Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про припинення сплати аліментів та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування позову позивач вказав, що з відповідачем по справі [PERSON] він знаходився в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 11.10.2010 шлюб між ними розірвано. Згідно вищевказаного рішення суду неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] після розірвання шлюбу залишені проживати з матір'ю. Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 05.10.2010 року з нього на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи від дня звернення [PERSON] до суду з 27.08.2010 року і до повноліття дітей. З 26.11.2018 року діти проживають разом з ним та з 27.11.2018 року навчаються в Петрівській НВК 1-3 ступенів. Діти повністю знаходяться на його утриманні. Таким чином, на даний час порушуються права та інтереси дітей, та як відповідач отримує кошти на утримання дітей та використовує їх на власні потреби. Сторони в судове засідання не з'явилися. Від позивача надійшла заява, в якій він просив справу розглянути у його відсутність, на позові наполягав. Від відповідача до суду надійшла заява, згідно якої вона позовні вимоги визнає, справу просила розглянути у її відсутність. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 11.10.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано ( а.с.11). З копій свідоцтв про народження вбачається, що батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7,8). Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 05.10.2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи від дня звернення [PERSON] до суду з 27.08.2010 року і до повноліття дітей (а.с. 10). З довідки Петрівської сільської ради Красноградського району Харківської області № 10 від 03.01.2019 року вбачається, що [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] разом з дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на його утримані (а.с. 9). Відповідно до чч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3ст.181 СК України). Відповідно дост.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина першастатті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога трактується положеннямист.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених устаттях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч.3ст.181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів.Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов'язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Статтею 186 СК Українипередбачено, що за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки було встановлено та підтверджено належними доказами, що одержувач аліментів [PERSON] матеріально не утримує дітей, які на теперішній час мешкають разом з платником аліментів - батьком та знаходяться на повному його утриманні. На підставі викладеного та

Outcome: approved