Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неправомірно отриманих пенсійних виплат. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач перебуває на пенсійному обліку у позивача та отримує відповідну пенсію за віком. Разом з тим, внаслідок автоматизованої помилки за період з 01 жовтня 2008 року по 30 вересня 2011 року виникла переплата пенсії відповідачу у розмірі 295 грн. 64 коп. При цьому, позивач зазначає, що відповідачу було направлено відповідний лист про виникнення переплати пенсії, однак, останній не бажає добровільно погасити незаконно отриману грошову суму, у зв'язку з чим позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача грошові коштиу сумі 295 грн. 64 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи, в розумінні положень ч. 5 ст. 74 та ч. 8 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так відповідно до ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Усудовому засіданні встановлено, що в Управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районні м. Києва на пенсійному обліку перебуває та отримує пенсію за віком [PERSON]. Разом з тим, при перерахунку пенсії відповідачу за період з 01 жовтня 2008 року по 30 вересня 2011 року, внаслідок автоматизованої помилки, виникла переплата пенсії у розмірі 295 грн. 64 коп., що підтверджується листом Управління з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 27 вересня 2011 року № 1519 (а.с. 3). При цьому, претензійний лист позивача від 16 травня 2014 року № 1158/07 адресований відповідачу, про відшкодування переплати пенсії (а.с. 4) останній залишив без уваги і безпідставно отриманні кошти позивачу так і не повернув. При цьому, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно вимог ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. Разом з тим, положеннями ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається у позовній заяві позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки ґрунтуються на наявних в матеріалах справи доказах, суд прийшов до висновку, що позов Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва до [PERSON] про стягнення неправомірно отриманої пенсійної виплати, підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 1212, 1215 ЦК України та

Outcome: approved