Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання рішення неправомірним, стягнення грошових коштів, відшкодування моральної шкоди, обґрунтовуючи заявлені вимоги наступним. Позивач в травні 2015 року відкрила в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - Відповідач) соціальну картку [NUMBER], на яку щомісяця надходила соціальна допомога на утримання новонародженої дитини. На прохання позивача, у зв'язку з скрутним матеріальним становищем після народження дитини, її матір [PERSON] продала частину зібраного урожаю. Кошти, отримані від продажу були перераховані покупцем на соціальну картку позивача. 08.07.2016 кошти у розмірі 17 127 гривень були заблоковані Відповідачем. Пізніше на дану карту надходили соціальні виплати у розмірі 1 720 грн., які також були заблоковані. На неодноразові звернення позивача, кошти не повернуті. Посилаючись на вищевикладене, Позивач просить визнати рішення Відповідача про блокування карти неправомірним, стягнути грошові кошти у розмірі 18 847 гривень, відшкодувати моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень та вирішити питання про розподіл судових витрат. У судове засідання позивач не з'явилась, звернулась до суду з заявою, в якій зазначила, що підтримує заявлені у справі вимоги з підстав, викладених в позовній заяві та просила його задовольнити, слухати справу у її відсутність. Крім того зазначила, що відповідачем на її письмову заяву було повернуто суму коштів у розмірі 1 720 гривень, що просить врахувати при прийнятті рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Матеріали справи містять письмові заперечення щодо позову в яких зазначено, що оформлюючи карту у відповідача позивач приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг, ознайомилась та погодилась з ними. Згідно до п.1.1.3.2.13 Банк має право відмовитись від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання банку для проведення незаконних операцій. Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління НБУ №492 від 12.11.2003 року передбачено, що Банк може відмовити клієнту в обслуговуванні рахунку у випадках, передбачених законодавством України і договором. Відповідно до п.2.1.1.5.2 Умов та правил, клієнт зобов'язаний не використовувати картрахунки для операцій, пов'язаних зі здійсненням підприємницької діяльності. Забороняється використовувати поточні рахунки фізичних осіб для проведення операцій, пов'язаних із здійсненням підприємницької діяльності (п.7.7. Інструкції). За поточними рахунками в національній валюті фізичних осіб-резидентів здійснюються всі види розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України, які не пов'язані зі здійсненням підприємницької діяльності (п.7.8. Інструкції). Відповідно до п.2.1.1.8.1 Умов та правил, для призупинення або запобігання будь-яких незаконних або неузгоджених з банком дій з карткою держатель доручає банку в будь-який час і без укладення будь-яких додаткових угод призупинити або припинити дію картки. На вимоги банку щодо надання пояснень про походження грошових коштів відповіді позивачем не надано. Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач заблокував кошти позивача на картковому рахунку або будь-яким чином обмежував права позивача на використання коштів на рахунку, що свідчило б про порушення договірних відносин відповідачем в даній справі. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у ній. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. В травні 2015 року позивачем було відкрито картковий рахунок [NUMBER] у відповідача. Дана картка була відкрита для отримання соціальної допомоги після народження дитини. Щомісячно на картку було перераховано соціальну допомогу. Після відкриття вказаного рахунку, окрім соціальної допомоги, на дану картку були зараховані інші платежі та надходження. Так, в липні 2016 року зафіксовано надходження цільових коштів у розмірі 860 гривень та нецільових у розмірі 64 754,24 гривень. Станом на 08.07.2016 залишок на картковому рахунку складав 17 127,21 гривень. В серпні та вересні 2016 року на вказаний рахунок надійшли цільові кошти у розмірі 1720 гривень. У зв'язку з надходженням нецільових коштів, картковий рахунок позивача був заблокований відповідачем. На лист позивача щодо отримання інформації про причини блокування рахунку, відповідачем направлено лист з переліком можливих причин блокування рахунку. 01.06.2017 Відповідач повернув Позивачеві соціальні виплати у розмірі 1720 гривень. Залишок коштів у розмірі 17 127, 21 гривень станом на момент розгляду справи позивачу не повернуто. Згідно з положеннями ч. ч. 1-3 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Частиною 1 ст. 1074 ЦК України визначено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. При прийнятті рішення про блокування карткового рахунку позивача, відповідач діяв у відповідності до Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно п.1.1.3.2.13 яких, Банк має право відмовитись від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання банку для проведення незаконних операцій. Відповідно до п.2.1.1.5.2 Умов та правил, клієнт зобов'язаний не використовувати картрахунки для операцій, пов'язаних зі здійсненням підприємницької діяльності. Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління НБУ №492 від 12.11.2003 року (далі-Інструкція) передбачено, що Банк може відмовити клієнту в обслуговуванні рахунку у випадках, передбачених законодавством України і договором. Забороняється використовувати поточні рахунки фізичних осіб для проведення операцій, пов'язаних із здійсненням підприємницької діяльності (п.7.7. Інструкції). За поточними рахунками в національній валюті фізичних осіб-резидентів здійснюються всі види розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України, які не пов'язані зі здійсненням підприємницької діяльності (п.7.8. Інструкції). З огляду на вказані положення умов договору, Інструкції, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання рішення банку про блокування картки неправомірним. Згідно з ч. 1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Частиною 3 ст.1075 ЦК України передбачено, що при розірванні договору банківського рахунку, залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою чи в порядку, встановленому законом, перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами. На момент розгляду справи судом відповідачем не повернуто позивачу 17 127, 21 гривень коштів, які були розміщені на рахунку позивача та належать їй. Будь-яких правових підстав для використання коштів відповідачем, обмеження позивача у праві розпорядженні належним їй майном, суд не вбачає, вважає правильним задовольнити позовні вимоги в цій частині, стягнувши вказану суму коштів на рахунок позивача. Позивачем також заявлено позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень та зазначено, що відсутність коштів унеможливила своєчасну вакцинація дитини та придбання необхідних покупок. Статтею 23 ЦК України передбачено підстави для відшкодування моральної шкоди, завданої особі внаслідок порушення її прав. Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно роз'яснень, даних у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність душевних страждань, завданих внаслідок неповернення їй коштів, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог в цій частині. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial