Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги наступним. В ніч з 30 на 31 травня 2015 року з його автомобіля, який тимчасово знаходився біля підїзду будинку, в якому він мешкає, шляхом зламування замків дверей та багажника, була здійснена крадіжка майна. Факт зламування замків дверей та багажника було зафіксовано оперативною групою міського відділу міліції, та було виявлено, що з автомобіля викрадено: акумулятор, переносної лампи, окулярів, ножного насосу для підкачки шин, ящика з інструментами, саперної лопатки. Після відїзду оперативної групи при детальному огляді позивачем було виявлено відсутність зарядного пристрою для заряджання автомобільного акумулятора, відсутність в баку 20 літрів пального та кришки, що закриває бак пального. У звязку з крадіжкою позивач поніс додаткові витрати на придбання аналогічних вкраденим речей, які він оцінює в розмірі 2963,00 грн. Крім того, оскільки позивач є літньою людиною, інвалідом та пенсіонером, факт злому та крадіжки став для нього великим потрясінням. У звязку з крадіжкою та виведенням автомобіля позивача з ладу, останній не мав змоги нормально пересуватися і виконувати свої життєві функції, такі як покупка продуктів харчування, ліків, відвідування лікарняних установ. Таким чином позивач вважає, що йому нанесено моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн. 02.07.16. визнано винним у скоєні крадіжок майна із кількох автомобілів мешканців м. Чернігова, у тому числі й автомобіля позивача, [PERSON] та призначено покарання по ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. [PERSON], як свідок по справі [PERSON], перелічив майно викрадене з автомобіля позивача вказавши, що він забрав лише бензин, а решту майна забрав собі відповідач. Цивільну позовну заяву до відповідача на зальну суму 5963,00 грн. під час розгляду кримінальної справи 02.07.2016 суд залишив без розгляду, як подану с порушенням вимог ст. 118 ЦПК України. В суді І інстанції та в апеляційному суді було встановлено, що організатором та виконавцем крадіжки майна з авто позивача був саме відповідач, який забрав пограбоване майно собі, у звязку з цим він повинен нести солідарну відповідальність з [PERSON], якого судом вже було зобовязано сплатити позивачу матеріальну шкоду в розмірі 2963,00 грн. Однак постановою Деснянського ВДВС м. Чернігова від 23.09.2016 року виконавчий документ було повернуто [PERSON] як стягувачеві у зв'язку з тим, що у боржника [PERSON] відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення та місце роботи встановити не вдалося. Позивачу 77 років, він переніс тяжку онкологічну операцію, а тому потребує постійного лікування та витрат на ліки. Просив прийняти рішення про відшкодування [PERSON] на його користь матеріальної шкоди в розмірі 2963 грн. та моральної шкоди в розмірі 3000 грн., разом 5963 гривні. У ході розгляду справи до участі у ній в якості третьої особи було залучено [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Не погоджується з вартістю акумулятора, бензин ним не викрадався, а тому не погоджується з відшкодуванням його вартості. Визнає заподіяння моральної шкоди в розмірів 500 грн. Позивач в судове засідання не зявилась, про день та час слухання справи повідомлений належним чином (а.с.69). В матеріалах справи від нього міститься заява, згідно якої зазначає, що у звязку зі станом здоровя просить подальший розгляд справа № 751/10328/16-ц проводити без його участі на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України (а.с.74). Третя особа в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку (а.с.73), причини неявки суду не відомі, заяви про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутність позивача та третьої особи, за наявними матеріалами в справі. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи № 751/10328/16-ц, матеріали кримінальної справи № 751/1965/16-к, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 31.05.2015 року, в нічний час, [PERSON] та [PERSON], за попередньою змовою, діючи умисно та повторно, знаходячись біля будинку № 3, що по вулиці Савчука, в місті Чернігові, шляхом пошкодження дверного замку транспортного засобу, таємно викрали з автомобіля [NUMBER], електричну переноску, вартістю 150 гривень, окуляри вартістю 50 гривень, акумуляторну батарею марки «БОШ 6СТ-45», вартістю 1200 гривень, насос, вартістю 100 гривень, ящик для ключів, вартістю 50 гривень, свічний ключ, вартістю 80 гривень, комплект накидних ключів вартістю 200 гривень, комплект ріжкових ключів вартістю 150 гривень, дві фігурні викрутки, загальною вартістю 55 гривень, викрутку, вартістю 40 гривень, саперну лопатку, вартістю 150 гривень, зарядний пристрій до акумуляторної батареї, вартістю 350 гривень, 20 літрів А-92 бензину, вартістю 18,70 гривень за 1 літр, на суму 374 гривень, кришку від бензобаку, вартістю 14 гривень, а всього таємно викрали майна на загальну суму 2963 гривень, що належить потерпілому [PERSON], спричинивши при цьому останньому шкоду на вказану суму. 15.03.16. Новозаводським районним судом м. Чернігова було ухвалено вирок, яким вирішено [PERSON] визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі; на підставі ч.4 ст.70 КК України [PERSON] з урахуванням покарання призначеного вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 листопада 2015 року остаточно шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у вигляді 5 (пяти) років позбавлення волі; застосувати ст. 75, 76 КК України та звільнити [PERSON] від відбування призначеного покарання за вироком суду, стягнути з [PERSON] на користь потерпілого [PERSON] 2963 грн. матеріальної шкоди (а.с.39-41). Вирок набув законної сили. 02.07.16. Новозаводським районним судом м. Чернігова було ухвалено вирок, яким вирішено [PERSON] визнати винним і призначити покарання ч. 2 ст. 185 КК України - у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі; до вступу вироку в законну силу обрати запобіжний захід засудженому [PERSON] у вигляді тримання під вартою в Чернігівському СІЗО, взявши його під варту в залі суду; строк відбування покарання засудженому [PERSON] рахувати з дня його затримання; цивільні позови потерпілих [PERSON] та [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду; цивільні позови потерпілих [PERSON]А, [PERSON], [PERSON], [PERSON], задовольнити частково, а потерпілої [PERSON] повністю; стягнути з засудженого [PERSON]: на користь потерпілої [PERSON] - 8 562 грн. матеріальної шкоди та 500 грн. моральної шкоди; на користь потерпілої [PERSON] - 3200 грн. матеріальної шкоди та 500 грн. моральної шкоди; на користь потерпілої [PERSON] -2220 грн. матеріальної шкоди та 500 грн. моральної шкоди; на користь потерпілої [PERSON] 572 грн. матеріальної шкоди та 500 грн. моральної шкоди; на користь потерпілого [PERSON] -2030 грн. матеріальної шкоди та 500 грн. моральної шкоди; стягнути з засудженого [PERSON] на користь держави витрати за залучення експертів під час проведення експертиз в сумі 1372 грн. 04 коп.; речові докази по справі, а саме: ріжковий ключ 17*14-2 штуки; ріжковий ключ 13*14-2 штуки; ріжковий ключі 19*17-2 штуки; ріжковий накидний ключ 10*10; викрутки 3 штуки; накидний ключ без маркування; два сімейні ключі; плоскогубці маленьких розмірів; щіпці; металева пластина; металевий прут; викрутка без маркування; металеву шпильку; металевий відвіс; два ручні насоси; дві сокири невеликих розмірів; корпус від габаритів пластиковий; підсвітка фари з двома дротами та клемами, які були вилучені в ході проведення обшуку за адресою: м. Чернігів, провулок Корольова, 20, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області знищити (а.с.42-49). Вирок набув законної сили. Згідно із ч. 4 ст. 61 Цивільно процесуального кодексу України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обовязків для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, вироком суду встановлено, що внаслідок злочинних дій відповідача та третьої особи позивачу заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 2963 грн., та моральну шкоду, і ця обставина є обовязковою для суду при розгляді даної справи. Вироком від 15.03.16. Новозаводським районним судом м. Чернігова було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 2963,00 грн. Однак 22.09.16. Деснянським ВДВС м. Чернігів була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві, згідно якого необхідно було стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 2963 грн., у звязку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, місце роботи встановити не вдалося (а.с.33). Згідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 541 ЦК України, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачем обґрунтовані позовні вимоги в частині відшкодування майнової шкоди, наданими до суду матеріалами справи, та оскільки відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] вчинили злочин відносно [PERSON] спільно за попередньою змовою, та за даним фактом були засуджені, тому відповідно до ст. 1190 ЦК України, вони є солідарними боржниками перед позивачем, а тому необхідно стягнути з солідарного боржника [PERSON] на користь [PERSON] суму матеріальної шкоди, завданої злочином у розмірі 2963,00 грн. Згідно ст. 23 Цивільного Кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно п. 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995р. - розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Суд при визначенні розміру завданої моральної шкоди враховує факт того, що злочин, вчинений відповідачем та третьою особою призвів до того, що порушився звичайний, нормальний спосіб життя позивача, який є людиною пенсійного та похилого віку, нещодавно переніс онкологічну операцію та потребує постійного лікування, а своїми діями [PERSON] та [PERSON] змусили позивача нести додаткові витрати на придбання майна, аналогічного до вкраденого. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється позивач у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому його необхідно стягнути з відповідача на користь державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: partial