Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про\~розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 18.02.1989 між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Ленінським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №93, серія свідоцтва про шлюб ІІІ-ВЛ №351892. Майже 4 роки тому сімейне життя почало поступово погіршуватись, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Кожен зі сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Причиною розпаду сімї є психологічна несумісність позивача з відповідачем, що зробило неможливим подальше спільне проживання. Постійні скандали, привели до того, що позивач втратила почуття любові та поваги до чоловіка. На день звернення до суду, ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено, позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, бо суперечить інтересам сторін, у звязку з чим просить розірвати шлюб з відповідачем. У судове засідання позивач не зявився. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за її відсутності, без фіксації судового процесу. Вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в\~судове засіданняне прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, письмових заперечень проти позову не надав, причини неявки суду невідомі. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст.114 Сімейного Кодексу України шлюб вважається припиненим з моменту набрання рішення про його розірвання, чинності. Відповідно до ст.115 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу здійснене за рішенням суду, має бути зареєстровано в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та Пономарьова (дошлюбне прізвище Черкашина) [PERSON], [INFO], уклали шлюб, який було зареєстровано 18.02.1989 Ленінським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №93, серія свідоцтва про шлюб ІІІ-ВЛ №351892. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі як не ведення спільного господарювання, небажання позивача надалі підтримувати сімейні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved