Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 13.02.2013 у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №126. Свої вимоги мотивує тим, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , однак сімейне життя між сторонами не склалося. З вересня 2016 року фактичні шлюбні відносини сторін припинені, кожен має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення між сторонами неможливе, тому просить позов задовольнити. Ухвалою від 06.12.2019 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання 26.12.2019. В підготовчому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив шлюб, укладений між сторонами, розірвати. Відповідач в підготовчому засіданні позовні вимоги визнала, просила шлюб, укладений між сторонами розірвати, оскільки примирення між ними неможливе. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. На даний час сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 13.02.2013 у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №126, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.2, 4 ст.206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд встановив, що шлюбні відносини сторін носять формальний характер, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, відповідач позовні вимоги визнала та суд, роз`яснивши їй наслідки відповідної процесуальної дії, встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, при поданні позову позивачем сплачено 768 грн. 40 коп. судового збору (а.с.1), а тому [PERSON] слід повернути з державного бюджету 384 грн. 20 коп. (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову).

Outcome: approved