Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина у вигляді права власності на: - земельну ділянку розміром 1,80 га, що знаходиться на території Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області, мас. [NUMBER], діл. [NUMBER], цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту про право власності на землю виданого на підставі рішення Нагірненської сільської ради Народних депутатів Ренійського району Одеської області від 22 липня 2004 року № 257А-2004, серії [NUMBER], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. За життя померла [PERSON] заповідального розпорядження не склала, тому спадкоємство здійснювалося за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач та відповідач. Інших спадкоємців або осіб, які мають обов'язкову частку у спадщині не має. На час відкриття спадщини позивач проживав разом з померлою. Через деякий час відповідач звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON], а позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 27 червня 2017 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Позивач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява від представника позивача - адвоката Златі Н.С., в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, відповідно до якої він просить розглянути справу за його відсутності та не заперечує проти задоволення позову. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, [INFO] померла мати позивача - [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина у вигляді права власності на: - земельну ділянку розміром 1,80 га, що знаходиться на території Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області, мас. [NUMBER], діл. [NUMBER], цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту про право власності на землю виданого на підставі рішення Нагірненської сільської ради Народних депутатів Ренійського району Одеської області від 22 липня 2004 року № 257А-2004, серії [NUMBER], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. За життя померла [PERSON] заповідального розпорядження не склала, тому спадкоємство здійснювалося за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач та відповідач. Інших спадкоємців або осіб, які мають обов'язкову частку у спадщині не має. На час відкриття спадщини позивач проживав разом з померлої. Через деякий час відповідач звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] А позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 27 червня 2017 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав суду копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на ім'я померлої [PERSON], а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, суд вважає, що надані суду документи у повному обсязі підтверджують право померлої [PERSON] на спірне спадкове майно, спадкоємцем якої є [PERSON], а тому позов має бути задоволено. На підставі викладеного та

Outcome: approved