Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] районної державної адміністрації, виконавчого комітету [PERSON] селищної ради в особі управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, [PERSON], [PERSON], третя особа - Державне підприємство «Полтавський науково-дослідний проектний інститут землеустрою», про визнання недійсним рішення субєкта владних повноважень, скасування відомостей про реєстрацію права власності на земельні ділянки. Позов обґрунтовується наступними доводами. Позивач є орендарем земельних ділянок, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населених пунктів на території Сагайдацького старостату [PERSON] селищної ради Шишацького району Полтавської області загальною площею 116,74 га. Зазначені земельні ділянки розташовані у масивах № 17 та № 12. Проект поділу на земельні частки (паї) був затверджений рішенням 15 сесії 23 скликання Сагайдацької сільської ради Шишацького району Полтавської області від 14 березня 2001 року, на підставі чого були виготовлені державні акти на право приватної власності на землю. Будь-які зміни у проект поділу земель та зазначене рішення не вносились. Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 20.11.2008 року за відповідачами визнано право власності в порядку успадкування в рівних частках по 1/2 за кожним, на конкретні земельні ділянки площею 3, 27 га. та 3,73 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сагайдацької сільської ради. При виготовленні технічної документації землевпорядником - Державним підприємством «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» була допущена помилка, яка потягла за собою скасування державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, що встановлено рішенням Шишацького районного суду від 11.11.2013 року. Розпорядженням голови [PERSON] РДА Полтавської області від 6 березня 2014 року № 63 був наданий дозвіл відповідачам на виготовлення нової технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі зі зміною конфігурації. Пізніше, розпорядженням №251 від 4 вересня 2014 року технічна документація була затверджена, і відповідачам дозволено посвідчити право власності на земельні ділянки площею 5,7200 га. та 1,2800 га. ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сагайдацької сільської ради Шишацького району. Позивач вважає дане розпорядження протиправним, винесеним без належної перевірки технічної документації із землеустрою, а отже таким, що підлягає скасуванню, оскільки технічна документація, яка затверджена зазначеним розпорядженням не узгоджується з технічною документацією із землеустрою, яка була виготовлена раніше на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Сагайдацької сільської ради Шишацького району Полтавської області від 14 березня 2001 року, площа земельного масиву №17 була зміщена відносно автодороги праворуч, що потягло зменшення площі сінокосів з 9,4 га. до 3,64 га. Крім того, землевпорядником було включено до земельної ділянки №295 площею 1,28 га. частини земель населеного пункту села Салимівщина. У звязку з цим, позивач вважає, що діями відповідачів порушені права фермерського господарства по вільному використанню предмету договорів оренди - земельних ділянок (паїв), веденню господарської діяльності, сільськогосподарського виробництва, виконанню договірних зобовязань перед орендодавцями - власниками землі, а тому просить визнати недійсним та скасувати розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації № 251 від 4 вересня 2014 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сагайдацької сільської ради Шишацького району Полтавської області [PERSON] та [PERSON] площею 5,72 га та 1,28 га ріллі та посвідчення права власності на них, а також скасувати відомості про реєстрацію права власності за відповідачем [PERSON] на 1/2 частину земельної ділянки площею 1,28 га. (кадастровий № 5325784600:00:018:0080) та 1/2 частину земельної ділянки площею 5,72 га (кадастровий № 5325784600:00:018:0081) та скасувати відомості про реєстрацію права власності за відповідачем [PERSON] на 1/2 частину земельної ділянки площею 1,28 га. (кадастровий № 5325784600:00:018:0080) та 1/2 частину земельної ділянки площею 5,72 га (кадастровий № 5325784600:00:018:0081) У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити із зазначених вище підстав. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] судові вимоги не визнала, зазначивши, що позивачем не доведено порушення його прав відповідачем, зокрема, не надано жодного доказу про те, що змістилися єдині земельні масиви №17, №12, оскільки орендовані позивачем земельні ділянки є відокремленими та виділеними в натурі, а тому не являються масивом. Крім того, зміщення на сінокоси можливе лише тоді, коли б позивач розорав дані землі. Позивачем також не доведено, що площа орендованих ним земельних ділянок зменшилася з вини відповідачів, не доведено й те, що райдержадміністрація розпорядилася землями сільської ради, зокрема, землями села Салимівщина. Позивач не є представником сільської ради і не має повноважень на звернення до суду за захистом прав сільської ради. Висновки експерта не доводять той факт, що саме через дії відповідачів могли б зміститися земельні ділянки, оскільки й інші суміжні земельні ділянки, які межують із ділянками відповідачів, могли б зміститися. Не правильним буде вказувати, що незаконно виготовлена документація саме відповідачем, оскільки й документація позивача може бути неправильно виготовленою. Саме працівниками держгеокадастру була виготовлена документація, а відповідачі до її виготовлення не мають жодного відношення. Зміна конфігурації земельних ділянок не є підставою для припинення права власності відповідачів, оскільки скасування реєстрації права власності призведе до припинення права власності відповідачів [PERSON] та [PERSON] на земельні ділянки. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації [PERSON] поклалася на розсуд суду, але просила взяти до уваги той факт, що оскаржуване розпорядження виносилося на підставі наданих адміністрації документів, які виготовлялися іншою особою землевпорядником. При винесенні рішення просила також врахувати висновки проведеної експертизи. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог та захистити її права та права її брата на земельні ділянки. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав. Право власності має абсолютний характер та є непорушним. Забезпечуючи усім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб. Рівність умов захисту прав власності на землю випливає з норм ст.ст. 21, 55 Конституції України та ст.152 ЗК України. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Судом встановлено, що позивач є орендарем земельних ділянок, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населених пунктів на території Сагайдацького старостату [PERSON] селищної ради Шишацького району Полтавської області загальною площею 116, 74 га. Проект поділу на земельні частки ( паї) був затверджений рішенням 15 сесії 23 скликання Сагайдацької сільської ради Шишацького району Полтавської області від 14 березня 2001 року, на підставі чого були виготовлені державні акти на право приватної власності на землю. Будь-які зміни у проект поділу земель та зазначене рішення не вносились. Відповідно до рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 20.11.2008 року за відповідачами визнано право власності в порядку успадкування в рівних частках по 1/2 за кожним, на конкретні земельні ділянки площею 3, 27 га. та 3,73 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сагайдацької сільської ради. При виготовленні технічної документації землевпорядником - Державним підприємством «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» була допущена помилка, яка потягла за собою скасування державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, що встановлено рішенням Шишацького районного суду від 11.11.2013 року. Розпорядженням голови [PERSON] РДА Полтавської області від 6 березня 2014 року № 63 був наданий дозвіл відповідачам на виготовлення нової технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі зі зміною конфігурації. Розпорядженням голови [PERSON] РДА Полтавської області №251 від 4 вересня 2014 року технічна документація була затверджена, і відповідачам [PERSON] та [PERSON] дозволено посвідчити право власності на земельні ділянки площею 5,7200 га. та 1,2800 га. ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сагайдацької сільської ради Шишацького району. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч.ч.1,3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно висновку №1746-1750 комісійної судової земельно-технічної експертизи по даній справі, проведеної методом аналізу та співставлення наданих на дослідження документів та графічних матеріалів, земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] зміщені, а розриви між межами даних земельних ділянок та межами суміжних земельних ділянок відсутні, земельний масив №17 зміщено в сторону сінокосів, межі земельного масиву №18 накладаються на межі земельного масиву №12 між поворотними точками №№11-12, №№13-14 та на межі земельного масиву №17 між поворотними точками №№17-18, №№21-22, №№.25-26. При цьому у даному висновку не визначено: чи входить до земельної ділянки №295 площею 1,28 га. частина земель населеного пункту села Салимівщина Шишацького району, чи має місце накладення земельних ділянок №295 та №296 при виділені їх в натурі на місцевості на земельні ділянки №303, №652-1, №652-2. Таким чином, висновки експерта не доводять той факт, що саме через дії відповідачів змістилися орендовані земельні ділянки позивача. Також і інші наявні документи в матеріалах справи не свідчать про те, що орендовані земельні ділянки позивача зменшилися у площі з вини саме відповідачів. Пояснення позивача про те, що райдержадміністрація розпорядилася землями сільської ради, зокрема, землями села Салимівщина, також є недоведеним, оскільки не містить жодного документального підтвердження. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що саме працівниками держгеокадастру була виготовлена документація, а відповідачі до її виготовлення не мають жодного відношення. Порядок припинення прав на землю регулюється гл.22 Земельного кодексу України. Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених ст.ст.140-149 ЗК України. Перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку визначений ст.140 Земельного кодексу України. Так, підставами припинення права власності на земельну ділянку є: добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; відчуження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим кодексом. Указаний перелік є вичерпним. Зміна конфігурації земельних ділянок не є підставою для припинення права власності відповідачів, оскільки скасування реєстрації права власності призведе саме до припинення права власності відповідачів на земельну ділянку. За таких обставин суд визнає позовні вимоги недоведеними, а позов таким, що не підлягає задоволенню На підставі п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати по справі, понесені позивачем, з відповідачів не стягуються.

Outcome: dismissed