Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним та виключення з Державного земельного кадастру відомості про формування земельної ділянки [PERSON], площею 0,12 га за адресою с.Залом,420 Хустського району та присвоєння її кадастрового №2125384200:02:001:0026; визнання недійсною та скасування реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,12 га за адресою с.Залом,420 Хустського району, кадастровий №2125384200:02:001:0026 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; стягнути з [PERSON] на його користь сплачений судовий збір. Посилається на те, що відповідно до рішення 09 сесії 22 скликання Кошелівської сільської ради від 15 вересня 1997 р. йому було надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку та земельну ділянку площею 0,2 га для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться за адресою с. Залом, № 393 (новий № 419). Після виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок позивач звернувся до державного кадастрового реєстратора в районному органі Держгеокадастру України із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки, за результатом чого, державний кадастровий реєстратор зареєстрував його земельні ділянки і видав витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки із зазначенням у них кадастрових номерів. Відповідно, земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), отримала кадастровий номер 2125384200:02:001:0018, а земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер: 2125384200:02:001:0019. Дворогосподарство в с. Кошелево вул. Залом № 393 та теперішнє дворогосподарство в с. Залом № 419 є одним і тим же дворогосподарством. [PERSON] є тіткою позивача. 40 років тому, у останньої склалася важка життєва ситуація, вона не мала де жити, тому його батько запропонував її розміститися у своєму дворі, за адресою: с. Залом № 393 (419), де побудував їй невеликий будинок, який на проекті забудови земельної ділянки позначений як будівля, яка підлягає зносу. Тобто, фактично відповідач проживає на земельній ділянці позивача, в одному дворі з позивачем. Відповідач почала влаштовувати різного роду конфлікти та непорозуміння стосовно права власності на спірну земельну ділянку, які систематично переходили до фізичного насильства та погроз стосовно членів сімї позивача. Нещодавно йому стало відомо, що відповідач, користуючись тим, що будинок в якому вона проживає знаходиться на належній йому земельній ділянці, на підставі того ж рішення 09 сесії 22 скликання Кошелівської сільської ради від 15 вересня 1997 року зареєструвала земельну ділянку під будинком в якому вона проживала з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, площа земельної ділянки 0,12 га, кадастровий номер: 2125384200:02:001:0026, що суперечить ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України, яка визначає підстави для набуття права власності на земельні ділянки. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України - право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.Частина 6 ст. 118 ЗК України передбачає, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Крім цього, до клопотання обовязково повинно додаватися погодження землекористувача. Оспорювана частина земельної ділянки, перебуває у користуванні позивача вже багато років. [PERSON] жодного разу не зверталася до нього з проханням погодити межі землекористування, відповідно, нею не було дотримано норм вищевказаної норми закону. З наведеного слідує, що державна реєстрація у Державному земельному кадастрі земельної ділянки, кадастровий № 2125384200:02:001:0026, яка проводилася без рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, без погодження меж земельної ділянки з власниками і користувачами суміжних ділянок при проведенні кадастрових зйомок та беручи до уваги той факт, що межі ділянки порушують межі вже зареєстрованої ділянки є незаконною, проведеною з порушенням вимог Земельного кодексу України і Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою Наказом Деркомзему від 18.05.2010 року № 376 та такою, що призвела до зменшення площі земельної ділянки позивача, внаслідок чого порушуються його законне право володіти, користуватися та розпоряджатися наданою йому земельною ділянкою та можливість самостійно господарювати на своїй землі і використовувати її у встановленому порядку для власних потреб. Ст. 378 ЦК України за змістом якої право власності особи на земельну ділянку може бути припинено за рішенням суду у випадках встановлених законом. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився. Подав суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи у його з представником відсутності. Позов підтримує та просить задоволити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про день, час та місце розгляду справи її адвокат згідно договору про надання правової допомоги представництва [PERSON] був повідомлений належним чином, що стверджується розпискою про вручення судової повістки. Про причини неявки сторона відповідача суд не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за його з представником відсутності, неявки відповідача та його адвоката, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельних ділянок розміром 0,15 га, виділеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 2125384200:02:001:0018 та розміром 0,2 га, виділеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2125384200:02:001:0019, які розташовані за адресою: с.Залом,б/н Хустського району, що стверджується свідоцтвами про право власності на нерухоме майно за №№16244710 від 16.01.2014 р. та 31474878 від 23.12.2014 р. відповідно. Дані земельні ділянки були виділені позивачу відповідно до рішення 9 сесії 22 скликання Кошелівської сільської ради від 15.09.1997 р. Однак, відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку відповідачу [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,12 га, виділена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою:с.Залом,420 Хустського району, кадастровий номер 2125384200:02:001:0026. Право власності зареєстроване 22.09.2014 р. за №7082243. Як вбачається з кадастрового плану, земельна ділянка [PERSON] розташована на території дворогосподарства позивача за адресою с.Залом,419. Порядок присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам врегульований постановою Кабінету Міністрів України від 18.08.2010 № 749 «Про затвердження Тимчасового порядку присвоєння кадастрового номера земельній ділянці». Визначення та присвоєння кадастрового номера земельній ділянці здійснюють територіальні органи Держземагентства протягом десяти робочих днів. Кадастровий номер земельної ділянки визначається за результатами складення документації із землеустрою до її погодження та прийняття рішення про надання земельної ділянки у власність (користування) в установленому порядку. Для визначення кадастрового номера земельної ділянки замовник (уповноважена ним особа) або розробник документації із землеустрою, якщо інше не передбачено договором, подає до територіального органу Держземагентства за місцем розташування земельної ділянки: заяву про визначення кадастрового номера земельної ділянки; копію документа, що посвідчує особу набувача права на земельну ділянку або її власника, а у разі подання заяви уповноваженою ними особою також копію документа, що підтверджує його повноваження діяти від імені таких осіб; документацію із землеустрою; файл обміну даними про результати робіт із землеустрою в електронному вигляді, який складається на кожну земельну ділянку та оформлюється відповідно до вимог, установлених Держземагентством; копію реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційного номера) згідно з Державним реєстром фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів для фізичної особи, крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття номера та повідомили про це відповідному органу державної податкової служби, ідентифікаційного коду згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податкового номера для юридичної особи. Відповідно до ст. 116 ч. 1 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. В судовому засіданні відповідачем не поданих належних та допустимих доказів про правомірність присвоєння земельній ділянці розміром 0,12 га, яка розташована за адресою:в с.Залом,420 кадастрового номера та реєстрації права власності на земельну ділянку. Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. В судовому засіданні належними доказами доведено, що відповідачем [PERSON] незаконно було присвоєно земельній ділянці розміром 0,12 га, якою вона користується, кадастровий номер 2125384200:002:001:0026 та зареєстровано право власності на неї, а тому права позивача підлягають захисту шляхом визнання недійсними та виключення з Державного земельного кадастру відомості про формування земельної ділянки [PERSON], площею 0,12 га за адресою с.Залом,420 та присвоєння їй кадастрового номера 2125384200:02:001:0026, а також визнання недійсною та скасування реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,12 га за адресою с.Залом,420 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Outcome: approved