Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що 08 вересня 2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], 19.09.2012 року. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що він з відповідачем не підтримує шлюбних відносин з лютого 2014 року, через різні погляди на життя та конфлікти, які виникали під час ведення сумісного побуту, він вважає, що їх шлюб розпався остаточно, відновлювати стосунки він наміру не має, збереження шлюбу вважає неможливим. Майновий спір між сторонами відсутній, у звязку з тим, що відповідач ухиляється від розірвання шлюбу у позасудовому порядку, він змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач правом на участь в судовому засіданні не скористався, надав заяву\~про розгляд справи за його відсутності та без застосування засобів технічної фіксації, на позовних вимогах наполягає, просив задовольнити позов. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується оголошенням про виклик на сайті судової влади, в судове засідання не зявився без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст.\~223, ст.\~280 ЦПК України. Вказані обставини дають суду право розглядати справу на підставі наявних доказів. У зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі з 08 вересня 2012 року, який зареєстрований Центрально-Міським районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 564 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: донька [PERSON], [INFO] (а.с. 3) та [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують з лютого 2014 року, проживають окремо, єдиного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що причиною розірвання шлюбу є те, що сторони на протязі шести років не ведуть сумісного побуту, проживають окремо, не бажає надалі підтримувати шлюбні відносини, а тому збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач до суду повторно не зявилася та свою думку щодо розірвання шлюбу не висловила. Майновий спір між сторонами відсутній, спір щодо проживання дітей також відсутній, що вказав у позові позивач, а відповідач доказів протилежного суду не надав. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2\~ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п. 10\~постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 рокупроголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Суд не застосовує положення\~ст. 111 Сімейного кодексу України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, подальше спільне проживання суперечить інтересам позивача. Позивач [PERSON] не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов*язані із зверненням до суду. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між сторонами, оскільки вони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди на життя, втратили почуття любові й поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені та поновлені бути не можуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved