Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області про визнання права власності на земельну ділянку та житловий будинок в порядку спадкування. Вказав, що 29.05.2015 померла його дружина [PERSON]. Після смерті якої відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка №967 площею 4,19 га з кадастровим номером 3522281900:02:000:0967, що була передана їй у приватну власність на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом №648 від 18.10.2005 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, якою помела [PERSON] володіла на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії КР №117836. Однак оригінал Державного акту на зазначену земельну ділянку втрачено. Крім того, до складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок розташований в с. Юхимове Знамянського району Кіровоградської області, по вул. Леніна, 8 в якому позивач проживав разом зі своєю дружиною. Зазначений будинок належав [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину посвідченого Знамянською нотконторою 18.10.2005 №651. Однак, оригінал цього свідоцтва також втрачено. За життя [PERSON] заповіту не склала. У встановлений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини не подав, оскільки з 1958 року по день смерті [PERSON] проживав з нею за однією адресою. Крім того є її єдиним спадкоємцем. Маючи намір на даний час оформити належним чином право власності на земельну ділянку та будинок після смерті дружини, звернувся до нотаріуса, та отримав розяснення, згідно з яким він не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті дружини, в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, а саме, Державного акту на право власності на земельну ділянку та Свідоцтва про право на спадщину на будинок. Просить визнати за ним право власності на земельну ділянку та будинок в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON], померлої 29.06.2015 року. Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд справу розглядати за своєї відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав, справу просив розглядати у його відсутності. Представник третьої особи Управління Держгеокадастру у Знам'янському районі Кіровоградської областів судове засідання не зявився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не відомі Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про смерть [PERSON] 1-ОЛ № 206452 від 03.07.2015 року, [PERSON] померла 29.06.2015 року (а.с.8). Згідно з довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, [PERSON] [INFO], дійсно мешкала та була зареєстрована в [INFO] з 2004 по день смерті, 29.06.2015. На день смерті з нею мешкав та був зареєстрований [PERSON], [INFO], який мешкає за зазначеною адресою і на даний час (а.с.9). Згідно з копією Державного акту на право приватної власності на землю Серії КР №117836 [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.10.2005 реєстр №648, ВСІ 837129. Земельна ділянка площею 4,19 га розташована на території [PERSON] сільської ради. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.10). Згідно з технічним паспортом, власницею житлового будинку №8 розташованого по вул. Леніна в с. Юхимове Знамянського району Кіровоградської області на підставі Свідоцтва про право на спадщину посвідченого Знамянською нотконторою 18.10.2005 №651 є [PERSON] (а.с.11-14). Згідно з інформаційною довідкою виданою Знамянським районним державним нотаріусом та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, спадкова справа після померлої 29.06.2015 [PERSON], не заводилась (а.с.26-27). Згідно з письмовим розясненням приватного нотаріуса Знамянського районного нотаріального округу Кіровоградської області, оскільки у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно видані на імя спадкодавця, а саме на земельну ділянку та на будинок, [PERSON] рекомендовано звернутися для вирішення питання про прийняття спадщини до суду (а.с.15). Згідно з оголошенням в газеті оригінал Державного акту на право приватної власності на земельну частку (пай) Серії КР №117836, на імя [PERSON] втрачено (а.с.16). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права (ст.16 ЦК України). Відповідно до п.«а» ч.3 ст.152 ЗК України способом захисту прав громадян на земельні ділянки є визнання прав, в тому числі у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, в зв'язку з чим позивачі і звернулися до суду з позовом. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 3 ст.1268 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.10 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~ відповідно до\~ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Зі змісту ст.126 Земельного Кодексу України вбачається, що єдиним документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку є державний акт. Згідно до вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що померла [PERSON] яка була дружиною позивача, за життя отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку та успадкувала житловий будинок. Однак позивач, який є єдиним спадкоємцем померлої не має можливості належним чином оформити своє право на отримання у власність земельної ділянки та житлового будинку що належали їй, в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів виданих на імя спадкодавця. Тобто, в судовому засіданні встановлено неможливість оформлення права на спадщину іншим шляхом, крім як в судовому порядку, і воно не суперечить ст.328 ЦК України. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню. З урахуванням поєднання у даному позові двох позовних вимог, а саме, про визнання права власності на земельну ділянку та визнання права власності на будинок, судовий збір має бути сплачено окремо за кожною вимогою. Однак, оскільки позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 551,20 грн., тобто за одну позовну вимогу, суд вважає за необхідне стягнути з останнього на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. за іншу позовну вимогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved