overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 25 вересня 2018 року між ними був зареєстрований шлюб у Прилуцькому міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено і на примирення позивач не згоден. Позивач в судове засідання не з`явився, проте згідно з адресованою до суду заявою заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, проте згідно з адресованою до суду письмовою заявою просила справу розглядати без її участі. Заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25 вересня 2018 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) зареєстрований 25 вересня 2018 року у Прилуцькому міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, про що зроблено відповідний актовий запис за №296 (а.с.6). У відповідності до копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 лютого 2019 року, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , та її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Судом достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, категорично наполягають на розлученні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки відповідач про своє бажання змінити прізвище суду не заявила, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище відповідачу залишити « [PERSON] ». За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 25 квітня 1992 року між ними був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Прилуцького МВК, актовий запис №118. Від подружнього життя сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя між ними припинено з січня 2021 року і подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини у них немає так як у відповідачки інша сім?я. Позивач в судове засідання не з`явився, проте згідно поданої до суду заяви, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, проте, згідно поданої до суду заяви, просила справу розглядати без її участі. Заявлені позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: - з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ), зареєстрований 25 квітня 1992 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Прилуцького МВК, актовий запис № 118 (а.с.6). - з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 травня 2004 року, встановлено, що [INFO] народився син [PERSON] , та його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7) Судом достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, наполягають на розлученні, а отже, бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає, за можливе після розірвання шлюбу прізвище позивачці залишити « [PERSON] ». За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 25 квітня 2012 року між ними був зареєстрований шлюб у виконавчому комітеті Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з січня 2015 року і на примирення позивач не згоден. Позивач в судове засідання не з»явився, проте згідно з адресованою до суду заявою заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на примирення не згоден та категорично наполягає на розлученні. Просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання також не зявилася, проте згідно з адресованою до суду заявою просила справу розглядати без її участі. Заявлені позовні вимоги визнає, категорично наполягає на розлученні, на примирення не згодна. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії ІЕЛ №120893 від 03 січня 2018 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Вербіленко) зареєстрований 25 квітня 2012 року виконавчим комітетом Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, про що складено відповідний актовий запис за №01 (а.с.5). У відповідності до копії Свідоцтва про народження серії І-ЕЛ №202382 від 03 січня 2018 року, [PERSON] народилася 09 листопада 2012 року, та її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Судом достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують з січня 2015 року, категорично наполягають на розлученні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище відповідачу залишити «Рибальченко». За таких обставин, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 25 квітня 2015 року між ними був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], 10 вересня 2015 року. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з липня 2017 року і на примирення позивач не згоден. Позивач в судове засідання не з»явився, проте згідно з адресованою до суду заявою заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на примирення не згоден та категорично наполягає на розлученні. Просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання також не зявилася, проте згідно з адресованою до суду заявою просила справу розглядати без її участі. Заявлені позовні вимоги визнає, категорично наполягає на розлученні, на примирення не згодна. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії ІЕЛ №117447 від 25 жовтня 2017 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Кузьменко) зареєстрований 25 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, про що складено відповідний актовий запис за №131 (а.с.3). У відповідності до копії Свідоцтва про народження серії І-ЕЛ №171906 від 15 вересня 2015 року, [PERSON] народилася 10 вересня 2015 року, та її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Судом достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують з липня 2017 року, проживають окремо, категорично наполягають на розлученні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище відповідачу залишити «Мірошніченко». За таких обставин, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 25 серпня 2004 року між ними був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міського управління юстиції Чернігівської області. Від подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Позивач мотивує свої вимоги тим, що у відповідачки є нова сім»я. Спільне подружнє життя припинено і на примирення позивач не згоден. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачкою є неможливими і суперечать інтересам позивача, тому останній і просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, проте його представник [PERSON] завчасно подала до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просить суд розглянути справу за її відсутності та відстуності позивача. Відповідачка в судове засідання не з'явилася також, проте згідно з адресованою до суду письмовою заявою позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу їй залишити прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міського управління юстиції Чернігівської області 25 серпня 2004 року, про що складено відповідний актовий запис за № 220 (а. с. 5). з копій свідоцтв про народження вбачається, що під час шлюбу у подружжя [PERSON] народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] (а. с. 6-7). У судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що згідно з письмовими заявами сторін позивач наполягає на розлученні, а відповідачка не заперечує проти такого, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити «[PERSON]». На підставі ст.ст. 110, 112, 113, 114 ч. 2 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 26 серпня 1995 року між ними був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Прилуцького міського управління юстиції. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO]. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з вересня 2017 року і на примирення позивач не згодний. Позивач в судове засідання не з»явився. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, проте згідно з адресованою до суду заявою просила справу розглядати без її участі. Заявлені позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Гордієнко». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії І-ЕЛ № 051055 від 17 вересня 2002 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Пащенко ) зареєстрований 26 серпня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Прилуцького міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за №387 (а.с.6). У відповідності до копії Свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 205895 від 20 березня 2018 року, [PERSON] народилася 02 липня 2004 року, та її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Судом достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують з вересня 2017 року, категорично наполягають на розлученні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище відповідачці залишити «Гордієнко». За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 26 червня 2008 року між ними був зареєстрований шлюб Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Від подружнього життя сторони дітей не мають. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачкою припинено з травня 2010 року. На примирення позивач не згоден. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачкою є неможливими і суперечать інтересам позивача, тому останній і просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, проте завчасно подав до суду письмову заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, категорично наполягає на розірванні шлюбу та просить суд розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася також з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, а також не надала заперечень щодо суті позову і не повідомила про поважність причин неявки в судове засідання. Позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з цим суд відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 26 червня 2008 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 286 (а. с. 5). У судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони проживають окремо з травня 2010 року, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та зважаючи на те, що згідно з письмовою заявою позивач наполягає на розлученні, а відповідачка в судове засідання не з'явилася та від неї не надійшли письмові заперечення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі ст.ст. 110, 112, 114 ч. 2 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 27 вересня 2017 року між ними був зареєстрований шлюб Прилуцьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області. Від подружнього життя сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з січня 2018 року і на примирення позивач не згоден. Позивач в судове засідання не зявився, проте згідно з адресованою до суду заявою заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання також не зявилась, проте згідно з адресованою до суду заявою просила справу розглядати без її участі. Заявлені позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про укладення шлюбу серії ІЕЛ № 116133 від 27 вересня 2017 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Горбель) зареєстрований 27 вересня 2017 року Прилуцьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, про що складено відповідний актовий запис за № 374 (а.с.5). Судом достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, категорично наполягають на розлученні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище відповідачу залишити «Борщевська». За таких обставин, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved