Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, посилаючись на наступне.[PERSON] є власником автомобіля - фургон малотонажний -В: марки -ПАТ, модель - SCUDO, випуску 2010 року, об'єм двигуна -1560, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який знаходиться на обліку в Кіцманському ВРЕР при УДАЇ України в Чернівецькій області, що підтверджується листом управління ДІЇ УМВс України в Чернівецькій області від 12.08.2014 року та реєстраційною карткою транспортного засобу. Як вбачається із вказаної реєстраційної картки, даний автомобіль належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 19 квітня 2013 року в Кіцманському ВРЕР при УДАЇ України в Чернівецькій області. 19.05.2013 року позивач видала на ім'я відповідача [PERSON] довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального коругу. [PERSON] зареєстровим №2545, на право продажу та зняття з обліку в органах ДАЇ належного позивачу на праві власності вищевказаного автомобіля. Вказана довіреність була видана позивачем на руки відповідачу і до цього часу знаходиться у нього. Оскільки автомобіль не був реалізований [PERSON], 14.09.2013 року скасувала довіреність, видану на ім'я відповідача, про що подала приватному нотаріусу Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON], заяву, що підтверджується копією заяви про скасування довіреності та копією витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей №25318820 від 14.09.2013 року. Після скасування довіреності позивач в усній формі разом зі своїм чоловіком [PERSON] звернулась до відповідача [PERSON] з вимогою про повернення належного їй на праві власності автомобіля, який знаходився у його фактичному володінні. Разом з цим було повідомлено відповідача про те, що видана на його ім'я довіреність направо розпорядження автомобілем позивачем була скасована. Не дивлячись на це, відповідач в категоричній формі відмовився повернути належний позивачу на праві власності автомобіль. 26.08.2014 року позивачем було направлене відповідачу письмове повідомлення про скасування виданої на його ім'я довіреності з проханням повернути належний позивачу на праві власності автомобіль, що підтверджується копією повідомлення та копією поштової квитанції про відправлення. Не дивлячись на це, зі сторони відповідача ніяких дій щодо повернення позивачу автомобіля зроблено не було. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання 30.09.2014 року та повторно 10.10.2014 року, не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд, знаходить можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих доказів, та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що 19.05.2013 року позивач видала на ім'я відповідача [PERSON] довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального коругу. [PERSON] зареєстровим №2545, на право продажу та зняття з обліку в органах ДАЇ належного позивачу на праві власності автомобіля, фургон малотонажний -В: марки -ПАТ, модель - SCUDO, випуску 2010 року, об'єм двигуна -1560, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. 14.09.2013 року [PERSON] подала приватному нотаріусу Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON], заяву №5352 в якій просить скасувати довіреність, видану на ім'я відповідача. 26.08.2014 року [PERSON] направила відповідачу повідомлення в якому повідомила що 14.09.2013 року скасувала довіреність видану на його ім'я і просить негайно до 30.08.2014 року повернути автомобіль фургон малотонажний -В: марки -ПАТ, модель - SCUDO, випуску 2010 року, об'єм двигуна -1560, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.І ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ч.І ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до п.2 ч.І ст. 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі: скасування довіреності особою, яка її видала; Відповідно до ч.І ст.249 ЦК України, особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною. Згідно ст. ч.І ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Аналізуючи викладене, суд знаходить що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги, що позов задоволено на користь позивача, суд,

Outcome: approved