Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті його батька залишилось спадкове майно, інших спадкоємців які претендують на дане майно не має, тому просив суд визнати за ним у порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на цілий житловий будинок № 1, з надвірними будівлями і спорудами який знаходиться в с.Ірша, Радомишльського району, Житомирської області по вул. Новоселів. В судовому засіданні позивач не з»явився, про дату час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений. \~Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву,просив розгляд справи проводити без\~ його участі, з позовними вимогами погодився. Від третьої особи по справі - [PERSON], до суду була надана письмова заява про відмову від спадщини на користь позивача [PERSON]. \~Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності,приходить до висновку про задоволення позовних вимог,виходячи з наступних підстав. \~ Виходячи зі змісту ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~ Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін,при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. \~\~ У судовому засіданні встановлено, що 11 травня 1993 року в м. Коростень у віці 50 років померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 13.05.1993 року Іршанською сільською радою,серії ІІ-ТП № 404448. Також встановлено, що 16 липня 2004 року у віці 57 років в с. Ірша, Радомишльського району, Житомирської області помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 19.07.2004 року, виконкомом Іршанської сільської ради Радомишльського району, серії 1-ТП № 247467. Факт родинних відносин спадкодавців з позивачем підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ТП №325685, виданого 30.12.1981 року Макалевицькою сільською радою, де батьками [PERSON], записані, мати - [PERSON] та батько - [PERSON]. На підставі статті 1261 ЦК України позивач та його рідний брат - [PERSON] є спадкоємцями першої черги після смерті батька. Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом немає. У відповідності до частини 3 статті 1268 ЦК України позивач та його брат прийняли спадщину після смерті батька, оскільки постійно проживали разом із ним до моменту смерті. Після смерті батька позивача відкрилася спадщина до складу якої входить цілий житловий будинок №1 (один) з надвірними будівлями та спорудами, розташованими по вулиці Новоселів, в селі Ірша, Радомишльського району Житомирської області на земельній ділянки площею 0,0920 га, яка не перебуває у приватній власності, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Вишевицької сільської ради, Радомишльського району, за №28 від 18.01.2017року. Згідно звіту про оцінку майна №13012017-554 ПП «Експерт-Сервіс-Консалнт» вартість цілого житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованими по вулиці Новоселів №1 в селі Ірша, Радомишльського району Житомирської області складає 102172 грн. Відповідно до довідки №20 від 23.01.2017 року, виданої КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташованими по вулиці Новоселів №1 в селі Ірша, Радомишльського району Житомирської області - не зареєстровано. У звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на це нерухоме майно в нотаріальному порядку на підставі статті 1296 ЦК України. Зазначений будинок був побудований батьками позивача, з часу закінчення будівництва спадкодавці постійно, відкрито та безперервно користувалися та володіли цим будинком, як власним. За життя спадкодавці постійно проводили капітальні та поточні ремонти будинку та огорожі за власні кошти, сплачували податки, обробляли присадибну земельну ділянку, а після смерті спадкодавців всі роботи виконував позивач за власні кошти. З довідки Вишевицької сільської ради Радомишльського району за №28 від 18.01.2017 року, вбачається, що за спадкодавцем [PERSON], рахується житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями за №1 по вулиці Новоселів в с. Ірша, Радомишльського району Житомирської області, за будинком рахується присадибна земельна ділянка загальним площею 0,0920 га. У відповідності до п.45 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад народних депутатів», затвердженої Наказом Міністерства юстиції УРСР за №115 від 19 січня 1976 року, яка діяла в тому числі і на час виникнення даних правовідносин в сільській місцевості були дані по господарських книг, які велися відповідними сільськими радами. В пункті 4 ч.2 п/п 6 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР», затвердженої Мінкомунгоспом УРСР 31.01.1966 року за погодженням з Верховним Судом УРСР 15.01.1966 року, яка діяла до 13.12.1995 року, державній реєстрації підлягали тільки будинки і домоволодіння в межах міст і селищ, а інвентаризації домоволодіння в сільській місцевості не підлягали. Таким чином, житловий будинок за №1 по вулиці Новоселів в с. Ірша, Радомишльського району Житомирської області не підлягав державній реєстрації і інвентаризації відповідно до вимог діючого на той час законодавства. Відповідно до вимог ст.ст. 100,101 ЦК УРСР в редакції 1963 року громадяни могли мати у власності жилий будинок, при чому Глава 10 «Особиста власність» цього ж кодексу не повязувала наявність такого права з його обовязковою державною реєстрацією. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved