Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної під час затримки руху трамваїв в розмірі 8632,27 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.08.2017 р. о 15 год. 40 хв [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Хюндай» д.н. [NUMBER] по пров.Корельському в м.Києві, не надав перевагу в русі трамваю н.з. 5674 під керуванням [PERSON] та скоїв з ним зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вина [PERSON] у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди встановлена відповідно до постанови Деснянського районного суду м.Києва. Позивач посилається на те, що винна поведінка відповідача призвела до створення перешкоди для руху трамваїв, колії яких проходять по середині дороги, внаслідок чого було спричинено затримку в русі трамваїв маршрутів №№ 4,8,22,23,28,29,32,33,35 в період часу з 15 год.41 хв до 17 год. 05 хв. В зв`язку з простоєм трамвайних вагонів від тимчасового перешкоджання руху позивачу були завдані збитки, що складаються з втрат від вимушеного простою, а саме втрат виручки за відповідний час роботи рухомого складу в розмірі 8632,27 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача. Відповідач не скористався своїм право на подання відзиву. Відповідно до положень ст.ст.274-279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Комунальне підприємство «Київпастранс» являється перевізником, який відповідно до ч.2 ст. 11 Закону України «Про автомобільний транспорт» надає соціально значущі послуги та забезпечує перевезення пасажирів наземним транспортом. Згідно з ст.34 Закону України «Про транспорт» до складу міського електротранспорту входять підприємства міського електротранспорту, що здійснюють перевезення пасажирів та вантажів, рухомий склад, трамвайні і тролейбусні лінії, ремонтно-експлуатаційні депо, службові приміщення, фунікулери, канатні дороги, ескалатори, заводи по ремонту тощо. Дарницьке трамвайне ремонтно-експлуатаційне депо є філією Комунального підприємства «Київпастранс» та здійснює свою діяльність в межах прав, наданих йому Комунальним підприємством «Київпастранс» відповідно до Положення про Дарницьке трамвайне ремонтно-експлуатаційне депо. Судом встановлено, що 22.08.2017 р. о 15 год. 40 хв [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Хюндай» д.н. [NUMBER] по пров.Корельському в м.Києві, не надав перевагу в русі трамваю н.з. 5674 під керуванням [PERSON] та скоїв з ним зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Деснянського районного суду м.Києва від 09.11.2017 р. та постанови Деснянського районного суду м.Києва від 07.06.2018 р. [PERSON] визнано винним у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 22.08.2017 р. В силу ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто, наявність вини в діях відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню. Відповідно до п.1.5 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху та інші особи не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача, була спричинена затримка в русі трамваїв маршрутів №№ 4,8,22,23,28,29,32,33,35 в період часу з 15 год.41 хв до 17 год. 05 хв., що підтверджується актом про перерву в русі трамваїв від 22.08.2017 р. В зв`язку з простоєм трамвайних вагонів від тимчасового перешкоджання (закриття) руху на маршрутах №№4,8,22,23,28,29,32,33,35 в період часу з 15 год.41 хв до 17 год. 05 хв. позивачу завдані збитки, що складаються з втрат від вимушеного простою, а саме втрат виручки за відповідний час роботи рухомого складу. Згідно наданих позивачем розрахунків по маршруту № 4 втрати становлять 1169,18 гривень, по маршруту № 8 - 1048,15 гривень, по маршруту № 22-889,64 гривень, по маршруту № 23 - 896,43 гривні, по маршруту № 28 - 685,80 гривень, по маршруту № 29-391,99 гривень, по маршруту № 32- 385,92 гривні, по маршруту № 33 - 2597,53 гривні, по маршруту № 35 - 567,63 гривні, а всього розмір завданих збитків становить 8632,27 гривень. Згідно з ст.13 Закону України «Про міський електричний транспорт» перевізник має право вимагати відшкодування втрат за тимчасове закриття або перешкоджання рухові. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Як вбачається з матеріалів справи позивач 21.02.2018 р. направив на адресу відповідача письмову претензію про відшкодування матеріальних збитків. На момент розгляду справи будь-яких доказів щодо задоволення даної претензії відповідачем не надано. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності з огляду на їх належність, достатність та допустимість, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт завдання відповідачем збитків підприємству в розмірі 8632,27 гривень, які підлягають відшкодуванню в судовому порядку, а отже позов підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved