Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 21 жовтня 1997 року перебуває з відповідачем в шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №165. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Спільне сімейне життя не склалося через різні погляди, відповідачка відмовилась від ведення домашнього господарства, не турбувалась про матеріальне забезпечення сім'ї, не підтримувала родинних зв'язків з його дорослими дітьми від першого шлюбу, що приводило до сварок в сім'ї, а в 2012 році залишила сім'ю та перейшла проживати у свою квартиру і з цього часу вони припинили сімейно-шлюбні відносини та проживають окремо. На теперішній час відповідачка не бажає вирішити питання про розірвання шлюбу через органи РАЦС, тому він змушений звернутися з позовом до суду. Майно,нажите ними в шлюбі, вони розділили в добровільному порядку. Позивач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.29), у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву (а.с.31), за якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі та прохав розірвати шлюб, а справу розглядати у його відсутність. Спір про майно відсутній. Відповідачка та її представник, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи (а.с.30), у судове засідання не з'явились, надавши суду письмові заяви, за якими прохали розглядати справу у їх відсутність, позов визнали та не заперечували проти розірвання шлюбу (а.с.32,35). В той же час, в поданих до суду письмових запереченнях на позов відповідач зазначила, що не згодна з обставинами, які зазначив позивач на обґрунтування позову, оскільки вони не відповідають дійсності, так як сімейно-шлюбні відносини між ними були припинені внаслідок того, що відповідач вживав алкогольні напої, при цьому в стані алкогольного сп'яніння вчиняв сварки та принижував її. В грудні 2012 року після чергового вживання спиртних напоїв він вигнав її з їх помешкання, внаслідок чого вона була змушена деякий час проживати у своєї доньки, сподіваючись, що позивач змінить своє ставлення до неї, але її сподівання були марними. На початку 2013 року позивач покинув помешкання, в якому вони разом проживали - квартиру [ADDRESS], та переїхав проживати до своєї сестри, змінивши замки на вхідних дверях, чим позбавив її можливості користуватися житлом, у зв'язку з чим примирення між ними не відбулося (а.с.33-34). В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 21 жовтня 1997 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №165 (а.с.7), в період якого неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя в сім'ї не склалося через різні погляди на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння, а також вживання позивачем алкогольних напоїв, що приводило до сварок в сім'ї. В грудні 2012 році вказані обставини привели до припинення між сторонами сімейно-шлюбних відносин і з цього часу вони проживають окремо, що зазначили сторони і в поданих до суду письмових заявах та запереченнях (а.с.31-34). На день розгляду справи судом сторони мір до збереження сім'ї не приймали і зберігати сім'ю не бажають, про що свідчать подані до суду як позивачем, так і відповідачем письмові заяви щодо вирішення питання про розірвання шлюбу (а.с.31-34), оскільки вирішити питання розірвання шлюбу в поза судовому порядку через органи РАЦС сторони не бажають. За таких підстав суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved