Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, з урахуванням його уточнень, в якому просить розірвати трудовий договір , укладений між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «АА «ЕНД БІР КОМПАНІ», на підставі статті 38 КЗпП України (за власним бажанням), з дня набрання рішенням по цивільній справі законної сили; зобов,язати відповідача звільнити позивача з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «АА «ЕНД БІР КОМПАНІ» з дня набрання рішенням по цивільній справі законної сили. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він відповідно до рішення загальних зборів ТОВ «АА «ЕНД БІР КОМПАНІ» 26.09.2016 року прийнятий на посаду директора компанії . Засновником компанії є відповідач . В і017 року відповідач забрав у позивача печатку підприємства , статутні документи ,та інші документи товариства та зник. Після цього позивач прийняв рішення звільнитися з посади директора компанії та 19.09.2017 року направив на відому йому адресу реєстрації відповідача заяву про своє звільнення за власним бажанням . У зв,язку з тим, що відповідач - засновник товариства відсутній за місцем , яке вказано у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб , фізичних осіб підприємців та громадських формувань ([ADDRESS]) , таким чином не може провести загальні збори товариства , розглянути заяву позивача про звільнення з посади директора товариства , що є порушенням права позивача на вільний вибір праці. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2017 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито. 14 листопада 2017 року позовну заяву залишено без руху, оскільки позивачем не конкретизовані позовні вимоги , які повинні відповідати вимогам ст.. 16 ЦК України. 17 листопада 2017 року позивачем до суду подано уточнену позовну заяву. В судове засідання позивач не з»явився, надав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з,явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. \~ Стаття 2 КЗпПУ\~встановлює, що право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. \~\~\~\~ Відповідно до ст.51\~КЗпПУ, \~Держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України вільний вибір виду діяльності. Відповідно до положень ч.1\~ст.43 Конституції України\~, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку вільно обирає, або на яку вільно погоджується. Судом встановлено, що позивач працює на посаді керівника - директора ТОВ «АА «ЕНД БІР КОМПАНІ» з 26.09.2016 року . Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб , фізичних осіб підприємців та громадських формувань засновником ТОВ «АА «ЕНД БІР КОМПАНІ» (місцезнаходження: м. Харків, пр.. Московський, 197 кім. 3) є відповідач [PERSON] Рафік огли, який мешкає: [ADDRESS]. Матеріалами справи встановлено, що позивач 19.06.2017 р. надіслав відповідачу заяву про звільнення його з займаної посади за власним бажанням , відповідно до ст.. 38 КЗпП України. Також встановлено, що питання про звільнення позивача з посади директора ТОВ «АА «ЕНД БІР КОМПАНІ» не вирішено та позивачем його заява не відкликана. Відповідно дост. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Статтею 38 КЗпП України\~, передбачено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Таким чином роботодавець або уповноважений ним орган зобов'язаний розірвати трудові відносини в певний строк, зазначений у заяві, і видати наказ, у якому причини й дата звільнення мають бути чітко сформульовані. Відповідно до ст.ст.12,13ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 7 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) що обґрунтовують вимоги заперечення учасників справи , та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 76-77 ЦПК України). Згідно із ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення,ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з,ясованих обставин , на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні (ст.263 ЦПК України). Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи . Предметом доказування є обставини , що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку , що позовні вимоги позивача про зобов,язання звільнення його з посади директора ТОВ «АА «ЕНД БІР КОМПАНІ» задоволенню не підлягає, оскільки в даному випадку суд має можливість захистити порушене право позивача шляхом визнання трудових відносин позивача відповідно до ст. 38 КЗпП України припиненими, а така вимога позивачем не заявлена. Вимоги позивача пророзірвання за власним бажанням, на підставі ст. 38 КЗпП Украї\-ни, трудового договору, укладеного між учасниками справи задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження даних позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed