, 7258 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Михайлівської сільської ради, кадастровий номер земельної ділянки 6825883600:07:044:0187. Зазначена обставина підтверджується договором оренди земельної ділянки від 01.09.2015р. (а.с. 40). Зазначений договір зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11 квітня 2016 року, індексний № 29185155. Ця обставина підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 11). У відповідності до висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 1523/1524/18-26 від 23 травня 2018 року: 1. Підпис від імені [PERSON] в графі «підписи сторін» в колонці «ОРЕНДОДАВЕЦЬ» в розділі «Реквізити сторін» у договорі оренди земельної ділянки № 6 від 1 вересня 2015 року виконаний рукописним способом без попередньої підготовки та технічних засобів. 2. Підпис від імені [PERSON] в графі «підписи сторін» в колонці «ОРЕНДОДАВЕЦЬ» в розділі «Реквізити сторін» у договорі оренди земельної ділянки № 6 від 1 вересня 2015 року виконаний не [PERSON], а іншою особою (а.с. 89-92). Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частиною 1 статті 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Отже, оскільки позивач не підписувала зазначений договір оренди земельної ділянки, тобто його укладено без волевиявлення [PERSON], тому необхідно визнати цей правочин недійсним. Таким чином, слід визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 6 площею 4, 7258 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Михайлівської сільської ради, кадастровий номер земельної ділянки 6825883600:07:044:0187, який укладений строком на 10 років між [PERSON] і Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕРРОМ Інвест-Ярмолинці» 1 вересня 2015 року та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11 квітня 2016 року, індексний № 29185155. \~ \~ \~ \~Також слід застосувати реституцію та зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕРРОМ Інвест-Ярмолинці» повернути [PERSON] земельну ділянку площею 4, 7258 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Михайлівської сільської ради, кадастровий номер земельної ділянки 6825883600:07:044:0187. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. А п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачає, що до витрат, повязаних із розглядом справи, належать витрати, повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Так, позивачем за подачу позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 640 грн. (немайнова вимога) та 756 грн. 86 коп. (майнова вимога). Згідно квитанції № 139 від 29 березня 2018 року позивачем за проведення експертизи сплачено 3\~432 грн. (а.с. 80, 96). Отже, оскільки позов задоволено в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1\~396 грн. 86 коп. та судові витрати, повязані з проведенням експертизи, в розмірі 3 432 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved