Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням у гуртожитку [ADDRESS] та стягнути з нього заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.08.2015 року по 30.06.2016 року в розмірі 2212 грн. 65 к. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 03.07.2014 року відповідачу був виданий ордер на житлове приміщення квартиру [ADDRESS] але з моменту реєстрації він у вказаному приміщенні не проживає без поважних причин та не оплачує комунальні послуги. В судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, викликався в судове засідання належним чином та своєчасно, про поважні причини неявки до суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд проводить заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до ст.127 ЖК України для проживання робочих, службовців, студентів, та інших громадян в період роботи чи навчання можуть використовуватися гуртожитки. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи більше встановленого законом терміну проводиться в судовому порядку. Згідно з п.14 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради міністрів України від 03.06.1986 року №208, робітники, які проживають у гуртожитку, зобов*язані своєчасно вносити плату за користування жилою площею і за комунальні послуги. Згідно з п.24.1 Положення громадянам, які зареєстровані, але тимчасово не проживають у приміщеннях, що перебувають у їх користуванні, нарахування оплати проводиться у відповідності до п.п.22.23.24.2 у повному обсязі. Судом встановлено, що позивачу у господарське відання передані нежитлові приміщення за адресою [ADDRESS] які в подальшому були реконструйовані під гуртожиток і рішенням Харківської міської ради від 05.03.2014 року №136 адреса реконструйованих приміщень змінена з №8 на №8-А, а розпорядженням управління комунального майна та приватизації ХМР від 15.05.2014 №486 вказані приміщення були визнанні гуртожитком (а.с.8-11). Відповідачу [PERSON] згідно ордеру від 03.07.2014 року була виділена в користування квартира [NUMBER] жилою площею 6,4 кв.м. в даному гуртожитку та відповідач був зареєстрован за цією адресою (а.с.18-19). З наданих актів про не проживання та показань сусудів - свідків по справі [PERSON] та [PERSON] встановлено, що відповідач з червня 2014 року в квартирі [ADDRESS] не проживає без поважних причин, квартира закрита, під час її огляду у складі комісії встановлено, що квартира пуста, місцезнаходження [PERSON] невідомо.(а.с.22-27). Даних про те, що відповідач з поважних причин не проживає в гуртожитку суду не представлено. Таким чином, судом встановлено, що відповідач більше 6 місяців без поважних причин не проживає в гуртожитку. Відповідно до розрахунку заборгованості встановлено, що заборгованість за оплату комунально-житлових послуг відповідача за користування квартирою [NUMBER] в гуртожитку складає 2212 грн. 65 к.(а.с.17). Виходячи з наведеного, суд визнає позивні вимоги позивача законними, обґрунтованими, такими, що підтверджені доказами і задовольняє їх. В порядку ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує судовий збір в сумі 2756 грн.

Outcome: approved