Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], Тернівської сільської ради про визнання особи, яка втратила право на користування житлом, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок в [ADDRESS], в якому вона зараз проживає разом з своєю мамою. Зараз вона звернулась до відділу соціального захисту населення про оформлення субсидії і виявилось, що в її будинку зареєстрований її колишній зять [PERSON]. Однак, зараз її колишній зять не проживає в її будинку, так як з дочкою вони розірвали шлюб і вона проживає з іншим чоловіком. Відповідач [PERSON] з січня 2015 року не проживає в [ADDRESS], що стверджується довідкою виданою Тернівською сільською радою. На даний час відповідач проживає у будинку своїх батьків в с. Вільхівці-Лази. Добровільно відповідач по справі відмовився зняти себе з реєстрації в її будинку, що порушує її права. Тому для того, щоб зняти його з реєстраційного обліку, просить суд встановити, що [PERSON] втратив право на користування жилим будинком, що знаходиться в [ADDRESS], Тячівського району, Закарпатської області. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій просить суд справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а тому суд на підставі ст.. 169 ЦПК України справу розглянув у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти заявленого позову не заперечив. Представник відповідача Тернівської сільської ради в судовому засіданні проти заявленого позову не заперечив. Заслухавши пояснення представника відповідача [PERSON], представника відповідача Тернівської сільської ради Кустрьо В.Ю. та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в [ADDRESS] є приватною власністю позивача [PERSON], що підтверджується договором дарування житлового будинку від 26 листопада 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Тячівського державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1-3006 та 12.12.2007 року в Тячівському РПТІ за №318. Відповідач [PERSON] з січня 2015 року не проживає в [ADDRESS], що стверджується довідкою № 1393 від 14.03.2016 року виданою Тернівською сільською радою. Згідно ст. 150 Житлового кодексу громадяни, які мають у приватній власності будинок ( частину будинку) , квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати , дарувати, заповідати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст.. ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння , користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які несу перечать закону. У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. А у відповідності до вимог ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть Отже, виходячи з вище наведеного суд приходить до висновку, що оскільки будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] відповідач немає жодних правових підстав на проживання у ньому і вказаний будинок не може вважатися його місцем проживання, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved