Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 30.05.2014 року між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/1316975, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Шевролет Авео», д.н.з. [NUMBER]. Під час дорожньо-транспортної пригоди, винним в якій за рішенням суду було визнано відповідача [PERSON], котрий керував автомобілем «Шевролет Авео», д.н.з. [NUMBER], автомобілю «Шевролет», д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON], було спричинено механічні пошкодження. В подальшому ПрАТ «ПРОСТО-страхування» виплатило [PERSON] суму страхового відшкодування. Так як відповідач не повідомив ПрАТ «ПРОСТО-страхування» про настання ДТП не тільки в триденний строк, який передбачено законодавством, а і взагалі, тому у ПрАТ «ПРОСТО-страхування» виникло право вимоги стягнення суми страхового відшкодування з відповідача. З метою врегулювання спору у досудовому порядку [PERSON] позивачем 19.01.2015 року було направлено вимогу щодо добровільного відшкодування завданого збитку в порядку регресу, проте на день подачі позову вимоги позивача не виконані. В судове засідання представник позивача Бузінський А.В. не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.79). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.71, 78), з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 30.05.2014 року між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/1316975, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу Шевролет Авео», д.н.з. [NUMBER]. Відповідно умов договору ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю становить 100 000 грн., а за шкоду, заподіяну майну - 50 000 грн., франшиза - 510 грн. Строк дії даного договору з 31.05.2014 року по 30.05.2015 року (а.с.4). Власником автомобіля «Шевролет», д.н.з. [NUMBER], є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 01.08.2014 року, [PERSON] 08.07.2014 року о 18 год. 40 хв., керуючи автомобілем «Шевролет», д.н.з. [NUMBER], на перехресті нерівнозначних доріг, не надав дорогу автомобілю «Шевролет», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався праворуч від нього, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів. Даною постановою [PERSON] визнано винним у порушенні п. 16.11 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. на користь держави. Постанова не оскаржувалась та набрала законної сили (а.с.9-10). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На підставі звіту №198/99528 з оцінки транспортного засобу від 18.07.2014 року (а.с.11-24), страхового акту №99528 від 10.10.2014 року (а.с.26) ПрАТ «ПРОСТО-страхування» виплатило страхове відшкодування в розмірі 5 609,36 грн. [PERSON], що підтверджується копією виписки з ПАТ «ВТБ «Банк» від 18.12.2014 року (а.с.27-28) Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За приписами п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Як встановлено у судовому засіданні, в порушення описаної вище норми, [PERSON] не повідомив страховика про ДТП, яка відбулася 08.07.2014 року за участю автомобіля «Шевролет», д.н.з. [NUMBER]. Відповідно до п.38.1.1 (г) ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 статті 33 цього закону. Оскільки вина відповідача у даній ДТП знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і ПрАТ «ПРОСТО-страхування» виплатило з цього приводу страхове відшкодування [PERSON], як потерпілій особі, враховуючи обставину неповідомлення у триденний термін водієм [PERSON] вказаного страховика про зазначену подію, тому позовні вимоги страхової компанії є обґрунтованими і відповідно підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України, оскільки позов задоволено у повному обсязі, суд вважає необхідним з відповідача [PERSON] на користь позивача стягнути 1 218 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, та 630 грн. витрат, пов'язаних з поміщенням оголошення в пресі. На підставі викладеного та

Outcome: approved