Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору дійсним та визнання права власності на майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08 квітня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . За цим договором [PERSON] та [PERSON] передали їй у володіння та користування вищезазначений житловий будинок, а вона виплатила їм 30000 гривень. Житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] належали [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 03.04.1986 року державним нотаріусом Синельниківської державної нотаріальної контори,зареєстрованого 15 березня 1988 року Синельниківським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 49,за реєстром № 6997. Згідно зазначеного договору вона придбала у власність вищевказаний житловий будинок, а [PERSON] та [PERSON] в свою чергу передали їй у власність зазначене нерухоме майно та правовстановлюючий документ і зобов`язувалися вчинити дії, необхідні для нотаріального оформлення укладеного між ними договору купівлі-продажу, що підтверджується розпискою про отримання грошових коштів. Проте, як їй відомо, і [PERSON] і [PERSON] , померли так і не виконавши переді нею своє зобов`язання. Фактично вона володіє та користується даним житловий будинком з 2002 року на свій розсуд, та за власні кошти робитьв ньому косметичні та капітальні ремонти. Просить визнати договір купівлі-продажу житлового будинку, який відбувся між нею та [PERSON] і [PERSON] 08 квітня 2002 року, дійсним; Визнати за [PERSON] , [INFO] , право приватної власності на житловий будинок з відповідною часткою господарських будівель і споруд, розташований за адресою: [ADDRESS] , а саме: -А1 житловий будинок;а1-1 прибудова;а2-1 прибудова;№ 2-3 огорожа. Позивач до початку відкритого судового засідання надала суду заяву якою просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач до початку відкритого судового засідання надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 квітня 1986 року, [PERSON] та [PERSON] у рівних частках належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорту від 22 лютого 2021 року, житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , складається з: -А1 житловий будинок;а1-1 прибудова;а2-1 прибудова;№ 2-3 огорожа. Згідно розписки від 08 квітня 2002 року [PERSON] отримав від [PERSON] гроші в сумі 30000 грн. за продаж будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Зобов`язався до 01 вересня 2002 року оформити договір купівлі-продажу будинку в нотаріальному порядку. Відповідно до розписки від 08 квітня 2002 року [PERSON] отримав від [PERSON] гроші в сумі 30000 грн. за продаж будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Зобов`язався до 01 вересня 2002 року оформити договір купівлі-продажу будинку в нотаріальному порядку. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23 червня 2015 року [PERSON] помер [INFO] . Отже, вищезазначений договір купівлі-продажу житлового будинку був укладені між позивачем та [PERSON] та [PERSON] під час дії Цивільного кодексу України 1963 року. У відповідності до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2004 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовується до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Із цього випливає, що спірний договір купівлі-продажу житлового будинку був укладений та фактично виконаний сторонами 08 квітня 2002 року. Після набрання чинності Цивільним кодексом України 2004 року нових цивільних правовідносин між сторонами не виникало, у зв`язку з чим до даних правовідносин застосовуються норми Цивільного кодексу України 1963 року. Згідно ст.227 ЦК України 1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Отже, недійсним визнається такий договір при умові недодержання вимоги щодо його нотаріального посвідчення, а у разі такого посвідчення, такий договір є дійсним. Відповідно до ст.47 ЦК України 1963 року нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Судом було встановлено, що фактично договір купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] був укладений та виконаний, [PERSON] та [PERSON] отримали обумовлену грошову суму та передали позивачеві правовстановлюючі документи на будинок, однак укласти договір в нотаріальному порядку ухилилися, у зв`язку з чим суд вважає можливим визнати зазначений договір дійсним. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. На підставі викладеного,

Outcome: approved