overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 23 січня 1993 року уклав шлюб з відповідачем. Сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Причиною розпаду сімї є різні погляди сторін на сімейне життя та шлюбно-сімейні стосунки. Шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2015 року, спільне господарство не ведеться. Примирення, на думку позивача, неможливе, оскільки шлюб суперечить його інтересам. Посилаючись на викладене, позивач просив про задоволення позову. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову. Відповідач до суду не зявився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням за зареєстрованим у встановленому законом місцем свого проживання. До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не зявився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів (свідоцтва про укладення шлюбу) у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 23 січня 1993 року. Сторони спільних дітей не мають. Причиною розпаду сімї є різні погляди сторін на сімейне життя. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Зазначене свідчить про розпад сімї сторін і неможливість їх спільного проживання в подальшому, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Гарантія особистої свободи та недоторканості також полягає і в тому, що ніхто не може бути змушений до спільного проживання з іншою особою та до збереження шлюбних відносин. \~ \~ \~ \~Оскільки позов\~підлягає задоволенню,\~то відповідно\~до ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягають\~стягненню понесенні\~останнім судові\~витрати по\~справі На підставі ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 24.07.1993 року уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розпаду сімї є різні погляди сторін на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2015 року, спільне господарство не ведеться. Примирення, на думку позивача, неможливе. Посилаючись на викладене, позивач просив про задоволення позову. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову. Відповідач до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином (рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням). До суду не надійшло заперечень проти позову. З огляду на те, що сторони повідомлені про час та місце розгляду справи, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів (копії свідоцтва про шлюб, копії свідоцтва про народження [PERSON]С.) у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 24.07.1993 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розпаду сімї є різні погляди сторін на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2015 року, спільне господарство не ведеться. Зазначене свідчить про розпад сімї сторін і неможливість їх спільного проживання в подальшому, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Гарантія особистої свободи та недоторканості також полягає і в тому, що ніхто не може бути змушений до спільного проживання з іншою особою та до збереження шлюбних відносин. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 24.10.2020 року уклав шлюб з відповідачем. Сторони дітей не мають. Причиною розпаду сім`ї є різні погляди сторін на сімейне життя та сімейні сварки. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Примирення, на думку позивача, неможливе. Посилаючись на викладене, позивач просив про задоволення позову. Процесуальні дії у справі та заяви сторін: Позов надійшов до суду 02.02.2021 року. 03.02.2021 року позовна заява була залишена без руху. 11.02.2021 року від позивача на виконання вимог ухвали про залишення позову без руху надійшли додаткові документи. Ухвалою від 11.02.2021 року було відкрите провадження у справі. 11.03.2021 року за заявою відповідача сторонам по справі був наданий строк на примирення в два місяці та провадження у справі було зупинене до закінчення строку на примирення. 12.05.2021 року у зв`язку із закінченням наданого судом строку на примирення провадження у справі було поновлене. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутність заперечень проти позову. Після розірвання шлюбу відповідач побажала повернутись на дошлюбне прізвище [PERSON] . Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів (свідоцтва про шлюб) у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 24.10.2020 року, дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені через різні погляди сторін на сімейне життя. Зазначене свідчить про розпад сім`ї сторін і неможливість їх спільного проживання в подальшому, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Гарантія особистої свободи та недоторканості також полягає і в тому, що ніхто не може бути змушений до спільного проживання з іншою особою та до збереження шлюбних відносин. На підставі ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 24 липня 2013 року уклав шлюб з відповідачем. Сторони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розпаду сім`ї є втрата почуття любові та взаємоповаги один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Примирення, на думку позивача, неможливе. Відповідач відмовляється від розірвання шлюбу в органах державної реєстрації. Посилаючись на викладене, позивач просив про задоволення позову. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів (свідоцтва про шлюб) у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 24 липня 2013 року. Сторони спільних дітей не мають. Причиною розпаду сім`ї є втрата почуття любові та взаємоповаги один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Зазначене свідчить про розпад сім`ї сторін і неможливість їх спільного проживання в подальшому, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Гарантія особистої свободи та недоторканості також полягає і в тому, що ніхто не може бути змушений до спільного проживання з іншою особою та до збереження шлюбних відносин. Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 25 липня 1975 року уклав шлюб з відповідачем. Сторони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розпаду сім`ї є різні погляди сторін на сімейне життя. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 1994 року, спільне господарство не ведеться. Примирення, на думку позивача, неможливе. Позивач фактично створив іншу сім`ю. Посилаючись на викладене, позивач просив про задоволення позову. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлялася шляхом публікації оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів (свідоцтва про шлюб) у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 25 липня 1975 року. Сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Причиною розпаду сім`ї є різні погляди сторін на сімейне життя. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться протягом тривалого часу. Зазначене свідчить про розпад сім`ї сторін і неможливість їх спільного проживання в подальшому, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Гарантія особистої свободи та недоторканості також полягає і в тому, що ніхто не може бути змушений до спільного проживання з іншою особою та до збереження шлюбних відносин. \~ \~ \~ \~Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 26.02.2011 року уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони дітей не мають. Причиною розпаду сімї є те, що вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Не ведуть спільного домашнього господарства, стали чужими людьми. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Відповідач не погоджується на розірвання шлюбу в органах РАГСу. Примирення, на думку позивача, неможливе, оскільки шлюб суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити їй прізвище [PERSON]. Посилаючись на викладене, позивач просив про задоволення позову. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову. Відповідач до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням. До суду не надходив відзив на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не зявився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів (свідоцтва про шлюб) у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 26.02.2011 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Причиною розпаду сімї є те, що вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Зазначене свідчить про розпад сімї сторін і неможливість їх спільного проживання в подальшому, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам однієї із сторін, що відповідно до ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Гарантія особистої свободи та недоторканості також полягає і в тому, що ніхто не може бути змушений до спільного проживання з іншою особою та до збереження шлюбних відносин. \~ \~ \~ \~Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 26.06.2012 року уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї є різні погляди сторін на сімейне життя. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Примирення, на думку позивача, неможливе. Посилаючись на викладене, позивач просив про задоволення позову. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову. Від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Після розірвання шлюбу відповідач бажала отримати дошлюбне прізвище [PERSON] . Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб і відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів (свідоцтва про шлюб; копій свідоцтв про народження дітей) у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 26.06.2012 року, мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені через різні погляди сторін на сімейне життя. Зазначене свідчить про розпад сім`ї сторін і неможливість їх спільного проживання в подальшому, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Гарантія особистої свободи та недоторканості також полягає і в тому, що ніхто не може бути змушений до спільного проживання з іншою особою та до збереження шлюбних відносин. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по справі. При цьому, оскільки позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, то відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивачу має бути повернено з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В даному випадку позивач при зверненні до суду з позовом за квитанцією №N1F443398M від 19.01.2021 року сплатив 908 грн, отже позивачу з державного бюджету має бути повернуто 454 грн. На підставі ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 26.12.2000 року уклав шлюб з відповідачем. Дочка сторін досягла повноліття. Причиною розпаду сім`ї є різні погляди сторін на сімейне життя. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Примирення, на думку позивача, неможливе. Посилаючись на викладене, позивач просив про задоволення позову. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення з відміткою, що відповідач за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання відсутній, тому він відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів (свідоцтва про шлюб) у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 26.12.2000 року. Шлюбні відносини між сторонами припинені через різні погляди сторін на сімейне життя. Зазначене свідчить про розпад сім`ї сторін і неможливість їх спільного проживання в подальшому, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Гарантія особистої свободи та недоторканості також полягає і в тому, що ніхто не може бути змушений до спільного проживання з іншою особою та до збереження шлюбних відносин. \~ \~ \~ \~Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 28.07.2017 року уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї є втрата довіри один до одного та різні погляди сторін на сімейне життя. Шлюбні відносини між сторонами припинені, проживають окремо. Примирення, на думку позивача, неможливе. Посилаючись на викладене, позивач просив про задоволення позову. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову. Від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за її відсутності, після розірвання шлюбу відповідач побажала залишити прізвище [PERSON] . Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб і відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів (свідоцтва про шлюб; копії свідоцтва про народження дитини) у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 28.07.2017 року, мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені через є втрату довіри один до одного та різні погляди сторін на сімейне життя. Зазначене свідчить про розпад сім`ї сторін і неможливість їх спільного проживання в подальшому, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Гарантія особистої свободи та недоторканості також полягає і в тому, що ніхто не може бути змушений до спільного проживання з іншою особою та до збереження шлюбних відносин. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. \~ \~ \~ \~Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по справі. При цьому, оскільки позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, то відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивачу має бути повернено з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, за такого позивачу з державного бюджету має бути повернуто 454 грн. На підставі ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 28 вересня 1996 року уклав шлюб з відповідачем. Сторони мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є різні погляди сторін на сімейне життя та несумісність характерів. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Примирення, на думку позивача, неможливе, оскільки шлюб суперечить його інтересам. Посилаючись на викладене, позивач просив про задоволення позову. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову. Відповідач до суду не зявилася, про час слухання справи повідомлялася рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення з відміткою, що відповідач за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання відсутня, тому вона відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленою). До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не зявився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів (свідоцтва про укладення шлюбу, копії свідоцтва про народження дитини, Витягу з Єдиного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, світлокопій паспортів громадянина України) у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 28 вересня 1996 року. Сторони мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є різні погляди сторін на сімейне життя. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Зазначене свідчить про розпад сімї сторін і неможливість їх спільного проживання в подальшому, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам однієї із сторін, що відповідно до ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Гарантія особистої свободи та недоторканості також полягає і в тому, що ніхто не може бути змушений до спільного проживання з іншою особою та до збереження шлюбних відносин. \~ \~ \~ \~Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по справі На підставі ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved