Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові вказав, що 23.03.2007р. між Закритим акціонерним товариством „ОТП Банк (правонаступником якого є АТ „ОТП Банк та у відповідності до ст.ст. 512-514 ЦК України правонаступником якого є ТОВ „ОТП Факторинг Україна) та відповідачем [PERSON] укладено Кредитний договір № 201/314/2005/1 по кредитуванню поточного рахунку (овердрафт). Згідно з умовами кредитного договору позивач надав відповідачу [PERSON] шляхом кредитування поточного рахунку № 26208101541192 в розмірі ліміту [PERSON] 200,00 грн. Відповідно до п. 4.1.1 Кредитного договору за користування простроченим кредитом Позичальник зобовязаний сплатити Банку плату в розмірі 26,00% річних, з розрахунку 365 днів в році. Відповідно до п.4.1.2 за користування простроченим до повернення кредитом Позичальник зобовязаний сплатити Банку плату у вигляді відсотків в розмірі 36,00 % річних, з розрахунку 365 днів в році. Однак, всупереч умовам Кредитного договору, вищевказані зобов'язання Позичальником щодо повернення Кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконуються, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 18.06.2013 року, заборгованість за кредитним договором складає: 2265,59 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 1625,85 грн. сума заборгованості за процентами. Загальна заборгованість за тілом кредиту та відсотками становить 3891,44 грн. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. У судове засіданні представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, у відповідно до ст. 74 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від нього не надходило. Прийнявши до уваги думку представника позивача щодо вирішення справи в заочному порядку, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.03.2007р. між Закритим акціонерним товариством „ОТП Банк (правонаступником якого є АТ „ОТП Банк та у відповідності до ст.ст. 512-514 ЦК України правонаступником якого є ТОВ „ОТП Факторинг Україна) та відповідачем [PERSON] укладено Кредитний договір № 201/314/2005/1 по кредитуванню поточного рахунку (овердрафт). Згідно з умовами кредитного договору позивач надав відповідачу [PERSON] шляхом кредитування поточного рахунку № 26208101541192 в розмірі ліміту [PERSON] 200,00 грн. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору Позичальник зобов'язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого Кредиту і сплатити плату за користування кредитом та виконати інші зобов'язання, як це зазначено в договорі. Відповідно до п. 4.1.1 Кредитного договору за користування простроченим кредитом Позичальник зобовязаний сплатити Банку плату в розмірі 26,00% річних, з розрахунку 365 днів в році. Відповідно до п.4.1.2 за користування простроченим до повернення кредитом Позичальник зобовязаний сплатити Банку плату у вигляді відсотків в розмірі 36,00 % річних, з розрахунку 365 днів в році. Відповідно до п. 4 кредитного договору, банк має право на договірне списання коштів з поточного рахунку Позичальника для виконання боргових зобовязань по цьому договору. Відповідно до п. 6.1 будь-який кредит, виданий в рамках [PERSON], має бути погашений не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем надання такого кредиту. Згідно п. 8.1 Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань у випадку невиконання Позичальником своїх зобовязань за цим Договором. Однак, всупереч умовам Кредитного договору, вищевказані зобов'язання Позичальником щодо повернення Кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконуються, внаслідок чого виникла заборгованість. 24 лютого 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» було укладено договір купівлі -продажу кредитного портфелю № б/н, до якого увійшли кредитний договір, який був укладений між Банком та Відповідачем. Згідно з умовами зазначеного договору купівлі -продажу кредитного портфелю № б/н Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за цим кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 18.06.2013 року, заборгованість за кредитним договором складає: 2265,59 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 1625,85 грн. сума заборгованості за процентами. Загальна заборгованість за тілом кредиту та відсотками становить 3891,44 грн. У відповідності зі ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Стаття 526 ЦК України зазначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Стаття 1049 ЦК України зазначає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1,2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Таким чином, відповідачем взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконано, внаслідок чого утворилась заборгованість, а тому сума заборгованості підлягає стягненню з боржника, отже позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про стягнення заборгованості законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved