Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, відновлення її попереднього стану посилаючись на те, що 23.01.2018 року до Чернівецької міської ради надійшов лист Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про усунення порушення земельного законодавства у зв'язку із вжиттям усіх можливих заходів адміністративного впливу до [PERSON] Так, 05.10.2017 року Головним управлінням Держгеокадастру в Чернівецькій області складено акт №241 перевірки дотримання вимог земельного законодавства, відповідно до якого встановлено, що [PERSON] використовує земельну ділянку, орієнтовною площею 0,0180 га за адресою: [ADDRESS] із земель запасу м. Чернівці. Категорія земель: землі житлової та громадської забудови. Самовільне зайняття здійсненне шляхом встановлення відповідачем тимчасових дерев'яних споруд та складування будівельних відходів, дощок. Цього ж дня Головним управлінням Держгеокадастру в Чернівецькій області [PERSON] видано припис за №00107, складено протокол №00111 про адміністративне правопорушення та акт обстеження земельної ділянки №88. 13.10.2017 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №110 від 13.10.2017 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., який він 26.10.2017 року сплатив. Також, Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області листом від 13.10.2017 року було запропоновано відповідачу добровільно сплатити шкоду заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки у сумі 2758,42 грн. Завдана шкода добровільно відшкодована [PERSON] 11.12.2017 року Головним управлінням Держгеокадастру в Чернівецькій області складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №353, відповідно до якого [PERSON] не виконав умови припису посадової особи від 05.10.2017 року за №00107 щодо усунення порушення земельного законодавства за адресою: [ADDRESS], чим порушено вимоги ст. 188-5 КУпАП. Головним управлінням Держгеокадастру в Чернівецькій області 11.12.2017 року [PERSON] видано припис за №00164 та складено протокол №00173 про адміністративне правопорушення, а також винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №168, якою визнано винним [PERSON] та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., який ним добровільно було сплачено. 16.01.2018 року складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №399, відповідно до якого [PERSON] не виконав умови повторного припису посадової особи від 11.12.2017 року за №00164 щодо усунення порушення земельного законодавства за адресою [ADDRESS]. Порушення законодавства не усунуто. Відповідач незаконно продовжує самовільно займати земельну ділянку, яка знаходиться у [ADDRESS], чим порушує державні інтереси в сфері земельних відносин. Зайнята відповідачем земельна ділянка відповідно до вимог ст.212 ЗК України підлягає поверненню власнику з приведенням її у придатний для використання стан шляхом звільнення земельної ділянки від пересувної тимчасової споруди та від будівельних матеріалів. А тому просив зобов'язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0180 га в [ADDRESS] шляхом демонтажу тимчасових дерев'яних споруд та вивезення будівельних відходів, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, а також не заперечує щодо винесення заочного рішення. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду письмові пояснення, в яких вважав позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, а тому, суд вважає, за можливе розглянути справу за його відсутності та постановити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст.247 ЦПК України, суд вважає, за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що 05.10.2017 року Головним управлінням Держгеокадастру в Чернівецькій області складено акт №241 перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельна ділянка (а.с.8-11), відповідно до якого у результаті перевірки встановлено, що [PERSON] використовує земельну ділянку, орієнтовною площею 0,0180 га за адресою: [ADDRESS] із земель запасу м. Чернівці. Категорія земель: землі житлової та громадської забудови. Самовільне зайняття здійсненне шляхом встановлення відповідачем тимчасових дерев'яних споруд та складування будівельних відходів, дощок. 05.10.2017 року Головним управлінням Держгеокадастру в Чернівецькій області [PERSON] видано припис за №00107 (а.с.12), складено протокол №00111 про адміністративне правопорушення (а.с.13) та акт обстеження земельної ділянки №88. 13.10.2017 року Головним управлінням Держгеокадастру в Чернівецькій області винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №110 (а.с.15), відповідно до якої відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., який відповідно до копії квитанції №8 від 26.10.2017 року (а.с.15-а) було сплачено відповідачем. Листом Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 13.10.2017 року (а.с.16, 17) запропоновано відповідачу [PERSON] добровільно сплатити шкоду, заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки у сумі 2758,42 грн. Завдана шкода добровільно відшкодована [PERSON], що підтверджується копією квитанції №7 від 26.10.2017 року (а.с.16-а). 11.12.2017 року Головним управлінням Держгеокадастру в Чернівецькій області складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки №353 (а.с.18), в результаті перевірки встановлено, що [PERSON] не виконав умови припису посадової особи від 05.10.2017 року за №00107 щодо усунення порушення земельного законодавства за адресою: [ADDRESS], чим порушено вимоги ст. 188-5 КУпАП. 11.12.2017 року Головним управлінням Держгеокадастру в Чернівецькій області [PERSON] видано припис за №00164 (а.с.19), складено протокол №00173 про адміністративне правопорушення (а.с.20), а також винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №168 (а.с.21), відповідно до якої відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-5 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., який відповідачем було добровільно сплачено, що підтверджується копією квитанції №103 від 17.01.2018 року (а.с.21-А). Головним управлінням Держгеокадастру у Чернівецькій області 16.01.2018 року складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки №399 (а.с.22), відповідно до якого в результаті перевірки встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав умови повторного припису посадової особи від 11.12.2017 року за №00164 щодо усунення порушення земельного законодавства за адресою: [ADDRESS]. 23.01.2018 року до Чернівецької міської ради надійшов лист Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про усунення порушення земельного законодавства №0-24-0.46-256/2-18 від 17.01.2018 року (а.с.7) у зв'язку із вжиттям усіх можливих заходів адміністративного впливу до [PERSON] Відповідно до ст.13 Конституції України земля є об'єктом власності Українського народу, від імені якого права власності здійснюють органи державної влади та місцевого самоврядування. Згідно зі ст. 84 ЗК України в державній власності перебувають усі землі України, за винятком комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається та реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, Київської та Севастопольської міської Ради, районних державних адміністрацій у відповідності до закону. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Статтею 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Єдиною підставою для громадян та юридичних осіб набуття права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Суд вважає, що невиконання відповідачем [PERSON] вимог земельного законодавства порушує інтереси держави в особі Чернівецької міської ради, яка в даному випадку незаконно позбавлена можливості ефективно та виключно в інтересах територіальної громади міста розпоряджатися землями міста Чернівці. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Статтею 187 ЗК України визначено, що контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», серед основних завдань державного контролю за використанням та охороною земель є забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель здійснює спеціально уповноважений орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів. У відповідності до ст.10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» до повноважень державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель відноситься, зокрема, можливість безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель, складати акти перевірок. Згідно з ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст.212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Таким чином, суд вважає, що зайнята відповідачем [PERSON] земельна ділянка відповідно до вимог ст. 212 ЗК України підлягає поверненню власнику з приведенням її у придатний для використання стан шляхом звільнення земельної ділянки від пересувної тимчасової споруди та від будівельних матеріалів. Відповідно до п. «б» ст. 211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази, суд вважає, відповідач [PERSON], не набувши у встановленому Земельним кодексом України порядку права користування земельною ділянкою площею 0,0180 га по [ADDRESS], безпідставно та неправомірно користується вказаною земельною ділянкою, а тому суд приходить до висновку про необхідність зобов'язання відповідача звільнити вказану ділянку шляхом демонтажу тимчасових дерев'яних споруд та вивезення будівельних відходів, задовольнивши позовні вимоги. Оскільки позовні вимоги задоволено, то відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved