Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з неї заборгованості за спожиту послугу з централізованого опалення в розмірі 12446,97 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради від 18.04.2019 №82 визначено ТОВ «Тепло-Мелітополь» виконавцем послуги з централізованого теплопостачання у м. Мелітополі. З 18.04.2019, вказаним рішенням доручено ТОВ «Тепло-Мелітополь» укласти договори про надання послуг з централізованого теплопостачання у м. Мелітополі з фізичними особами та юридичними особами згідно з чинним законодавством. Інформація щодо форми типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії з індивідуальним споживачем, колективним та власником (користувачем) будівлі, надруковано в офіційному друкованому засобі масової інформації Мелітопольської міської та районної ради Запорізької області-газеті « Новий день» №93-96 від 10.06.2020. Договір було публічно доведено до відома усіх Споживачів шляхом його розміщення (оприлюднення) на веб-сайті Виконавця (ТОВ «ТЕПЛО-МЕЛІТОПОЛЬ»). Будь-яка особа, яка користується послугами ТОВ «Тепло-Мелітополь» з постачання теплової енергії може отримати паперовий примірник договору, підписаний уповноваженою особою підприємства, за адресою: м. Мелітополь, вул. Покровська, буд. 61 (пункт 61 договору). Згідно з п. 55 договору, договір набирає чинності з моменту його підписання і діє протягом одного року з дати набрання чинності. ТОВ «ТЕПЛО-МЕЛІТОПОЛЬ» 11.03.2021 року за супровідним листом №688 направило [PERSON] на адресу [ADDRESS] для підписання два примірника типового договору з індивідуальним споживачем про надання послуг з постачання теплової енергії, вказаний лист 15.04.2021 року отримано відповідачем, однак підписаний примірник договору не повернутий. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №259484556 [PERSON] належить квартира за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності. За адресою: [ADDRESS] , в ТОВ «ТЕПЛО-МЕЛІТОПОЛЬ» було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Щомісяця з травня 2019 року по травень 2021 року позивач нараховував відповідачу плату за надані послуги з теплопостачання, однак відповідач кошти за вказані послуги не сплачувала, внаслідок чого виникла заборгованість за період з травня 2019 року по травень 2021 року складає 12446,97 грн. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 липня 2021 року відкрито спрощене провадження по справі. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася з невідомих причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про поважні причини своєї неявки суду вона не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за її відсутності чи заперечень проти позовних вимог від неї не надходило. Тому суд визнає неявку відповідача з неповажних причин, та, на підставі заяви представника позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, за необхідне провадити розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до наступних висновків. Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із ст. 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно п.1 ч.1 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради від 18.04.2019 року №82 визначено TOB «Тепло-Мелітополь» виконавцем послуги з централізованого теплопостачання у м. Мелітополі з 18.04.2019 року, вказаним рішенням доручено TOB «Тепло-Мелітополь» укласти договори про надання послуг з централізованого теплопостачання у м. Мелітополі з фізичними особами та юридичними особами згідно з чинним законодавством. ТОВ «Тепло-Мелітополь» надає послуги з централізованого опалення будинку [ADDRESS] , який приєднано до системи централізованого опалення. ТОВ «Тепло-Мелітополь» вказує, що надає відповідачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , як власнику зазначеної квартири, послуги з централізованого опалення за тарифами встановленими Мелітопольською міською радою Запорізької області, оскільки система опалення помешкання відповідача є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку, а відповідач користується зазначеними послугами та на ім`я відповідача відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , на підставі якого здійснюється постачання централізованого опалення та оплата за надану послугу. Згідно ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно п.4 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», який введено в дію 01.05.2019 року, не пізніш як протягом одного року з дня введення в дію цього Закону (тобто не пізніше 01.05.2020) співвласники багатоквартирних будинків незалежно від обраної ними форми управління багатоквартирним будинком зобов`язані прийняти рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг (крім послуг з постачання електричної енергії та природного газу) щодо кожного виду комунальної послуги згідно з ч. 1 ст. 14 Закону № 2189, а виконавці комунальних послуг - укласти із такими співвласниками договори про надання відповідних комунальних послуг відповідно до обраної співвласниками моделі організації договірних відносин.», укладення договорів про надання комунальних послуг за правилами та особливостями, визначеними Законом (тобто, нових договорів про надання комунальних послуг). Так, відповідно до положень та з метою практичної реалізації ст. 14 Закону № 2189, інформація щодо форми типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії з індивідуальним споживачем, колективним та власником (користувачем) будівлі, надруковано в офіційному друкованому засобі масової інформації Мелітопольської міської та районної ради Запорізької області - газеті «Новий день» № 93-96 від 10.06.2020. Договір було публічно доведено до відома усіх Споживачів шляхом його розміщення (оприлюднення) на веб-сайті Виконавця (TOB «Тепло-Мелітополь»), (постійно доступний для ознайомлення - http://teplo-nielitopol.com/). Будь-яка особа, яка користується послугами TOB «Тепло-Мелітополь» з централізованого опалення може отримати паперовий примірник договору, підписаний уповноваженою особою підприємства, за адресою: м. Мелітополь, вул. Покровська, 61 (пункт 61 договору). Згідно з п. 55 договору, договір набирає чинності з моменту його підписання і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Судом встановлено, що 11.03.2021 року ТОВ «Тепло-Мелітополь» за рекомендованим листом з повідомленням направило лист №688 [PERSON] для підписання два примірника типового договору про надання послуг з постачання теплової енергії, який був отримано 15.04.2021, однак підписаний примірник договору не повернутий. Згідно п.46 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830, індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема укладати договори про надання послуги у порядку і випадках, визначених законом (зокрема з урахуванням рішення співвласників багатоквартирного будинку щодо обраної моделі договірних відносин у багатоквартирному будинку); оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені договором. Згідно ч.4 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Згідно ч.5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Згідно ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Договір між сторонами про надання послуг не укладався, у зв`язку із ігноруванням даної пропозиції відповідачем, проте згідно долучених документів, судом встановлено, що починаючи з 01 травня 2019 року ТОВ «Тепло-Мелітополь» виконує свої зобов`язання щодо надання послуги з централізовано опалення вчасно і безперебійно на підставі рішень виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про початок та закінчення опалювального сезону і надає послуги з централізованого опалення у житлову квартиру за адресою [ADDRESS] . Фактичне надання цих послуг і відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених Законом України «Про теплопостачання» та Правил. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі коли житлове приміщення належить одній особі на праві приватної власності, а інші особи мають тільки право користування, то належним відповідачем за позовами про стягненню заборгованості за комунальні послуги є власник житлового приміщення. Згідно з Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №259484556, власником зазначено [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №4185 від 20.06.2003, якій належить право власності на квартиру [ADDRESS] . Згідно з довідкою відділу реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання та ведення реєстру громадян департамент реєстраційних послуг виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області №7781 від 22.09.2021 року, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , водночас суду не надано доказів того, що [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , як і не надано доказів того, що відповідач є власником (квартиронаймачем) квартири послуги до якої були надані позивачем. Відомості зазначені у позовній заяві, що вона є власником спростовуються інформацією з Державного реєстру речових прав на майно. Враховуючи, що отримана судом інформація не дає можливості встановити споживача послуг з централізованого опалення, за адресою: [ADDRESS] , а також відсутність доказів того, що відповідачеві належить право власності на вказану квартиру, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на позивача, з огляду на відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed