Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в шлюбі з відповідачем перебуває з 23 листопада 2002 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №141. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними не склалися, оскільки вони з відповідачем зрозуміли, що мають різні погляди на сімейне життя та побудову сімейних стосунків, внаслідок чого між ними часто виникали сварки та непорозуміння, у зв'язку з чим з січня 2012 року вони припинили сімейно-шлюбні стосунки, проживають окремо. Вважає, що зберегти сім'ю неможливо, а подальше формальне перебування у шлюбі суперечить інтересам кожного з них та моральним засадам суспільства. Спір про спільне майно, місце проживання дітей, які проживають з нею, відсутній, а питання стягнення аліментів буде вирішуватися в разі необхідності за окремим позовом. Позивачка, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, надавши суду письмову заяву (а.с.17), за якою просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та в разі неявки відповідача не заперечувала проти розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.13,15-16), у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, як не надав і будь-яких заперечень щодо позову та доказів, які їх обґрунтовують. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за згодою позивачки в порядку заочного провадження відповідно до вимог ст.224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 105, 112 Сімейного кодексу України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 листопада 2002 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №141 (а.с.5), в період якого у них народились двоє неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). Спільне життя в сім'ї не склалося через різні погляди на сімейне життя та побудову сімейних стосунків, внаслідок чого між ними часто виникали сварки та непорозуміння, у зв'язку з чим з січня 2012 року вони припинили сімейно-шлюбні стосунки, проживають окремо. На день розгляду справи судом сторони мір до збереження сім'ї не приймали і зберігати сім'ю не бажають, про що свідчить подана позивачкою до суду письмова заява щодо вирішення питання про розірвання шлюбу (а.с.17) та відсутність заперечень від відповідача. Спір про спільне майно, місце проживання дітей, які після припинення сімейно - шлюбних відносин проживають з позивачкою, та їх утримання на день розгляду справи судом відсутній, а вразі необхідності в подальшому буде вирішено за окремим позовом. За таких підстав суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивачки, так і неповнолітніх дітей, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст.105, 112 Сімейного Кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved