Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав, що з відповідачем знаходиться у юридичному шлюбі з 17.09.1995р. Від шлюбу мають синів: [PERSON] 03.08.2005р.н. та [PERSON] 04.05.2002р.н. На теперішній час він бажає розірвати їх шлюб. На протязі останнього року сумісного проживання з відповідачем у них було відсутнє взаємне порозуміння, через різні погляди на життя, постійно виникали суперечки, які закінчувалися особистими образами, свідками цих подій іноді ставали діти. З цього моменту їх сумісне життя складалося не найкращим чином. У подальшому з цих підстав між ними припинилися шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться, вони перестали спілкуватися та жодних відносин між собою не підтримують. У жовтні 2014р. відповідач разом з дітьми покинула місце реєстрації та почала жити окремо. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, мотивуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві та пояснив суду, що у відповідача були від хлопця СМС еротичного характеру, але вона їх відразу видалила з телефону та казала, що він є тільки другом і все. Відповідач [PERSON] позов не визнала та пояснила суду, що позов не визнає, тому що вона подала документи на вселення, ще можливо зберегти сімю. До 07.03.2016р. вона постійно, кожну суботу, приїжджала до позивача з дітьми, виконувала свій подружній обовязок, для дітей потрібний батько, є два сина, які для нього перші і вона просить надати строк для примирення для можливості зберегти сімю. Ніяких СМС, про які каже позивач, не було. Не примирилася з позивачем, тому що дали мало часу. Судом встановлено, що 17.09.1995 року сторони зареєстрували шлюб при Успенській селищній раді Лутугінського р-ну Луганської області, актовий запис № 62, у якому народилися сини: [PERSON] 04.05.2002р.н. та [PERSON] 03.08.2005р.н. Шлюбно-сімейні відносини сторони припинили. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дітей та пояснень сторін (а.с.3-5). Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. За змістом ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зiбранi по справі докази, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, так як сторони створити міцної сімї, яка відповідала би вимогам ст.55 СК України, за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинилися, подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. При цьому суд також враховує, що сторонам був наданий строк на примирення терміном 3 місяці, але позитивного результату для збереження сімї це не дало. На підставі ст.ст.24, 55, 110, 112 СК України,

Outcome: approved