Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 14 травня 2008 року між АКБ «Форум», правонаступником якого э ПАТ «Банк Форум» та відповідачем був укладений кредитний договір № 0075/08/08-N, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 68 100, 00 дол. США на строк користування кредитними коштами до 13 травня 2019 року зі сплатою 12, 5 % річних за користування кредитом. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором відповідно до іпотечного договору від 14 травня 2008 року. Укладеного між [PERSON], АКБ «Форум» прийнято в іпотеку однокімнатну квартиру [ADDRESS], що належить на праві приватної власності відповідачу. Однак, у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, у нього утворилась прострочена заборгованість, яка станом на 27 березня 2014 року складає 637 182, 96 грн., з яких: 84 693, 04 грн. - прострочена заборгованість з повернення тіла кредиту; 486 374, 45 грн. - прострочена заборгованість з повернення кредитних коштів; 49 929, 53 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками; 5 155, 48 грн. - поточна заборгованість з сплати нарахованих відсотків; 11 030, 47 грн. - пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за період з 27 березня 2013 року по 26 березня 2014 рік. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредитів, ПАТ «Банк Форум» просить суд стягнути вищевказану заборгованість за кредитним договором № 0075/08/08-N від 14 травня 2008 року за рахунок предмета іпотеки. Представник ПАТ «Банк Форум» у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу в заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, був сповіщений про розгляд справи належним чином за місцем його реєстрації згідно вимог ст. 74 ЦПК України, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав та про причини неявки суд не повідомляв. У відповідності до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. У відповідності до п. 116 цих Правил, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. П. 119 Правил передбачено, що після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення вважаються такими, що не вручені, поштові перекази - не виплачені. Невручені поштові відправлення зберігаються об'єктом поштового зв'язку до закінчення шестимісячного строку з дня прийняття їх для пересилання, невиплачені поштові перекази - протягом трьох років з дня прийняття їх для пересилання. Протягом зазначеного строку відправник/адресат може звернутися до оператора поштового зв'язку щодо одержання такого поштового відправлення, коштів за таким поштовим переказом. До суду повернулось поштове повідомлення форми Ф-119 від 25 червня 2014 року за спливом строку зберігання, що свідчить про те, що відповідач до операторів поштового зв'язку не звертався. Вищевикладене свідчить про недобросовісне виконання процесуальних обов'язків [PERSON], тому суд вважає, що останній про розгляд справи був сповіщений належним чином. У зв'язку з цим, суд вважає за можливе, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, та зі згоди представника позивача, провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 травня 2008 року між АКБ «Форум», правонаступником якого э ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0075/08/08-N, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 68 100, 00 дол. США на строк користування кредитними коштами до 13 травня 2019 року зі сплатою 12, 5 % річних за користування кредитом. Відповідно до п. 2.3. та 2.7. кредитного договору, в редакції додаткового договору №3 до нього, яка підписана між сторонами 28 липня 2010 року, віповідач зобовязався щомісячно до 20 числа місяця наступного за розрахунковим повертати частково кредит в сумі не менше нід 811, 00 дол. США та сплачувати проценти нараховані виходячи з залишку суми кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором відповідно до іпотечного договору від 14 травня 2008 року. Укладеного між [PERSON], АКБ «Форум» прийнято в іпотеку однокімнатну квартиру [ADDRESS], що належить на праві приватної власності відповідачу на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 14 травня 2008 року за реєстровим №590. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Також судом встановлено, що АКБ «Форум» належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором № 0075/08/08-N від 14 травня 2008 року, надавши [PERSON] суму кредиту у визначеному договором розмірі, що підтверджується відповідною заявою на отримання готівки №2134176 від 14 травня 2008 року. В свою чергу [PERSON] зобов'язання за кредитним договором не виконував неналежним чином, внаслідок чого у нього утворилась прострочена заборгованість, яка станом на 27 березня 2014 року складає 637 182, 96 грн., з яких: 84 693, 04 грн. - прострочена заборгованість з повернення тіла кредиту; 486 374, 45 грн. - прострочена заборгованість з повернення кредитних коштів; 49 929, 53 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками; 5 155, 48 грн. - поточна заборгованість з сплати нарахованих відсотків; 11 030, 47 грн. - пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за період з 27 березня 2013 року по 26 березня 2014 рік, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому згідно ст. 1048 ЦК України. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 2.2 іпотечного договору у разі настання випадків, передбачених кредитним та іпотечним договором як неповне чи несвоєчасне повернення кредиту чи сплати процентів та неустойки іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 5.4 договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 6 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно п. 9 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Позивач направляв відповідачу вимогу від 20 березня 2014 року за №213-2800 про усунення порушень кредитного договору та попередив [PERSON] як іпотекодавця про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі не усунення даних порушень. Однак відповідач вимоги Банку не виконав. Судом встановлено також, що дійсний позов не підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки у судовому засіданні не доведено, що предмет іпотеки, а саме: квартира [ADDRESS], використовується [PERSON] як місце постійного проживання, а згідно відповіді Центрального адресного бюро м. Одеси він зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що не є предметом іпотеки наданим для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором. Тому позовні вимоги Банку про звернення стягнення на предмет іпотеки у вигляді однокімнатної квартири [ADDRESS] є обґрунтованими. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, у судовому засіданні доведено, що у зв'язку зі звільненням позивача від сплати судового збору на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», витрати по сплаті судового збору у розмірі 243, 60 грн. відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» є обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved