Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, де є третя особа, про зменшення розміру аліментів на дитину, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що з позивача на користь відповідача стягуються аліменти, у зв'язку із продовженням останньою навчання у вищому навчальному закладі. Наразі у родині позивача змінився матеріальний стан, зокрема зменшився дохід родини, через припинення підприємницької діяльності позивача, а також припинення надання матеріальної допомоги у зв'язку з доглядом за дитиною його дружини. Разом з тим, у позивача продовжують існувати кредитні зобов'язання, позивач вимушений один утримувати двох малолітніх дітей, один з яких є інвалідом та дружину, яка на даний час є безробітною. У зв'язку з вище зазначеними обставинами, позивач вимушений просити фінансової допомоги у знайомих та друзів, оскільки власного доходу не вистачає на утримання родини та виконання фінансових зобов'язань, отже позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав за підстав наведених вище та пояснив, що середній дохід позивача складає на місяць приблизно 5000 грн., в свою чергу відповідач навчаючись у вищому навчальному закладі отримує стипендію, а також працювала та отримувала дохід. Відповідач позов не визнала та пояснила, що за рішенням суду з позивача на її користь стягуються аліменти у зв'язку із продовженням нею навчання. Так, позивач кожного місяця сплачує по 650 грн. Обставини, на які посилається позивач, наявність двох дітей, наявність фінансових зобов'язань, зокрема виплата кредиту за придбану квартиру, а також те, що дружина позивача наразі не працює, не можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки дружина позивача будучи повнолітньою особою, може працевлаштуватися, а фінансові зобов'язання позивача виникли набагато раніше ніж судом було постановлено рішення про стягнення аліментів. Третя особа також просила відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що розмір сплачуваних аліментів позивача 650 грн., не є значним і таким, що може істотною мірою вплинути на фінансовий стан його сім'ї. Крім того, відповідно до рішення суду про стягнення аліментів визначено, що позивач має сплачувати на користь відповідача аліменти не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на працездатну особу, що на даний час становить 480 грн. Отже, зважаючи на те, що позивач сплачує 650 грн., щомісячно, тобто виходячи з доходу 5000 грн., що є 1/8 частина різниця між 650 грн. та 480 грн. складатиме 170 грн., що на думку третьої особи не може вплинути на покращення матеріального стану у родині позивача. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 17.12.2015 року на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва з позивача на користь відповідач на її утримання у зв'язку з продовженням навчання стягуються аліменти в розмірі 1/8 частина від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на працездатну особу, що місячно /а.с. 4, 5/. При визначенні розміру аліментів судом було враховано, що позивач має на утриманні двох дітей, один з яких є інвалідом ІІ групи з дитинства. В судовому процесі не оспорювалось те, що позивач щомісячно сплачує на користь відповідача 650 грн. З пояснень представника позивача вбачається, що дохід позивача становить наразі 5000 грн., що не спростовано в судовому засіданні, отже 1/8 частина становить 625 грн. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік», розмір прожиткового мінімуму на працездатну особу становить 1600 грн. з січня 2017 року. Таким чином, виходячи з доходу відповідача, мінімальний розмір аліментів 30%, які підлягають сплаті відповідно до закону та рішення суду, становить 480 грн. щомісячно, що на 170 грн. перевищує суму аліментів, яку на даний час сплачує позивач. Позивач просить зменшити розмір аліментів до 1/30 частини заробітку (доходу), що становить 10% від прожиткового мінімуму, зважаючи на той дохід, який на даний час отримує позивач, проте як зазначено вище аліментні зобов'язання не можуть бути меншими за 30% від прожиткового мінімуму на працездатну особу. Крім того, суд вважає, що наявність у відповідача фінансових зобов'язань перед банківською установою, а також тимчасова не працевлаштованість дружини останнього, припинення його додаткової діяльності як фізичної особи підприємця, у даному випадку не можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки сума у 170 грн. не є значною і такою, що об'єктивно вплине на покращення фінансового стану позивача. Також, суд звертає увагу на те, що непрацевлаштованість дружини позивача на даний час є тимчасовим явищем, зважаючи на те, що остання має значний трудовий стаж роботи, зокрема з 1993 року. Оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, є необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed