Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, з вимогою про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з 28.08.2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. З лютого 2018 року подружні відносини між ним та відповідачем припинені. Основна причина розпаду сім'ї є різниця характерів, відсутність між сторонами взаєморозуміння і довіри. Вважає, що сім'ю зберегти неможливо. Позовна заява надійшла до суду 18.06.2018 року. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.07.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого позовного засідання. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.10.2018 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та зазначив, що позовну заяву підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов. Судова кореспонденція, яка направлена відповідачу, була тричі повернута до суду, у зв'язку зі спливом строку зберігання, враховуючи зазначене, суд вважає за можливим розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено. [PERSON] та [PERSON], уклали шлюб 28.08.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], видане Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області 28.08.2009 року, актовий запис № 557 (а.с. 6). Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], видане Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 20.01.2010 року, актовий запис № 82 (а.с. 11). Судом встановлено, що з лютого 2018 року сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейно-шлюбні відносини. Стосунки припинились, через постійні конфлікти, різницю характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3,4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Згідно до ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при звернені з позовом до суду в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved