Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку померлого в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] року померла його тітка [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, у вигляді земельної ділянки згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого Новоархангельського районною державною адміністрацією 14 серпня 2008 року, яка розташована на території Вільшанської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області і має площу 5,68 га. За життя 05.04.2016 року спадкодавиця заповіла позивачу. Заповіт зареєстровано в Вільшанській сільській раді за №18. Позивачем своєчасно подана заява про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Новоархангельського районного нотаріального округу. 28 березня 2017 року приватний нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в якій вказала, що для отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку не був поданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданий 14 серпня 2008 року головою Новоархангельської районної державної адміністрації на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 жовтня 2007 року реєстр №1791, В К А №262747 та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №010837600015. Дійсно при невідомих обставинах був втрачений оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданий Новоархангельською районною державною адміністрацією 14 серпня 2008 року на ім'я [PERSON]. Про це в районній газеті «Колос» 23 червня 2016 року в №49 (10842) було зроблено відповідне оголошення наступного змісту; «втрачений державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданий Новоархангельською районною державною адміністрацією 14 серпня 2008 року на ім'я [PERSON], вважати не дійсним.» З цієї причини позивачу необхідно визнати право власності на земельну ділянку за заповітом в судовому порядку. Просив суд визнати за ним право власності на спадкову земельну ділянку після смерті тітки за заповітом. Позивач в судове засідання не з'явився, але від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача Вільшанської сільської ради в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність. Представник третьої особи сектору державної реєстрації прав на нерухоме майно Новоархангельської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутності, також не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи , відділ у Новоархангельському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в судове засідання не з'явився про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі письмових доказів. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.06.2016 року [PERSON] померла [INFO] року в с. Торговиця Новоархангельського району Кіровоградської області /а.с.4/. При житті 05.04.2016 року Вільшанською сільською радою від імені [PERSON] був посвідчений заповіт, в якому остання все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] (позивачу у справі) /а.с.8/. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове нерухоме майно у вигляді земельної ділянки відповідно до світлокопії державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] виданого Новоархангельською райдержадміністрацією від 14.08.2008 року, розміром 5,68 га /а.с.6 /. Відповідно до довідки Вільшанської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області [PERSON] [INFO], проживала і була зареєстрована до дня смерті [INFO] року по [ADDRESS] В даному домоволодінні проживала одна. Виписана в зв'язку зі смертю. Вільшанською сільською радою від імені [PERSON] посвідчувався заповіт від 05.04.2016 року за реєстраційним № 18 /а.с.7/. Через оголошення в пресі, а саме в місцевій газеті «Колос» № 49 (10842) від 23.06.2016 року позивач наголошував на тому, що втрачений вищезазначений державний акт на ім'я померлої вважати недійсним /а.с.10/. Приватний нотаріус відмовив позивачу в оформленні спадщини посилаючись на відсутність у спадкоємця оригіналу правовстановлюючого документа, що не дає змоги видати свідоцтво про право на спадщину /а.с.9/. Відмова приватного нотаріуса є підставою для звернення до суду з даним позовом. Задовольняючи цивільний позов суд виходить із наступних норм матеріального права. Ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1217 ЦК України вказує, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1218 передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ч. 1 ст. 1220 ЦК України наголошує на тому, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Положеннями ч. 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Поняття заповіту дано у ч. 1 ст. 1233 ЦК України, відповідно до якої заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ч. 1 ст. 1274 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. У відповідності до ст. ст. 80, 81 ЗК України позивач є громадянином України, проживає на її території та має право набути право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. У відповідності до вищеперелічених статей позивач є спадкоємцем майна, що залишилось після смерті тітки і має право успадкувати земельну ділянку, що залишились після смерті останньої за заповітом і не може бути позбавлений права на вказану земельну ділянку. А тому суд, на підставі викладеного, вважає за доцільне та у відповідності до цивільного та земельного законодавства, визнати за позивачем право власності на земельну ділянку, що залишилась після смерті [PERSON] На підставі наведеного та

Outcome: approved