Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків посилаючись на те, що 04.03.2020 року о 21 год. 00 хв. у верхів`ї смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області, поблизу с. Червоний Яр, на ставку [PERSON] з гумового човна, здійснював протизаконний лов риби забороненими знаряддями лову сіткою лісковою, в порушення ст.. 63 Закону України «Про тваринний світ» та п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 № 19, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 28.04.1999 № 269/3562. в ході зазначених незаконних дій [PERSON] протиправно виловив риби: карась 45 екз., плітка - 20 екз., чим заподіяв матеріальну шкоду рибним запасам України на суму 2465, 00 грн. Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 14.05.2020 по справі № 317/888/20 [PERSON] було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. 00 коп. Тобто вказані факти та вина відповідача повністю підтверджується. Своїми незаконними діями [PERSON] заподіяв матеріальну шкоду рибним запасам України на суму 2465,00 грн. Отже, внаслідок порушення правил рибальства незаконними діями [PERSON] державі заподіяно збитки на суму 2465,00 грн., які розраховано Управлінням Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області відповідно до «Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України»,затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 № 1209. Враховуючи наведені обставини та вимоги чинного законодавства, майнову шкоду, заподіяну державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства в розмірі 2465,00 грн. має відшкодувати [PERSON] . Ухвалою судді від 05.05.2021 року справу прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, просять позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином рекомендованою поштою з повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем проживання. Крім того, на офіційному сайті Запорізького районного суду Запорізької області (https://zp.zp.court.gov.ua/sud0810/gromadyanam/csz/), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду були зазначені дата, час та місце розгляду справи. Документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, відзивів на позов не подано. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 14.05.2020 по справі № 317/888/20 [PERSON] було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. 00 коп. У відповідності з ч. 6\~ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються\~Законом України «Про тваринний світ», Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» та\~Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища». Відповідно до положень\~ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією\~Конституцією. За приписами\~ст. 3 Закону України «Про тваринний світ», об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього\~Закону, є риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки, тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі. Згідно з п. 4 ч. 2\~ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. У статті 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» зазначено, що добування (вилов) це є вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування. За змістом ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів», посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Належність водних біоресурсів визначається\~Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ч. 1 ст. 37 якого передбачає, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених\~Конституцією України\~та законами України. Отже, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до\~Конституції України\~та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади. У відповідності до статті 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища. Громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч. 4\~ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи, що відповідач добровільно завдану ним шкоду не відшкодував, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені до відповідача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~та Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір по справі в розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved