Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором № б/н від 20.12.2006 у розмірі 6396 грн. 31 коп. В обґрунтування позову зазначив, що згідно з укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] договором № б/н від 20.12.2006 відповідач [PERSON] отримв кредит у розмірі 2000 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зазначає, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання щодо погашення заборгованості, у зв'язку з чим, станом на 30.06.2014, утворилась заборгованість у розмірі 6396 грн. 31 коп., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом - 1287 грн. 90 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 2467 грн 63 коп., заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом - 1860 грн. 00 коп., а також штрафу (фіксованої частини) - 500 грн 00 коп., штрафу (процентної складової) - 280 грн 78 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву згідно якої підтримав позов в повному обсязі та просив його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів за відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір № б/н від 20.12.2005, який складається із анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Відповідно до вказаного договору ПАТ КБ «ПриватБанк» надав [PERSON] кредит в сумі 2000 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У відповідності до п. 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісіє на умовах, передбачених договором. Позивач належним чином виконав свої зобов'язання за договором, надав грошові кошти відповідачеві. В свою чергу відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконував, погашення заборгованості за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також із сплати комісії на умовах, що передбачені договором - не проводив. Внаслідок неналежного виконання взятих на себе договірних зобов'язань станом на 30.06.2014 у відповідача утворилась заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості, що наданий позивачем до суду, вказана заборгованість складає 6396 грн 31 коп., що включає в себе: заборгованості за кредитом - 1287 грн. 90 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 2467 грн 63 коп., заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом - 1860 грн. 00 коп., а також штрафу (фіксованої частини) - 500 грн 00 коп., штрафу (процентної складової) - 280 грн 78 коп. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості в розмірі 6396 грн 31 коп. підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору у розмірі 243 грн 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved