Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позивач посилається на те, що він з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. За рішенням Гощанського районного суду по цивільній справі №2-488/2006 з позивача утримуються аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця починаючи з 31 серпня 2006 року і до повноліття сина але не менше 30% неподаткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач справно сплачував встановлені аліменти, не дивлячись на те, що відповідач з моменту розірвання шлюбу фактично не дає позивачу спілкуватися з сином та брати участь у його вихованні. На даний час матеріальний стан позивача сильно змінився, оскільки він одружився вдруге та в шлюбі у нього народилося двоє дітей: - сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Крім того його дружина не працює. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Гощанського районного суду від 18.09.2006 року, з 1/4 на 1/6 частину. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю із підстав викладених в позові, на позовних вимогах наполягає, просить суд їх задовольнити. Вказав, що у нього на утриманні зявилися двоє дітей, при цьому одна дитина перебуває на «Д»-обліку з приводу хвороби нирки та потребує постійного догляду, лікування та медичного обстеження. Просить змінити розмір аліментів з 1/4 на 1/6 частину. В судовому засіданні відповідач та її представник адвокат [PERSON] позов не визнали та зазначили, що відсутні підстави для зменшення розміру аліментів, просили суд відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, в їх сукупності, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно виконавчого листа Гощанського районного суду від 18 вересня 2006 року, справа № 2-488, з[PERSON], [INFO] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 (одна четверта) частини доходу щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь [PERSON]. Позивач 16.03.2012 року зареєстрував шлюб із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ № 074808. Від шлюбу із [PERSON] в позивача є двоє дітей: - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-ГЮ № 197394, 171353. Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до положень\~ ч.3 ст. 181 СК України, яка визначає способи виконання батьками обовязку утримувати дитину, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому питання визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі регулюються положеннями статей 183, 184 СК України. У СК України передбачено можливість зміни в судовому порядку розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення. Так, згідно ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду\~ або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду\~ за позовом платника\~ або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. При вирішенні спору суд відповідно до вимог ст. 360-6 ЦПК України враховує правову позицію ВСУ України, викладену в постанові №\~ 6-143цс13 від 05.02.2014, в якій зазначено, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Крім того, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положенням ст. 192 СК України,\~ зміна розміру аліментів\~ може мати під собою й заміну способу їх присудження зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки.\~ При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей. Враховуючи те, що позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі, має від шлюбу двох неповнолітніх дітей, тобто з часу стягнення аліментів у позивача змінилась кількість утриманців, стан здоровя одного з утриманців, який перебуває на «Д»-обліку та потребує постійного медичного обстеження та лікування, матеріальний стан позивача та відповідача, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини відповідає рівним часткам від заробітку позивача на трьох дітей, які фактично перебувають на утриманні позивача, та в сукупності становить фактично 50 відсотків від заробітку позивача, що відповідає вимогам чинного законодавства України.

Outcome: approved