Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення компенсації за втрату майна.. Свої вимоги мотивує тим, що він уклав із [PERSON] договір оренди тимчасової споруди (надалі - Договір оренди). Згідно з умовами даного Договору оренди (п.1.1.) він зобов'язувався надати відповідачу в оренду, за плату, тимчасову споруду загальною площею 8,8 кв. метрів, яку відповідач зобов'язувався розташувати за адресою: [ADDRESS]. Термін оренди тимчасової споруди відповідно до п.7.3. Даного Договору оренди становив 12 місяців з дня складання Акта приймання-передачі ТС, передбаченого п. 2.1. вказаного Договору. Разом з тим, згідно п. З Договору оренди відповідач зобов'язувався користуватися тимчасовою спорудою відповідно до умов даного договору та мети своєї діяльності, підтримувати орендовану тимчасову споруду у справному стані, не допускаючи її псування. Договором оренди (п. 6) також було передбачено відповідальність сторін у разі невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань за даним договором. Позивач зазначає, що ним умови договору оренди були виконанні у повному обсязі, оскільки тимчасова споруда була передана в оренду відповідачу у день підписання даного договору оренди та оформлена Актом прийому-передачі тимчасової споруди від08.12.2016 р. Згідно даного Акту прийому-передачі ним було надано відповідачу тимчасову споруду, що є новою і становить вартість у розмірі 80000,00 грн. Через деякий час, маючи намір перевірити стан переданої відповідачу в оренду тимчасової споруди, він прибув за адресою її місця розташування, однак його тимчасової споруди там не було. Враховуючи дані обставини, 06.06.2017 р., він направив на адресу відповідача лист-вимогу про повернення належної йому на праві власності тимчасової споруди, що була передана йому згідно Акта прийому-передачі тимчасової споруди від 08.12.2016 р., або, у разі неможливості здійснити вказані дії - відшкодувати її повну вартість. Зазначений лист-вимогу відповідачем було отримано, однак жодної реакції на нього так і небуло. Вважає, що такі дії відповідача свідчать про неналежне виконання ним договору оренди тимчасової споруди від 08.12.2016 р. та безвідповідальне ставлення до його майна, чим він, власне, і порушує його права. Просить суд стягнути з [PERSON] на його користь компенсацію за втрату майна в розмірі 80000 грн. та судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. До початку слухання справи від представника позивача [PERSON] надійшла заява про слухання справи без їхньої участі. Також вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Суд на підставі ст. ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, що 08 грудня 2016 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір оренди тимчасової споруди. Відповідно до п. 1. 1 Орендодавець зобов'язався надати за плату , за цим Договором Орендарю тимчасову споруду загальною площею 8,8 кв. метрів, яку Орендар зобов'язався розташувати за адресою [ADDRESS], згідно належного йому паспорта прив'язки (реєстраційний номер 595), а також забезпечити Орендарю вільний доступ в зазначену тимчасову споруду. Відповідно до п. 7.3 Договору, термін оренди тимчасової споруди складає 12 місяців з дня складання Акта приймання-передачі тимчасової споруди, передбаченого п. 2.1. вказаного Договору. Згідно з п. З Договору оренди відповідач зобов'язувався користуватися тимчасовою спорудою відповідно до умов даного договору та мети своєї діяльності, підтримувати орендовану тимчасову споруду у справному стані, не допускаючи її псування. Згідно Акту прийому-передачі тимчасової споруди від 08 грудня 2016 року, [PERSON] передав [PERSON] у тимчасове платне користування тимчасову споруду, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Також, в акті зазначено, що стан споруди є новий та зазначена її вартість в розмірі 80000 грн. Маючи намір перевірити стан переданої відповідачу в оренду тимчасової споруди, позивач [PERSON] прибув за адресою її місця розташування, однак його тимчасової споруди там не було. 06 червня 2017 р. [PERSON] направив на адресу відповідача лист-вимогу про повернення належної йому на праві власності тимчасової споруди, що була передана йому згідно Акта прийому-передачі тимчасової споруди від 08.12.2016 р., або, у разі неможливості здійснити вказані дії - відшкодувати її повну вартість. Зазначений лист-вимогу відповідачем було отримано, однак жодної реакції на нього так і небуло. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.. Згідно до ч.З ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язків для виконання сторонами. Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення даного позову. З відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути компенсацію за втрату майна (тимчасової споруди) в розмір 80000,00грн. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в прибуток держави судовий збір в сумі 704 грн. 800 коп. На підставі ст. ст. 525, 526, 629ЦК України,

Outcome: approved