Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири в сумі 27\~016,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником Ѕ частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.03.2009 р. № 22178883 та Договором купівлі-продажу ВМВ № 637160 від 18.02.2009 р. Відповідач [PERSON] проживає поверхом вище у квартирі [ADDRESS] того ж будинку. У 2017 року позивач [PERSON] виявив характерні пошкодження від залиття в приміщеннях квартири [ADDRESS] . Згідно з актом дільниці № 2 КП ЖКС «Фонтанський» від 25.02.2019 р., причиною залиття є пошкодження перекриття до нижче розташованої квартири [ADDRESS] та її умисне залиття рідиною на протязі декількох років власником квартири [ADDRESS] , [PERSON] . Згідно з висновком № 25/2019 від 17.07.2019 р., складеним судовим експертом вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для усунення пошкоджень, спричинених залиттям приміщень квартири [ADDRESS] становить - 27 016,00 гривень. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.10.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити та додатково зазначив, що відповідач добровільно відмовляється відшкодувати збитки, тому позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завданої внаслідок залиття квартири в сумі 27\~016,00 грн. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечувала, вказувала на свою невинуватість. Підтвердила, що дійсно заливала воду у щілину в перекритті, але вважає, що робила ще з вини саме позивача, тому як з його квартири продуває протяг. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником Ѕ частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.03.2009 р. № 22178883 та Договором купівлі-продажу ВМВ № 637160 від 18.02.2009 р. Відповідач [PERSON] проживає поверхом вище у квартирі [ADDRESS] того ж будинку. У 2017 року позивач [PERSON] виявив характерні пошкодження від залиття в приміщеннях квартири [ADDRESS] . Згідно з актом дільниці № 2 КП ЖКС «Фонтанський» від 25.02.2019 р., причиною залиття є пошкодження перекриття до нижче розташованої квартири [ADDRESS] та її умисне залиття рідиною на протязі декількох років власником квартири [ADDRESS] , [PERSON] . Згідно з висновком № 25/2019 від 17.07.2019 р., складеним судовим експертом Чорною Ю.П. вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для усунення пошкоджень, спричинених залиттям приміщень квартири [ADDRESS] , визначена до вимог ДТСУ складає (з урахуванням ПДВ) - 27 016,00 гривень. Факт завданої майну [PERSON] шкоди підтверджується даними Акту дільниці № 2 КП ЖКС «Фонтанський» від 25.02.2019 р. та висновком судового експерта № 25/2019 від 17.07.2019 р. 02.09.2019 року з метою вирішення зазначеної вище ситуації, представником [PERSON] була направлена скарга до КП ЖКС «Фонтанський». 03.09.2019 року КП ЖКС «Фонтанський» надало відповідь № 01-08/1807, в якій було зазначено, що у компетенцію підприємства не входить вирішення спірних, конфліктних питань між мешканцями. З мешканцем квартири [ADDRESS] проведена бесіда з питання правил користування приміщеннями житлових будинків, а так само роз`яснено ст. 151 Житлового кодексу України, де вказано, що громадяни, які є власниками житлового будинку (квартири), зобов`язані забезпечити кого збереження, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, а так само містити в порядку прибудинкову територію. За частиною 1\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2\~ст.77 ЦПК України\~визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 2\~ст. 78 ЦПК України\~визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 322 ЦК України\~передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 151 ЖК УРСР\~громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені\~Цивільним кодексом. Частиною 2\~статті 383 ЦК України\~встановлено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Згідно з пунктом 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Kабінету Mіністрів України від 08 жовтня 1992 року №572, власники квартир, наймачі та орендарі зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримуватись правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла. Частиною 3\~статті 386 ЦК України\~передбачено, що власник, права якого порушенні, має право на відшкодування заданої йому майнової та моральної шкоди. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими\~наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207, передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку №4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. За змістом\~статті 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до частини першої\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга\~статті 1166 ЦК України). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2\~постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Відповідач не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що факт завдання шкоди [PERSON] знайшов своє підтвердження у суді, відповідачем не доведена відсутність вини останньої у її спричиненні, тому суд вважає стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування завданої матеріальної шкоди, в розмірі 27\~016,40 грн., та на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~768,00 гривень сплаченого судового збору.

Outcome: approved