Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить встановити факт належності (набуття) на праві власності, померлому 11.12.2002 р. [PERSON], який є його батьком, земельної ділянки № 104 площею 3,8372 га, яка розташована на території Рогівської сільської ради Новопсковського району Луганської області (за межами населеного пункту) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та визнати за позивачем в порядку спадкування за законом право власності на дану земельну ділянку. В обгрунтування позову зазначив, що 11.12.2002 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай). Спадщину, як єдиний спадкоємець першої черги позивач фактично прийняв, так як мешкав разом з батьком за однією адресою, та на даний час частково реалізував своє право на спадщину за законом, отримавши у державного нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на сертифікат на право на земельну частку (пай). Але отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку не може, оскільки Державного акту на право власності на земельну частку (пай) за життя померлий батько отримати не встиг, тому державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій в частині спадкування земельної ділянки. Позивач в судове засідання не зявився, зазначив в позовній заяві розглядати справу без його участі, за участю його представника, на заявлених позовних вимогах наполягає, просить задовольнити позов. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача Рогівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без їх участі Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог відділу Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без їх участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог реєстраційна служба Новопсковського РУЮ Луганської області в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без їх участі. Згідно ч.2\~ст. 158 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши позов, додані до нього матеріали, оцінивши надані та добуті докази, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню за наступних підстав. Згідно\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно\~ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 58 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Матеріалами справи встановлено, що 11.12.2002 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕД № 334639, виданим 11.12.2002 р. Рогівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 17 (а.с.8). Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю), розміром 5,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0150136, виданого Новопсковською РДА 30.10.1997 р. і зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 22.12.1997 р. за № 173 (а.с.10). В довідці відділу Держгеокадастру у Новопсковському районі № 01-01-16/477 від 15.10.2015 року зазначено, що згідно Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв) із земель колгоспу «Перше Травня» Новопсковського району Луганської області була визначена земельна ділянка № 104, пл.. 3,8372, кадастровий номер 4423387000:09:001:0023 за [PERSON] та безоплатно передана у власність відповідно до Розпорядження № 680 від 24.12.2003 року Новопсковської РДА, але Державний акт [PERSON] не отримав. При зверненні до нотаріальної контори, [PERSON] був позбавлений можливості оформити свої спадкові права, про що державним нотаріусом Новопсковської державної нотаріальної контори Луганської області було винесено Постанову про відмову вчинення нотаріальних дій (а.с. 7). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. За змістом\~статей 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно п. п. 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/2 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»\~встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Так як спадкодавець [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай), то до позивача [PERSON], як спадкоємця за законом, переходить право на земельну частку (пай), яка належала [PERSON] за життя згідно сертифікату серії ЛГ № 0151036 (а.с.10). Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджено той факт, що спадкодавець у встановленому законом порядку за життя набув право на земельну частку (пай), дане право було ним оформлене належним чином, але залишилось не успадкованим, суд приходить до висновку, що до позивача [PERSON] переходить це право на дану земельну частку (пай). Згідно з ч. 4\~ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні і належним чином обґрунтовані, тому підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved