Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на проживання та зняття з реєстрації. Як на підставу своїх вимог посилається на те, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі посвідченого нотаріально договору купівлі-продажу від 17.02.2016 року НВС № 174183. Однак, після придбання квартири позивачу стало відомо, що у квартирі залишився зареєстрованим [PERSON] - колишній чоловік одного з продавців квартири - [PERSON], яка з 2013 року проживає у [ADDRESS]. На момент підписання договору купівлі-продажу відповідач права власності на частку у квартирі не мав, не проживав у ній, а зі слів представника за довіреністю іншого продавця [PERSON] - [PERSON] (рідної сестри [PERSON], відповідач з 1994 року не проживає у вказаній квартирі. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано у 2010 році в судовому порядку. Отже припинивши проживання у зазначеній квартирі, відповідач втратив право на проживання у цьому житлі. Водночас, він позбавлений і права на реєстрацію у зазначеній квартирі. Відсутність відповідача у межах Закарпатської області протягом тривалого період унеможлює надіслання ним відповідачеві письмової вимоги про необхідність зняття його з реєстрації у добровільному порядку. Відсутність відповідача у квартирі протягом тривалого періоду часу можуть підтвердити [PERSON], мешканка [ADDRESS] та [PERSON], мешканка квартири [ADDRESS], які можуть бути запрошені до суду у якості свідків. Наявність реєстрації [PERSON] у квартрі позивача створює йому незручності і впливає на розмір оплати за вивезення твердих відходів, розрахунок якої залежить від кількості зареєстрованих у квартирі осіб. Щоб не платити за послуги ТОВ «АВЕ» за відповідача, які йому фактично не надаються, доведеться кожного разу складати акт про його відсутність спеціалізованим житлово-експлуатаційним підприємством і подавати цей акт до ТОВ «АВЕ». Крім того, у позивача виникають побоювання, що відповідач може проявити у майбутньому якийсь інтерес до квартири, яку позивач придбав на законних підставах. А тому на підставі вищенаведеного просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та зняти його з реєстрації. У судовому засіданні позивач та його представник надали пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві, просили суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить оголошення про виклик до суду в газеті «Новини Закарпаття» № 103 (4568) від 13 вересня 2016 року, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі, на підставі договору купівлі-продажу від 17.02.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Журкі О.Т. та зареєстрованого в реєстрі за № 247, [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS]. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.02.2016 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві власності в цілому. Як вбачається з довідки ЖРЕР № 2 від 04.04.2016 року № 985, в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстрований, але не проживає з 2006 року, [PERSON] Згідно акту перевірки дотримання паспортного режиму (для надання субсидії) № 85 від 04.04.2016 року, складеного комісією в складі паспортистки та майстра дільниці в присутності свідків - мешканців квартир [ADDRESS] та затвердженого директором ТОВ «Підзамок», в квартирі за адресою: [ADDRESS] знаходився [PERSON], в квартирі також зареєстрований [PERSON]. але за словами [PERSON] не проживає з 2006 року. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не являється членом сім»ї позивача. Реєстрація у будинку відповідача [PERSON] створює для позивача додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, не дозволяє йому розпоряджатися своїм будинком на власний розсуд, чим обмежує законні права позивача. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положенням частини першої статті 321 та статті 391 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. А тому, суд враховуючи, що квартира [ADDRESS] належить позивачу на праві власності, в такій зареєстрований але не проживає [PERSON], що обмежує законні права позивача щодо користування та розпорядження належною йому квартирою, вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved