Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до умов договору позики № 13006082013 від 06.08.2013 року ТОВ «КПЦ «Юрстандарт-2012» надав відповідачу в позику власні грошові кошти в розмірі 1300 грн. з терміном повернення коштів до 20 серпня 2013 року. Проте відповідач належним чином не виконав зобов'язання по зазначеному договору, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 10063,83 грн., яку й просили стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, та зазначив, що свої вимоги підтримує повністю. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Встановлено, що 06.08.2013 року між ТОВ «КПЦ «Юрстандарт-2012» та [PERSON] укладений договір позики №13006082013, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати позичальнику грошові кошти в розмірі 1300 грн. з терміном повернення коштів до 20 серпня 2013 року. Разом з тим [PERSON] свої зобов'язання за укладеним договором не виконує, у зв'язку з чим склалася заборгованість, яка згідно розрахунку станом на 20.11.2013 року складає 10063,83 грн., з яких 1300грн. - сума позики; 327,60 грн. - сума відсотків; 8436,23 грн. - пеня та штрафні санкції. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно положень статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає повернення суми позики, а також сплати процентів та плату за пропуск платежів у примусовому порядку, посилаючись на договір позики. Частиною 1 ст. 56 ЦПК України визначено, що правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Згідно із ст.1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011р. Розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, суд вважає, що документально обгрунтованим, розумним та достатнім є розмір такої компенсації у сумі 800,00 грн. Судові витрати по справі відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved