Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Білокуракинської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що йому належать на праві приватної власності не виділені в натурі 2/3 частини квартири [ADDRESS], які він отримав у подарунок на підставі Договору дарування 2/3 частини квартири, нотаріально посвідченого Білокуракинською державною нотаріальною конторою 01.03.2006 року за реєстром № 2-62. 1/3 частина даної квартири належить [PERSON], яка покинула межі України у 1995 році та до теперішнього часу більше не поверталася. Починаючи з 1995 року та по теперішній час вона дану квартиру не утримувала, не підтримувала у належному стані, не робила поточний та капітальний ремонт, не мешкала та не сплачувала комунальні платежі. Оскільки починаючи з 11.06.2002 року до 08.12.2003 року його дід [PERSON], а з 08.12.2003 року по 01.03.2006 року його дядько [PERSON] фактично добросовісно, відкрито, безперервно володіли та користувалися чужим майном, тобто частиною вказаної квартири, яка належала [PERSON], утримували її, позивач як їхній правонаступник заявляє про застосування ч.2 ст.344 ЦК України у даному випадку. Він також, починаючи з 01.03.2006 року добросовісно, відкрито та безперервно володів 1/3 частиною даної квартири, утримував її, підтримував у належному стані, постійно робить у ній поточні та капітальні ремонти, мешкав у ній. Просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. В судове засіданні позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача Білокуракинської селищної ради, не з'явився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, просить суд позовні вимоги [PERSON] визнати та задовольнити в повному обсязі. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до [PERSON] з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.02.2006 року за № 9934671 власниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності відповідно до свідоцтва про право власності від 07.07.1994 року, виданого Фондом комунального майна Білокуракинського району, належить 1/3 частка квартири. [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності відповідно до договору дарування ВВА 103093 від 08.12.2003 року, засвідченого приватним нотаріусом Білокуракинського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON], реєстровий номер 1172, належить 2/3 частки даної квартири. Відповідно до [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.03.2006 року за № 9983306 власником 2/3 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], на підставі договору дарування ВСЕ від 01.03.2006 року, засвідченого Білокуракинською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 2-62, є [PERSON]. Відповідно до копії домової книги для прописки громадян, які проживають [INFO] по вул.Чапаєва в смт.Білокуракине, розпочатої 02.12.2004 року, серед прописаних осіб [PERSON] не значиться. Частиною 1 ст.344 ЦК України визначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Частиною 2 ст.344 ЦК України визначено, що особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Згідно п.8 Прикінцевих та Перехідний положень ЦК України правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. В п.1 вказаних положень Кодексу вказано, що він набирає чинності з 01.01.2004 року. [PERSON] добросовісно заволодів 1/3 частиною вищевказаної квартири, відкрито, безперервно володіє нею протягом десяти років, отже він має право на набуття права власності на дану частку цієї квартири за набувальною давністю. Таким чином, суд у даному випадку застосовує положення ст.344 ЦК України, оскільки дія цієї статті по набувальній давності розпочалася в 2011 році, в звязку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved