Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився та звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові і просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 27.12.2012 року було укладено кредитний договір про надання відповідачці кредиту в сумі 15 000 гривень шляхом відкриття кредитної лінії. Дані правовідносини стверджуються: заявою відповідача про видачу кредитних коштів; кредитним договором, які підписані сторонами і вважаються різновидом договору; розрахунком боргу. Кредит було надано відповідачу шляхом відкриття кредитної лінії та відкриттям карткового рахунку. Умови кредитного договору відповідачем не виконані. На час розгляду справи в суді кредит не погашено, заборгованість за кредитним договором, станом на 06.05.2014 року, становить 22452,34 гривень, що стверджується розрахунком заборгованості, а саме: тіло кредиту - 7335,10 гривень; прострочене тіло кредиту - 7656,06 гривень; заборгованість за відсотками - 0,00 гривень; заборгованість за комісіями - 7461,18 гривень. Крім того позивач просить стягнути з відповідача витрати, пов'язані з оплатою судового збору в сумі 243,60 гривень, що стверджується відповідним платіжним дорученням. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані наступними нормативно-правовими актами, а саме : Так, відповідно до ст. 526 ЦК України убачається, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК; відповідно до ст.530 ЦК зазначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 610 ЦК передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК наслідками порушення відповідачем зобов'язання, щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. В ч.1 ст.60 ЦПК зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В даному випадку позивач надав суду достатньо доказів про невиконання відповідачем умов кредитного договору, що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи, а відповідач в свою чергу не спростувала доводи позивача викладені в позовній заяві. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що відповідач (боржник) не виконав своїх зобов'язань перед кредитором, чим спричинив позивачу матеріальну шкоду (збитки), які повинні бути відшкодовані за рахунок відповідача в примусовому порядку, а тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved