Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги обґрунтував тим, що 21 серпня 2013 року о 10 годині 12 хвилин, у місті Знамянка по вулиці Фрунзе, [PERSON], керуючи автомобілем «Опель-вектра» державний номер ВА 6427 порушив вимоги п. 10.1, п. 10.4 Правил дорожнього руху України, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген». За фактом даного правопорушення складено протокол серії АБ2 №886725 від 21.08.2013 року, з яким [PERSON] ознайомлений. Постановою Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.09.2013 року у справі №389/3716/13-п, [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Внаслідок зіткнення, було завдано шкоду автомобілю «Фольксваген», державний номерний знак [NUMBER]. Згідно з зазначеною постановою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляд штрафу в розмірі 340 грн. Власником автомобіля «Фольксваген», якому завдано шкоди є виробничо-будівельне колективне підприємство «Рассвет». Автомобіль належить підприємству на підставі Договору купівлі-продажу №1114915/2011 від 15.06.2011 року. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] як власника джерела підвищеної небезпеки автомобіля [NUMBER], застрахована в ПАТ «[PERSON] пожежно-страхова компанія». Згідно з висновком експертного авто товарознавчого дослідження №80-14 від 19.05.2014 року, вартість матеріальних збитків, нанесених власнику автомобіля «Фольксваген» складає 18124,19 грн. Страховою компанією ПАТ «[PERSON] пожежно-страхова компанія» на рахунок ВБКП «Рассвет» в липні 2014 року перераховано грошові кошти в сумі, що дорівнює визначеній експертом сумі збитків. Однак, позивач вважає, що до матеріальних збитків. Слід віднести величину втрати товарної вартості, яка згідно з висновком експертного дослідження складає 5878,87 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, вважає, що до матеріальних збитків слід віднести витрати в сумі 1000 грн. за проведення авто товарознавчого дослідження. Отже, загальна сума збитків складає 6878,87 грн., які просить стягнути з відповідача. Крім того, стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився. Надав заяву в якій свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити без врахування експертизи проведеної ДАІ. Справу просив розглядати без участі представника позивача. Відповідач в судове засідання не зявився. Надав заяву, в якій позовні вимоги позивача не визнав. Просив відмовити в задоволенні позову. Справу просив розглядати у його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причина неявки суду не відома. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч.2, ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Встановлено, що [PERSON] 21.08.2013 року о 10 год. 12 хв. в м. Знамянка по вул. Фрунзе, керуючи транспортним засобом - автомобілем Опель - Вектра державний номерний знак [NUMBER], перед початком руху не переконався, що це буде безпечним та при розвороті не надав перевагу в русі автомобілю Фольксваген державний номерний знак [NUMBER] та допустив з ним зіткнення, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.10.1; 10.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. За фактом даного правопорушення складений протокол серії АБ2 № 886725 від 21.08.2013 року, з яким [PERSON] ознайомлений. \~Протокол працівників ДАІ не оскаржував. Постановою Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.09.2013 року\~[PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 (триста сорок) грн. на користь держави. \~Зазначена постанова Знам'янського міськрайонного суду є преюдиціальною для суду, який розглядає справу. Це випливає з положення ч.4 ст. 61 ЦПК України, яка вказує, ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. За змістом ст.ст.12, 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. П.1.4 ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлює, що особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду, компанії, виключено. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. При цьому, згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що між [PERSON], який являється власником автомобіля «Опель-Вектра», державний номер [NUMBER] і ПАТ «[PERSON] пожежно-страхова компанія» укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту. Страховою компанією ПАТ «[PERSON] пожежно-страхова компанія» в липні місці позивачу перераховано грошові кошти в сумі 18124,19 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП. Суми збитків встановлено висновком експертного автотоварознавчого дослідження №80-14 від 19.05.2014 року, і зазначений факт визнано позивачем. Згідно з висновком експертного авто товарознавчого дослідження №80-14 від 19.05.2014 року, вартість матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля «Фольксваген Мультіван», реєстраційний номер [NUMBER] з урахуванням втрати товарної вартості складає 24003,06 грн. Однак, при ухваленні рішення, суд не враховує висновок зазначеної експертизи, оскільки вказана експертиза проведена без участі та повідомлення [PERSON] Згідно з висновком експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи №13 від 18.05.2015 року, який надано суду на виконання ухвали Знамянського міськрайонного суду від 23.01.2015 року про проведення судової автотоварознавчої експертизи, за клопотанням відповідача по справі, саме яку суд бере до уваги як доказ, вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Фольксваген Мультіван», реєстраційний номер [NUMBER], станом на момент проведення експертизи, виходячи з переліку пошкоджень, вказаних в довідці ДАІ складає 3819,47 грн., які суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача. Вимоги позивача про стягнення з [PERSON] на користь виробничо-будівельного колективного підприємства «Рассвет»» витрат за проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 1000,00 грн., суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки, відповідно до п.4 ч.3 ст.79 ЦПК України до судових витрат також належать витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз, однак експертиза №80-14 від 19.05.2014 за яку сплачено позивачем, проведена не під час розгляду справи в суді, а фактично ще до виникнення спірних правовідносин між сторонами, тому зазначена позовна вимога задоволенню не підлягає, крім того під час судового розгляду справи було проведено іншу судово - автотоварознавчу експертизу, виконання якої оплачено відповідачем. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial