Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому зазначив, що 30.11.2016 року о 13-00 год. по вул. М.Шептицького в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «Шкода» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Внаслідок зазначеної ДТП автомобілю «Форд» д.н.з. [NUMBER], було завдано механічних пошкоджень. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.12.2016 року відповідача визнано винним у вчиненні вказаної ДТП та порушенні ст.124 КУпАП. Страхувальник пошкодженого автомобілю «Форд», гр. [PERSON] звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, та в подальшому позивачем було перераховано страхове відшкодування в розмірі 9162,29 грн. Посилаючись на зазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача 9162,29 грн. страхового відшкодування. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав, просив надати йому можливість сплатити суму страхового відшкодування частинами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 03.08.2016 року між ПрАТ «СК «УСГ» та гр. [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-3001-16-00078, щодо транспортного засобу «Форд» д.н.з. [NUMBER] (а.с.7). 30.11.2016 року о 13-00 год. по вул. М.Шептицького в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «Шкода» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Внаслідок зазначеної ДТП автомобілю «Форд» д.н.з. [NUMBER], було завдано механічних пошкоджень. З постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 26.12.2016 року вбачається, що [PERSON], керуючи автомобілем «Шкода» д.н.з. [NUMBER], не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Форд» д.н.з. [NUMBER]; [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340,00 грн. (а.с.13). На момент розгляду справи зазначена вище постанова суду від 26.12.2016 року набрала законної сили. Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з ремонтної калькуляції №ДККА-54100 від 27.12.2016 року, звіту №ДККА-54100/2 від 29.12.2016 року та рахунку №КУЗ1600923/0623 від 20.12.2016 року, складених ТОВ «Дунган Моторс», вартість ремонту автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER], складає 9162,29 грн. (а.с.8-10,зворот). Відповідно до страхового акту №ДККА-54100 від 03.01.2017 року розмір страхового відшкодування пошкодженого автомобілю «Форд» д.н.з. [NUMBER] складає 9162,29 грн. (а.с.11). Згідно положень ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт складається страховиком у формі, яка ним встановлюється. Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Власник застрахованого автомобілю «Форд» гр. [PERSON] звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с.5) і відповідно до платіжного доручення №61 від 04.01.2017 року позивачем було перераховано ТОВ «Дунган Моторс» суму страхового відшкодування в розмірі 9162,29 грн. (а.с.12). Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, зокрема, у разі, якщо він після ДТП за його участю вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входить до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У відповідності до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із частинами 2,5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до п.6 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved