Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому прохає визнати за ним право власності на спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті моєї баби [PERSON], померлої [INFO], що складається з житлового будинку, позначеному на технічному паспорті літерою «А-1», літньої кухні «Б,б», сараю «В», сараю «Г», гаража «Д», сараю з погребом «Ж,ж», сараю «И», навісу «Й», літнього душа «К», вбиральні «Л», воріт огорожі «№ 1», огорожі «№ 2», огорожі «№ 3» та колодязя інженерного «№ 4», розташованих за адресою: [ADDRESS] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача - Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Антонова Т.В. у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник третьої особи - Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника, проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що із копій свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 23.03.1953 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.02.1955 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 02.11.1974 року та свідоцтва про народження, виданого повторно серії [NUMBER] від 19.03.1975 року вбачається, що [PERSON] 23.03.1953 року зареєстрував шлюб з [PERSON], яка після реєстрації шлюбу своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON]. Від спільного шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Остання, в свою чергу, 02.11.1974 року зареєструвала шлюб з [PERSON], у зв'язку з чим своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON]. У подружжя народився син, [PERSON], [INFO]. Таким чином, [PERSON] є рідним внуком [PERSON]. Відповідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.06.1999 року, [PERSON] помер [INFO]. Померлий [PERSON] був зареєстрований і постійно проживав станом на [INFO] за адресою: [ADDRESS]. На день смерті був зареєстрований і проживав з дружиною [PERSON], онуком [PERSON], невісткою [PERSON], правнукою [PERSON]. Інших зареєстрованих осіб станом на 10.06.1999 року не значилось, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-20/533 від 01.09.2016 року. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.05.2014 року, [PERSON] померла [INFO]. Померла [PERSON] була зареєстрована та проживала до дня смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS]. На день смерті [PERSON] разом з нею були зареєстровані: [PERSON] - онук; [PERSON]; [PERSON]; [PERSON]. Інших зареєстрованих станом на [INFO] не значилось, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-20/486 від 03.10.2014 року. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-20/71 від 22.01.2016 року, будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] згідно погосподарської книги №1, особовий рахунок [NUMBER] станом на 01.07.1990 року відносилося до типу робітничого двору, де були зареєстровані: [PERSON] голова двору; [PERSON] - дружина. У довідці виконавчого комітету Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-20/517 від 23.08.2016 року зазначено, що згідно архівних даних Мартинівської сільської ради, будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] збудований у 1958 році. Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], до складу даного домоволодіння входить: житловий будинок - А-1 загальною площею 57,9 кв. м та житловою площею 33,9 кв. м, літня кухня - Б,б, сарай - В, сарай - Г, гараж - Д, сарай з погребом - Ж,ж, сарай - И, навіс - Й, літній душ - К, вбиральня - ЛШ, ворота огорожі - № 1, огорожа - № 2, огорожа - № 3, колодязь інженерний - № 4. Відповідно копії державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 12.05.1998 року, [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Мартинівської сільської Ради народних депутатів № 28 від 22.12.1995 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,44 га, що розташована на території с. Велике Мартинівської сільської ради, для обслуговування житлового будинку - 0,14 га, ведення особистого підсобного господарства - 0,30 га. 27.07.2016 року приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Антоновою Т.В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказане майно. У повідомленні Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області № 491 від 21.09.2016 року та інформаційній довідці зі Спадкового реєстру від 22.09.2016 року значиться, що після померлого [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа №665/2004 заведена на підставі фактичного прийняття. 23 вересня 2004 року видавалось свідоцтво про право на спадщину на ім'я [PERSON] (цінні папери). Із повідомлення приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Антонової Т.В. № 436 від 28.09.2016 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 28.09.2016 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO],заведена 03 листопада 2014 року. Заяву про відмову від прийняття спадщини подала [PERSON]. Спадкоємцем є [PERSON], як спадкоємець п'ятої черги згідно ст. 1265 ЦК України, який прийняв спадщину згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, тому що постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 07 березня 2016 року нотарусом було видані свідоцтва про право на спадщину на ім'я [PERSON] на земельну частку (пай) розміром 1,99 умовних кадастрових га, що перебуває у колективній власності ВАТ «Гадяцьке бурякогосподарство» та на земельну ділянку площею 1,8860 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області,цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 17 серпня 2016 року нотаріусом були видані свідоцтва про право на спадщину на ім'я [PERSON] на недоотриману пенсію за травень 2014 року та на земельну ділянку площею 0,1400 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану в с. Велике Гадяцького району Полтавської області, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та на земельну ділянку площею 0,3020 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану в с. Велике Гадяцького району Полтавської області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства. Як вбачається з ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. За правилами ч. 1 ст. 28 Кодексу про шлюб та сім'ю, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Частиною 1 ст. 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У ч. 1 ст. 1265 ЦК України зазначено, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. За правилами ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Із ч. 1 ст. 1273 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, [PERSON] як голова робочого двору та [PERSON] на праві спільної сумісної власності були власниками домоволодіння (частина домоволодіння кожного складала ?), що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті спадщину, до складу якої входить право власності на ? частину вищезазначеного домоволодіння, прийняла його дружина - [PERSON], в результаті чого вона стала власником домоволодіння в цілому. [INFO] померла [PERSON] Після її смерті спадщину, до складу якої входить право власності на вищезазначене домоволодіння, прийняв її внук - [PERSON], оскільки на час відкриття спадщинипостійно проживав разом із спадкодавцем. Дочка [PERSON] - [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved