Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником житлової квартири за адресою: [ADDRESS] , право на яку підтверджується договором купівлі-продажу житлової квартири від 12 лютого 1993 року. Згідно домової книги для прописки громадян, які проживають у квартирі по [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - дружина, [PERSON] - донька, [PERSON] - онук, [PERSON] - син - відповідач по справі та безпосередньо позивач, власник квартири - [PERSON] . Відповідач у моїй квартирі зареєстрований з 13.11.2002 року та близько 17 років, ми не проживаємо разом та не ведемо спільне господарство, що підтверджується свідченням громадян: [PERSON] та [PERSON] .. Позивач спілкуючись із сином (відповідачем по справі) неодноразово звертався до нього з проханням подати заяву про зняття з реєстрації за адресою проживання позивача. проте, відповідач по справі навідріз відмовився добровільно подати таку заяву. Причиною звернення до суду є те, що відповідач має перед відповідними фінансовими установами кредитні зобов`язання (борги), а тому кредитор, відповідно, надсилає свої претензії (листи) боржнику за місцем його прописки, а це, відповідно, обурює та завдає хвилювання позивачу. Позивач просить суд визнати що [PERSON] втратив право користування житловою квартирою за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримає в повному обсязі та просить задовольнити у повній мірі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву до суду не подав. Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, щопозивач є власником житлової квартири під номером другим в будинку під номером сотим, що знаходиться в [ADDRESS] , на земельній ділянці, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 12.02.1993 року посвідченого державним нотаріусом Вільшанської державної нотаріальної контори Науменком Ф.С., зареєстровано в реєстрі за №100 (а.с.7-10). Згідно копії домової книги від 15.03.1993 року, у будинку [ADDRESS] зареєстровані: зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , - власник; [PERSON] , 1951 року народження, - дружина; [PERSON] , [INFO] , - син; [PERSON] , 1976 року народження, - донька; [PERSON] , 2000 року народження, - онук (а.с.11-16). У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно довідки Вільшанської селищної ради Кіровоградської області №2753 від 22.11.2019 року, [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . До складу сім`ї належать: дружина - [PERSON] , 1951 року народження; донька - [PERSON] , 1976 року народження; син - [PERSON] , 1981 року народження; онук [PERSON] , 2000 року народження (а.с.17). Згідно ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно до ст. 72 Житлового кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог та відповідача слід визнати особою, що втратила право на користування житловим приміщенням, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач більше 16 років відсутній та не проживає у вказаній квартирі. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, залишити по фактично понесеним.

Outcome: approved