Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме будинок [ADDRESS] . Спадкоємцем після смерті батька була мати позивача - [PERSON] (дружина спадкодавця). Дружина спадкодавця проживала разом із ним на час його смерті, тому вважається такою, що прийняла спадщину. [INFO] померла мати позивача. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який вона успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] . [PERSON] заповіла все своє майно позивачу та відповідачу в рівних частках. Із заявою про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори звернувся позивач, однак нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із наявністю виправлення у правовстановлюючому документі на спірний будинок, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі. Представник третьої надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Згідно до договору купівлі-продажу від 14.05.1968 року, посвідченого нотаріусом Пологівської державної нотаріальної контори, [PERSON] належав на праві власності жилий будинок з приналежними надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Оріхівської міської ради Запорізької області №584 від 24.07.2018 року, з метою впорядкування нумерації об`єктів нерухомого майна уточнено поштову адресу житловому будинку з старої адреси: [ADDRESS] , на нову адресу: [ADDRESS] . Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 249337979 від 23.03.2021 року, право власності на будинок [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 14.05.1968 року. Як видно із довідки №1528 від 25.11.2020 року, виданої Центром надання адміністративних послуг, [PERSON] на день смерті був зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті за даною адресою була зареєстрованою [PERSON] . Таким чином, спадкоємцем після смерті [PERSON] була його дружина [PERSON] . Згідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 63871119 від 11.03.2021 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу РСР, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 548 Цивільного кодексу РСР, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , було передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно до ст. 549 Цивільного кодексу РСР, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] на момент смерті чоловіка [PERSON] та після його смерті проживала в спірному будинку, то вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Згідно до заповіту, складеного 22.07.1997 року та посвідченого державним нотаріусом Оріхівської держнотконтори, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Заповітом від 15.10.2001 року [PERSON] заповіла державний акт на право приватної власності на землю [PERSON] та [PERSON] . Спадковим майном після смерті [PERSON] є будинок [ADDRESS] , який вона успадкувала після смерті свого чоловіка, однак не оформила належним чином свої спадкові права, та земельна ділянка розміром 5,51 га. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст.1223 ЦК України). Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ст.1235 ЦК України). Частиною 1 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є її син [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до даних Оріхівської державної нотаріальної контори, спадкова справа після смерті [PERSON] заводилась. Із заявою про прийняття спадщини після померлої звернулися [INFO] [PERSON] та [PERSON] (за заповітом від 15.10.2001 року), та 29.08.2009 року - [PERSON] 19.03.2010 року [PERSON] та [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом в частині права на земельну ділянку площею 5,61 га з кадастровим номером 2323987800-02-001-0160. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.12.2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в частині житлового будинку у зв`язку із виправленнями у правовстановлюючому документі на будинок. Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем за заповітом спадкодавця [PERSON] , яка прийняла спірний будинок у спадщину після смерті чоловіка, однак не оформила своїх спадкових прав, та він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, то позовні вимоги є обґрунтованими та законними, у зв`язку із чим підлягають задоволенню.

Outcome: approved