Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права на спадщину. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті спадкодавця [PERSON], залишилось спадкове майно, що складається з: - житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами вартістю 30 000 грн., які знаходяться за адресою: [ADDRESS] - земельної ділянки загальною площею 0,7098 га вартістю 30 000 грн., яка складається з 3-х земельних ділянок: площею 0,2500 га цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,3707 га цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, які знаходиться за адресою: [ADDRESS] та площею 0,0891 га цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: 12241, [ADDRESS] - земельної ділянки площею 2,5206 га вартістю 30 000 грн., яка складається з 2-х земельних ділянок: площею 1,6481 га кадастровим номером [NUMBER] та площею 0,8724 га кадастровим номером [NUMBER], цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мірчанської сільської ради за межами населених пунктів Радомишльського району Житомирської області, інших спадкоємців які б мали право та претендували на зазначене майно немає, а тому просив суд визнати за ним право власності на вищевказане майно. В судовому засіданні позивач не з»явився, про дату час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надіслав заяву в якій просив справу розглянути без його участі а позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Виходячи зі змісту ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін,при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року у віці 77 років помер спадкодавець - [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть 25 жовтня 2010 року було зроблено відповідний запис за № «10», що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яке видане «25» жовтня 2010 року виконкомом Мірчанської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з : 1)житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, які знаходяться за місцем його постійного проживання за адресою: [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 17.04.2008 р. виконкомом Мірчанської сільської ради Радомишльського р-ну Житомирської обл. Орієнтовна вартість житлового будинку з будівлями становить 30 000,00 грн. Право власності в ДРРП - не зареєстровано. 2) земельної ділянки загальною площею 0,7098 га, яка складається з 3-х земельних ділянок, які розташовані на території Мірчанської сільської ради Радомишльського району Житомирської області: - площею 0,2500 га цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; - площею 0,3707 га цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, які знаходиться за адресою: [ADDRESS] - площею 0,0891 га цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, село Мірча, межі яких зазначені у Державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданому 27.12.2002 р. Мірчанською сільською радою Радомишльського району Житомирської області.. Орієнтовна вартість земельної ділянки площею 0,7098 га становить 20 000 грн. Право власності в ДРРП - не зареєстровано. 3) земельної ділянки площею 2,5206 га, яка складається з 2-х земельних ділянок: площею 1,6481 га кадастровим номером [NUMBER] та площею 0,8724 га кадастровим номером [NUMBER], цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мірчанської сільської ради за межами населених пунктів Радомишльського району Житомирської області і межі яких зазначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданому 20.08.2004 р. на підставі розпорядження № 113 від 07.06.2004 року голови Радомишльської РДА Радомишльською райдержадміністрацією та Радомишльським райвідділом земельних ресурсів Житомирської області. Акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 510. Орієнтовна вартість земельної ділянки площею 2,5206 га становить 20 000 грн. Право власності в ДРРП - не зареєстровано. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України в редакції 2003 року (надалі скорочено - «ЦК України»): спадкуванням - є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У померлого спадкодавця на час його смерті (22.10.2010) залишилися двоє спадкоємців за законом першої черги згідно ст. 1261 ЦК України, треті особи : рідні діти - [PERSON] та [PERSON], які на зазначену спадщину не претендують і відмовляються від неї на користь позивача - [PERSON], який є рідним сином третьої особи - [PERSON] і рідним племінником третьої особи - [PERSON]. Родинні зв'язки між позивачем, третіми особами та спадкодавцем, як рідними дідом та онуком, підтверджуються: - Свідоцтвом про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER], виданим 22.02.1992 Мірчанським сіль/бюро ЗАГС Радомишльського р-ну Житомирської обл., в якому його батьком записаний «[PERSON], а матір'ю - «[PERSON]»; - Свідоцтвом про народження матері позивача [PERSON] (третьої особи) серії [NUMBER], виданим 26.08.1971 Мірчанським сіль/бюро ЗАГС Радомишльського р-ну Житомирської обл., в якому її батьком записаний «[PERSON]», а матір'ю - «[PERSON]»; - Свідоцтвом про укладення шлюбу матері позивача [PERSON] (третьої особи) серії [NUMBER], виданим 24.11.1990 Мірчанським сіль/бюро ЗАГС Радомишльського р-ну Житомирської обл., в якому вона своє дівоче прізвище - «[PERSON]» змінила на прізвище - «[PERSON]»; - Свідоцтвом про народження дядька позивача [PERSON] (третьої особи) серії [NUMBER], виданим 27.11.1967 Мірчанським сіль/бюро ЗАГС Радомишльського р-ну Житомирської обл., в якому його батьком уписаний «[PERSON]», а матір'ю - «[PERSON]». Єдина рідна дочка померлого спадкодавця [PERSON] - [PERSON] на зазначену спадщину не претендує і відмовляється на користь позивача, свого рідного сина, або рідного онука спадкодавця - [PERSON]. Рідний син померлого спадкодавця [PERSON] - [PERSON] на зазначену спадщину не претендує і відмовляється на користь позивача, свого рідного племінника, або рідного онука спадкодавця - [PERSON]. Окрім позивача, у померлого спадкодавця відсутні інші спадкоємці, які мають право і одночасно претендують на зазначене спадкове майно. Відповідно до пункту 24 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження по справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і а законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до пункту 2 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до пункту 17 Постанови № 5 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. Таке ж правило має застосовуватись і до земельних ділянок та прав на земельну частку (пай). При житті спадкодавець своє право на право на житловий будинок з будівлями та земельні ділянки коло них і 2 пайові земельні ділянки у встановленому законом порядку не оформив. Правовстановлюючі документи отримав, але належним чином їх не зареєстрував, оригінали правовстановлюючих документів - втрачені, і відновити їх в адміністративному порядку неможливо. При зверненні спадкоємців до Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області, за отриманням свідоцтва про право на власності на ім'я спадкодавця або свідоцтва про право на спадщину за законом (за заповітом) на ім'я позивача та Витягу про їх реєстрацію позивачу було відмовлено по причині смерті власника (спадкодавця) і неможливості відновити ці права поза судовому порядку, і тому позивачу, як спадкоємцю, було відмовлено по причині, відсутності низки рішень судів про встановлення зазначених фактів: належності померлому громадянину правовстановлюючих документів, спадкового майна; про належність права на нерухомість, на земельні ділянки тощо спадкодавцю, про встановлення родинних зв'язків, родинних відносин тощо. Неможливість позивачу отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, за наявністю перешкод - відсутності належних правовстановлюючих документів, є очевидним і не потребує додаткового пред'явлення позивачем суду Постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нот. дії. Звернення позивачки до нотаріуса за такою постановою є формальною стороною спору і така постанова надається суду, коли особа звертається до суду за оформленням права власності без наявності перешкод, які є очевидними. Згідно вимог ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України (скорочено - «ЦПК України») суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину позивач не може також по причині наявності зазначених перешкод, факти по яким можуть бути встановлені тільки судом, за умови відсутності інших спадкоємців, тому це питання не можливо вирішити у позасудовому порядку. Визнання судом права власності в порядку спадкування та перерозподіл спадщини між спадкоємцями (позивачами) за наявності перешкод для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом не суперечить закону, який передбачає порядок оформлення спадщини. При цьому, враховуючи положення ч. 1 ст. 3 ЦПК України про те, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, і просити суд ухвалити рішення у справі, у яких можуть бути порушені права спадкоємців на отримання спадкового майна, або оскаржені. Право змінювати правовідносин, захищати порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси належить тільки суду, до компетенції якого згідно із законом є оформлення спадщини, оскільки в такому випадку вимоги про розподіл спадщини і визнання права власності на спадкове майно підлягають розгляду тільки судом. Тому, у зв'язку із встановленням фактів та у зв'язку з неможливістю вирішення цього питання через нотаріуса в добровільному (позасудовому) порядку, спадкоємець змушений звернутись до суду з вказаним позовом за його законним вирішенням. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного й у відповідності з ст. 55 Конституції України, ст.ст. 3, 15, 328, 1216-1218, 1223, 1225, 1268, 1277 ЦК України, ст. 131 ЗК України, ПП ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ПП ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та

Outcome: approved