Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача кошти в розмірі понесених витрат в сумі 2976,78 грн., та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.05.2017 року між [PERSON] та ПрАТ «СК «Брокбізнес» був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ-0170510. Забезпечений транспортний засіб «КІА», д.н. [NUMBER] . В період дії полісу, 03.01.2018 року в м. Києві по Оболонському проспекту, 12 сталася ДТП за участю забезпеченого автомобіля «КІА», д.н. [NUMBER] та «Опель», д.н. [NUMBER] . Згідно постанови Апеляційного суду м. Києва від 03.01.2018 року відповідача [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого за ст.ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після ДТП, потерпіла особа звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Позивач на підставі зібраних доказів, враховуючи умови страхування 30.10.2018 року здійснив виплату страхового відшкодування на користь власника транспортного засобу «Опель», д.н. [NUMBER] в сумі 2956,78 грн. При цьому, на момент ДТП відповідач перебував у стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до п. 38.1.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач просив позов задовольнити. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.07.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. У встановлений ухвалою строк відзив від відповідача не надійшов. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.05.2017 року між [PERSON] та ПрАТ «СК «Брокбізнес» був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ-0170510. Забезпечений транспортний засіб «КІА», д.н. [NUMBER] . В період дії полісу, 03.01.2018 року в м. Києві по Оболонському проспекту, 12 сталася ДТП за участю забезпеченого автомобіля «КІА», д.н. [NUMBER] та «Опель», д.н. [NUMBER] . Згідно постанови Апеляційного суду м. Києва від 03.01.2018 року відповідача [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого за ст.ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальному провадженні або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автомобілем «КІА», д.н. [NUMBER] , внаслідок чого позивач поніс значні матеріальні збитки, є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП. Позивач на підставі зібраних доказів, враховуючи умови страхування 30.10.2018 року здійснив виплату страхового відшкодування на користь власника транспортного засобу «Опель», д.н. [NUMBER] в сумі 2956,78 грн. Сума виплати була розрахована на підставі звіту №37-2018 від 12.02.2018 року. При цьому, постановою Апеляційного суду м. Києва від 04.09.2018 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тобто, відповідач на момент ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції та увагу. Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача коштів в розмірі понесених витрат в сумі 2956,78 грн. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого ним судового збору 2102,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved