Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: приватний нотаріус ХМНО [PERSON] про визначенння додаткового строку для прийняття спадщини, в якому зазначив, що 04.03.2016 року померла його мати [PERSON], яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO]. Після її смерті у приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] 27.09.2016 року було заведено спадкову справу. Усе своє майно, зокрема квартиру [ADDRESS] заповідала його брату [PERSON] Він є інвалідом другої групи та має обов*язкову частку у спадщині. У встановлений законом строк він не подав заяву про прийняття спадщини, оскільки всі документи, а саме: свідоцтво про смерть матері, документи на майно знаходились у відповідача. Крім того брат запевнив його, щоб він не турбувався та він оформить спадщину на двох. Після смерті матері він знаходився у постійному стресі, йому було важко займатись оформленням документів. Коли він зрозумів, що брат його обманув, він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом йому було відмовлено та роз*яснено право звернення до суду. Вважає причину пропуску строку поважною та просить надати додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що є інвалідом другої групи через стан здоров*я та лікування у нього не було часу займатись прийняттям спадщини, після смерті матері у нього був пригнічений стан. Крім того брат обіцяв йому, що буде займатись оформленням спадщини на двох, однак коли він зрозумів, що брат його обманув вже сплинув строк для подання заяви нотаріусу. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, зазначив, що відсутні поважні причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач не дає правового обгрунтування своїм діям, оскільки особисто знав про смерть матері та мешкав з нею в одному місті. Посилався на правові позиції викладені у постановах Верховного суду України від 26.09.2012 року справа № 6-85цс12, та від 04.11.2015 року справа № 6-1486цс15. Просив в задоволенні позову відмовити. Третя особа приватний нотаріус ХМНО [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Пояснила, що 27.09.2016 року до неї звернувся [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 04.03.2016 року. Заявник також повідомив, що у спадкодавця є син [PERSON], який є інвалідом, але зареєстрований за іншою адресою. На підставі заяви нею було заведено спадкову справу. 25.10.2016 року до неї звернувся [PERSON]А, та надав довідку МСЕК про призначення інвалідності. Йому було роз*яснено зміст заповіту та право на обов*язкову частку у спадщині, а також наслідки пропущення строку для прийняття спдащини. [PERSON] повідомив заявою про намір звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття обов*язкової частки у спадщині. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] народився 16.10.1965 року в м. Харкові, батьками зазначені: батько [PERSON], мати [PERSON], свідоцтво про народження серії VІІ УР № 0583283. [PERSON] померла 04.03.2016 року. 25.10.2016 року [PERSON] звернувся з заявою до приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] в якій зазначив, що йому було роз*яснено нотаріусом зміст заповіту [PERSON] та зазначив, що він має намір звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] від 28.02.2017 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, підставою для відмови стало пропущення строку встановленого законодавством для прийняття спадщини. Згідно довідки МСЕК серії 12 ААА № 097056 від 12.01.2015 року зазначено, що [PERSON] з 01.01.2015 року має другу групу інвалідності за загальним захворюванням, інвалідність встановлена на строк до 01.01.2017 року. Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України зазначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно до ст. 1261 ЦК України встановлено перелік осіб, які відносяться до першої черги спадкоємців за законом. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановлено ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається особисто. Ст. 1270 ЦК України встановлені строки для прийняття спадщини, а саме для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Так часом відкриття спадщини згідно вимог ч.2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку, для прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В правових позиціях викладених у постановах Верховного Суду України по справі № 6-85цс12 від 26.09.2012 року та у справі № 6-1486цс15 від 04.11.2015 року зазначено, якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом встановлено, що у [PERSON] були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, а саме: психологічний стан, пов'язаний зі смертю матері, правова необізнаність позивача, наявність у позивача інвалідності другої групи та потреба в лікуванні, крім того позивач довіряв рідному брату, який його запевнив, що оформить спадщину на обох, при зверненні до нотаріуса позивачу був роз*яснений зміст заповіту та право на обов*язкову долю у спадковому майні. Зазначені обставини суд визнає поважними, крім того суд приймає до уваги, що позивачем пропущений незначний строк для подання заяви, оскільки [PERSON] померла 04.03.2016 року, тобто 04.09.2016 року сплив строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач звернувся до нотаріуса 25.10.2016 року та пропустив встановлений законом строк на 1 місяць та 11 днів. Встановлені судом обставини не протирічать та узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України по справі № 6-85цс12 від 26.09.2012 року та у справі № 6-1486цс15 від 04.11.2015 року. Суд, дослідивши матеріали справи, надані позивачем докази, визнає поважною причину пропуску строку для прийняття спадщини та вважає, що позовні вимоги заявлені обґрунтовано, а тому підлягають задоволенню. На підставі вишевикладенного і

Outcome: approved