Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту б/н від 10.06.2010 року у сумі 55698 гривень 56 копійок та судових витрат. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 10 червня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Умови договору відповідач належним чином не виконав, у зв'язку із чим утворилась заборгованість перед банком, яка станом на 05.12.2014 року становить 55698,56 гривень. Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі, одночасно в заяві міститься прохання про ухвалення заочного рішення у зв'язку з повторною неявкою відповідачки. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає, що причини неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, не є поважними, в зв'язку з чим, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитор) зобов'язується передати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно зі ст. 1048 ЦК України кредитор має право на отримання з позичальника відсотків на суму позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок отримання відсотків встановлюється договором. Як вбачається з договору б/н від 10 червня 2010 року, укладеного між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Умови договору відповідачем не виконуються. Згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту б/н від 10.06.2010 року, заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «Приват Банк» станом на 05.12.2014 року становить 55698,56 гривень та складається з: 35158,51 гривень - заборгованість за кредитом; 17011,55 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 400 гривень - заборгованість з комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 2628,50 гривень - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогам Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов'язання підлягає виконанню у встановлений договором строк. Таким чином, суд вважає, що відповідач не виконав взяте на себе грошове зобов'язання, що порушує право позивача, за захистом якого він звернувся до суду. Суд приходить до висновку, що позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити, та стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 10.06.2010 року у розмірі 55698,56 гривень. Крім того, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним витрати по оплаті судового збору у розмірі 556 гривень 99 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved