Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що він є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], проте ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не забезпечує її матеріально. У зв'язку з тим, що мати дитини, [PERSON], страждає на тяжку хворобу, що перешкоджає виконанню нею батьківських обов'язків, малолітня дитина з 26 жовтня 2017 року та по теперішній час перебуває у Комунальній установі охорони здоров'я «Краматорський будинок дитини «Антошка»». Просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо дитини - [PERSON], [INFO]; передати малолітню [PERSON], [INFO], на опікування органу опіки та піклування Бахмутської міської ради Донецької області; стягнути з [PERSON] на користь Комунальної установи охорони здоров'я «Краматорський будинок дитини «Антошка»» аліменти на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 квітня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 7 травня 2018 року відкрито провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 4 червня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 червня 2018 року розгляд справи відкладено у зв'язку з неявкою відповідача. Представник позивача в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування Бахмутської міської ради Донецької області від 26 квітня 2018 року №01/11-245 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні до його малолітньої дитини [PERSON], [INFO], оскільки він не забрав її з пологового будинку після народження. Мати дитини [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS], за рівнем обмеження життєдіяльності має високий ступінь втрати здоров'я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов'язків. Також додатково пояснила, що розпорядження голови Бахмутської міської ради Донецької області надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням Бахмутської міської ради Донецької області малолітня дитина влаштована до державного закладу для дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування на повне державне забезпечення. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, і на підставі частини 3 ст.131 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що він не з'явився у судове засідання без поважних причин. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 9 липня 2018 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 26 травня 2017 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.9). [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 2014 року до 2 серпня 2016 року; шлюб розірвано рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 2 серпня 2016 року (а.с.14). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, виданого 21 липня 2017 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, номер 00018402592, вбачається, що реєстрація актового запису про народження [PERSON], [INFO], проведена відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України (а.с.10). Статтею 133 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до ч.2 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до висновків лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров'я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов'язків, Комунального закладу охорони здоров'я «Центра первинної медичної (медичко-санітарної) допомоги Бахмутської міської ради» від 26 червня 2017 року №9/416, від 25 травня 2018 року №2/358 (а.с.80), мати дитини, [PERSON], [INFO], має високий ступінь втрати здоров'я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов'язків. Висновком органу опіки та піклування Бахмутської міської ради Донецької області від 26 квітня 2018 року №01/11-245 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні його малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у зв'язку з його самоусуненням від виховання та утримання дитини, виходячи з інтересів самої дитини (а.с.5-7). Актом закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я від 30 червня 2017 року (а.с.16), стверджується, що батько дитини [PERSON] не забрав дівчинку з дитячого відділення КЗОЗ «Бахмутська дитяча лікарня». Рішенням виконкому Бахмутської міської ради Донецької області від 11 жовтня 2017 року за №223 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та на підставі рішення виконкому Бахмутської міської ради Донецької області від 11 жовтня 2017 року за №224, дитину влаштовано в державний заклад на повне державне забезпечення (а.с.17, 18). Установлено, що [PERSON], [INFO], народилася вдома. Після отримання повідомлення про дитину та огляду дільничним лікарем-педіатром амбулаторії №8 КЗОЗ «ЦПМСД Бахмутської міської ради» спільно з представниками соціальних служб дитину було транспортовано до дитячого відділення Бахмутської центральної районної лікарні. Після цього дитина під нагляд КЗОЗ «ЦПМСД Бахмутської міської ради» не надходила. [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні КЗОЗ «Бахмутська ЦРЛ» з 18 травня 2017 року по 2 листопада 2017 року. 2 листопада 2017 року дитину переведено до КЗОЗ «Краматорський будинок дитини «Антошка» м.Краматорськ. За час перебування в дитячому відділенні КЗОЗ «Бахмутська ЦРЛ», батько [PERSON], дитину не відвідував, станом здоров'я не цікавився, продукти харчування, одяг або ліки не приносив (а.с.21). За рішенням Бахмутської міської ради від 11 жовтня 2017 року №224 в Комунальній установі охорони здоров'я «Краматорський будинок «Антошка» з 26 жовтня 2017 року до цього часу на повному державному забезпеченні знаходиться [PERSON], [INFO]. За час перебування дівчинки в будинку дитини ні батько, ні хтось із родичів дитиною не цікавились, не відвідували, не телефонували, допомоги не надавали, обов'язків по вихованню не виконували, ніяких заходів для повернення та виховання дитини в сім'ю не здійснювали (а.с.22, 26). Відповідач [PERSON] службою у справах дітей неодноразово попереджався, що у разі відмови забрати дитину з лікарні, орган опіки та піклування Бахмутської міської ради Донецької області буде змушений звернутися до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.24-25). Крім того, 15 травня 2017 року відповідач [PERSON], заявою повідомив службу у справах дітей Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради Донецької області про те, що з [PERSON] він розлучений з серпня 2016 року, ніяких особистих та господарських відносин вони не мають, проживають окремо. До народження дитини колишньої дружини він ніякого відношення не має,тому відмовляється від цієї дитини (а.с.23). Відповідно до інформації, наданої Бахмутською міською радою Донецької області, [PERSON], [INFO], зареєстрований з 24 жовтня 1995 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Згідно з довідкою, виданою приватним підприємством «Наш дім плюс» 16 березня 2018 року за №751, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.19). За місцем проживання [PERSON] характеризується як такий, відносно якого скарг з боку мешканців та органів поліції про порушення правопорядку не надходило (а.с.20). Заперечуючи своє батьківство перед органом опіки та піклування, [PERSON] в судове засідання не з'явився, позову про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини не подавав. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, зокрема, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 березня 2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз'яснення про те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16). У судовому засіданні досліджено достатньо доказів, які у повному обсязі підтверджують факт того, що відповідач ухиляється без поважних причин від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, оскільки не забрав її з лікарні після народження, не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Крім того, статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Частиною 3 статті ст. 166 Сімейного кодексу України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач ухиляється без поважних причин від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої доньки, що проявляється у відсутності його піклування про фізичний та духовний розвиток дитини, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, позбавивши його батьківських прав, передати малолітню [PERSON], [INFO], на опікування органу опіки та піклування Бахмутської міської ради Донецької області у зв'язку з неможливістю матір'ю виконувати батьківські обов'язки через тяжку хворобу, та присудивши з відповідача аліменти на утримання його неповнолітньої дитини, від дня пред'явлення позову про стягнення аліментів до досягнення дитиною повноліття, в частці від заробітку (доходу) відповідача, але не менше розміру, передбаченого ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України. Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачеві, що він має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав на підставі ст.169 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved