Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] року померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина. Позивач - [PERSON] звернулась до сьомої Дніпропетровської Державної нотаріальної контори, де, як спадкоємець за заповітом, прийняла у спадщину 8/100 часток домоволодіння [ADDRESS], які належали померлій на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого сьомою Дніпропетровською Державною нотаріальною конторою 23 березня 1991 року за реєстром №2-486 зареєстрованого в КП «ДМБТІ» 25 квітня 1991 року за №500-38. Після цього з'ясувалось, що у власності [PERSON] на час її смерті було не 8/100, а 16/100 часток домоволодіння. В зв'язку з цим, 01 жовтня 2013 року, позивач знову звернулась до Сьомої Дніпропетровської Державної нотаріальної контори з заявою щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на інші 8/100 часток житлового будинку [ADDRESS]. 08 жовтня 2013 року державний нотаріус Сьомої Дніпропетровської Державної нотаріальної контори Єремеєва А.В. винесла постанову про відмову у здійсненні нотаріальної дії, якою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на частку домоволодіння [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Тому позивач просить визнати за ним право власності на 8/100 часток домоволодіння [ADDRESS] після смерті [PERSON] в порядку спадкування. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача. Відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача за правилами ст.ст.169, 224, 225, 226 ЦПК України - заочно. У зв'язку з неявкою сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 15 березня 2012 року, актовий запис №1834. [PERSON] є її рідною дочкою, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим повторно Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 04 липня 2012 року, відповідний запис за №760. Після померлої відкрилась спадщина на 16/100 часток домоволодіння [ADDRESS]. На половину цієї спадщини, а саме на 8/100 часток зазначеного домоволодіння, які належали померлій на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого сьомою Дніпропетровською Державною нотаріальною конторою 23 березня 1991 року за реєстром №2-486 зареєстрованого в КП «ДМБТІ» 25 квітня 1991 року за №500-38, позивач оформила право власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 березня 2013 року, виданого сьомою Дніпропетровською Державною нотаріальною конторою (спадкова справа №793/2012; зареєстровано в реєстрі за №4-511), що підтверджується також і витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу 1769211, сформований 29.03.13 року). У встановленому законом порядку позивач звернулась до Сьомої Дніпропетровської Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на інші 8/100 часток домоволодіння [ADDRESS]. 08 жовтня 2013 року державний нотаріус Сьомої Дніпропетровської Державної нотаріальної контори Єремеєва А.В. винесла постанову про відмову у здійсненні нотаріальної дії, якою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на частку домоволодіння [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно (індексний номер 1465820; дата формування 21 березня 2013 року) [PERSON] володіла на праві власності 16/100 частками домоволодіння [ADDRESS], узаконена площа якого складає: загальна - 234,8 кв.м., житлова - 137,9 кв.м. Відповідно 8/100 часток вказаного домоволодіння дорівнює 18,8 кв.м. загальної площі та 11,0 кв.м. житлової площі. Враховуючи, що померла [PERSON] була власником 16100 часток домоволодіння [ADDRESS], з них половина, а саме 8/100 часток цього домоволодіння перейшла у власність позивача [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 березня 2013 року, виданого сьомою Дніпропетровською Державною нотаріальною конторою, а у видачі аналогічного свідоцтва на інші 8/100 часток домоволодіння було відмовлено, позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги, інші спадкоємці першої черги відсутні, визнання за нею права власності на вказану частку домоволодіння не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved