Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою посилаючись на те, що квартира [ADDRESS] , загальною площею 37,70 кв.м., в тому числі житловою 26,30 кв.м., належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 2/3 ідеальних частки та договору дарування 1/3 ідеальної частки квартири. В зазначеному житловому приміщенні зареєстрований відповідач [PERSON] , який є його батьком, проте останній в квартирі не проживає з березня 2016 року, ніякої участі по утриманню квартири не приймає, цим житлом не користується без поважних на те причин. Відповідач з 2009 року проживав та був зареєстрований у [ADDRESS] . Як вбачається з копії паспорта громадянина України [PERSON] 29.03.2016 року знявся з реєстрації місця проживання за вказаною адресою та зареєструвався по [ADDRESS] . 31.03.2016 року відповідач відчужив на його користь належну йому частку у праві спільної часткової власності на квартиру, після чого повернувся у м. Донецьк, де мешкає до даного часу. Наміру повертатись до м. Чернівці [PERSON] немає, згідно документів, наданих ним позивачу, він зареєстрований та проживає у [ADDRESS] . У квітні 2020 року ним було змінено прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » та отримано паспорт громадянина незаконного утворення, так званої «Донецької Народної Республіки», в якому міститься відмітка про реєстрацію його місця проживання у м. Донецьк. Оскільки м. Донецьк відноситься до території, що непідконтрольна уряду України, через його окупацію Російською Федерацією, відповідач на даний час немає можливості приїхати до м. Чернівці та знятись з реєстрації місця проживання по [ADDRESS] , хоч проти цього не заперечує, наміру повертатись у м. Чернівці немає. На даний час у нього - позивача виникла необхідність у продажу вищевказаної квартири, оскільки він постійно проживаю на території Республіка Німеччина, повертатись на територію України наміру не має, квартирою вже тривалий час ніхто не користується, її технічний стан через відсутність догляду погіршується. Ніяких особистих речей відповідача в квартирі немає, оскільки він у вказаній квартирі жодного дня не проживав, участі в експлуатаційних витратах, оплаті квартплати та комунальних платежів він не приймав та не приймає. Жодних спроб вселитися в дане жиле приміщення з часу реєстрації, тобто з березня 2016 року, він не здійснював, оскільки забезпечений житлом в іншому населеному пункті. Перешкод в користуванні квартирою відповідачу він не чинить, він не проживає в ній та нею не користується виключно з власної ініціативи. Домовленості про збереження за ним права користування квартири на час його відсутності між нами не було. На даний час він позбавлений можливості вирішити з відповідачем питання про зняття його з реєстрації місця проживання в належній йому на праві особистої приватної власності квартири в позасудовому порядку, оскільки відповідач на даний час немає можливості приїхати до мі. Чернівці. А тому просив визнати відповідача такими, що втратив право на користування спірною квартирою. Відповідно до ч.4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст. 274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 грудня 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~\~ Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача звернулася до суду з письмовою заявою, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити, справу розглядати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив справу розглянути у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований в спірній квартирі, що підтверджується довідкою ПП «Регіон-Центр» від 12.04.2021 (а.с.15), дійсно не проживає в спірній квартирі з березня 2016 року, це підтверджується актом від 14.04.2921 ( а.с. 16). Спірна квартира належить на праві приватної власності позивачу, це підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, договором купівлі продажу, витягом про реєстрацію права власності на майно, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.7, 8-9, 10, 11-13 ), крім того факт його не проживання підтверджується заявою відповідача поданою до суду. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позов [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою квартирою [ADDRESS] підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved