Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, а також 3% річних та інфляційні збитки на підставі ст.625 ЦК України в розмірі 6998,17 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що за адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок споживача електроенергії, де власником помешкання є відповідач. Позивач посилається на те, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання по оплаті за послуги з електропостачання, в зв`язку з чим станом на 01.07.2016 р. у неї виникла заборгованість в розмірі 5201,62 гривні. Крім того, в зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань по оплаті за спожиті послуги з електропостачання позивач просить стягнути з відповідача на підставі положень ч.2 ст.625 ЦК України інфляційні збитки та 3% річних від суми простроченого зобов`язання в розмірі 1318,22 гривні. На підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва від 14.01.2019 р. відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без виклику сторін відповідно до положень ст.ст. 274-279 ЦПК України. На момент розгляду справи відповідач не скористалась своїм правом на подання відзиву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] та та є споживачем електричної енергії за даною адресою. За вказаною адресою відкрито особовий рахунок споживання електричної енергії № 04072202307. Відповідно до ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) забов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) забов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. У відповідності до п.1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Пунктом 5 частини 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року №562, врегульовані відносини між громадянами та енергопостачальниками. Пунктом 42 Правил користування електричною енергією для населення передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору. Як встановлено судом, відповідач належним чином не виконала свої зобов`язання з оплати послуг за спожиту електричну енергію, в зв`язку з чим відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 01.07.2016 р. заборгованість становить 5201,62 гривні. В силу положень ст.525,526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Обов`язок щодо сплати за спожиті послуги встановлений законом, не зважаючи на наявність або відсутність договірних відносин між сторонами. Зазначений обов`язок є грошовим зобов`язанням. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого позивачем розрахунку 3% річних від суми невиконаного зобов`язання за період з листопада 2015 р. по листопад 2018 р. становить 246,69 гривень, інфляційні збитки складають 1071,53 гривень. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що на момент розгляду справи з боку відповідача не доведено факту виконання нею своїх зобов`язань в повному обсязі, суд вважає, що вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими, обставини, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, не спростовані відповідачем, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved