Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому просять стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 48/10 від 21 квітня 2015 року в розмірі 14439,27 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 21.04.2015 року між Кредитною спілкою «[PERSON] Взаємодопомоги» (далі КС «[PERSON] Взаємодопомоги») та [PERSON] укладено кредитний договір № 48/10 на підставі якого він отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. Відповідно до графіку, наведеного в додатку до кредитного договору відповідач зобовязався першого числа кожного місяця повертати частинами кредит та сплачувати проценти за користування кредитом. Таким чином, кредит у повному обсязі мав бути сплачений до 15.04.2017 року (п. 2.3 додатку №1 кредитного договору). 21.04.2015 року в забезпечення виконання кредитного договору, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого відповідач [PERSON] поручилась за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором. У звязку з невиконанням відповідачем [PERSON] зобовязань за кредитним договором у нього утворилась заборгованість, яка добровільно не погашається, тому позивач був вимушений звернутися до суду з позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги визнали в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, 21.04.2015 року між КС «[PERSON] Взаємодопомоги» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 48/10, за умовами якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у сумі 15000,00 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник [PERSON] зобовязався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах зазначеного договору (а.с. 4,5). Згідно п.2.1 кредитного договору, кредит надається строком на 12 фактичних місяців від дати отримання позичальником. Пунктом 2.3 додаткового договору до кредитного договору встановлено, що позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до 15 квітня 2017 року (а.с.6). Відповідно до п. 3.1 кредитного договору плата за користування кредитом (проценти) становить 54 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту. 21.04.2015 року в забезпечення виконання кредитного договору, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого відповідач [PERSON] поручилась за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 48/10 від 21.04.2015 року (а.с. 8). У звязку з тим, що в період дії кредитного договору відповідач [PERSON] не дотримувався умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 17.06.2016 року, в нього перед позивачем за кредитним договором виникла заборгованість, яка складає 14439 грн. 27 коп., з яких: 10785,26 грн. заборгованість по кредиту, 3654,01 грн. заборгованість за відсотками (а.с. 5). Як вбачається з матеріалів справи відповідачу [PERSON] направлялася вимога № 99 від 20.04.2016 року про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором № 48/10 від 21.04.2015 року та відповідачу [PERSON] направлялося повідомлення-попередження № 100 від 20.04.2016 року про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором № 48/10 від 21.04.2015 року (а.с. 13,14). Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином та у встановлений термін у відповідності із умовами договору. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання є неприпустимо. Згідно ст. ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлено термін його виконання, то вона підлягає виконанню в цей строк. Відповідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності на неможливість виконання ним грошового зобовязання, на підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свогообов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушеннязобов'язанняборжником. Порукою можезабезпечуватисявиконаннязобов'язаннячастковоабо у повномуобсязі. Поручителем може бути одна особа абокількаосіб. Відповідно ч. 1,2 ст. 554 ЦК України уразіпорушенняборжникомзобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарніборжники, якщо договором поруки не встановленододаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором утому ж обсязі, що і боржник, включаючисплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодуваннязбитків, якщоінше не встановлено договором поруки. Згідно до \~ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. Враховуючи, що відповідач [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань в строки передбачені кредитним договором належним чином не виконав, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором № 48/10 від 21.04.2015 року в розмірі 14439,27 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved