Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки у зв'язку з тим, що 17.07.2008 між ВАТ «ЕрстеБанк» (правонаступником якого є ПАТ «ФІДОБАНК») та [PERSON] було укладено Договір кредиту № 014/5810/4/20106 під заставу нерухомого майна. На підставі п.1 Договору кредиту Банк надає у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 35000 (тридцять п'ять тисяч) доларів США, зі сплатою 13,50% річних на строк до 16.07.2018 року, а позичальник приймає його та зобов'язується повернути кредит не пізніше встановленого строку, сплатити проценти, комісійні, можливі неустойки та інші витрати в порядку та на умовах, що передбачені Договором. Згідно ст. 575 ЦК України та п. 3,6 Договору, з метою забезпечення виконання зобов'язань за Договором кредиту 17.07.2008 року між Банком і [PERSON] було укладено Іпотечний договір № 014/5810/4/20106 (далі - Іпотечний договір) відповідно до якого в забезпечення виконання зобов'язання було прийнято нерухоме майно, а саме: склад силосу загальною площею 525,90 кв.м, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та належить іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу від 19.07.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Чернівецької області [PERSON], за реєстром №1917, зареєстрованого в Чернівецькому комунальному обласному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №1 за номером запису 268. Відповіддю умов Договору кредиту Банк виконав свої зобов'язання в повному обсязі, грошові кошти були надані [PERSON] сумі 35000 доларів США. Позичальник зобов'язаний повернути кредит з нарахованими процентами та комісією за фактичний час його використання у термін, визначений п.1 Договору. Згідно п. 1.3 Договору щомісячно проводити часткове погашення Кредиту в строк та сумі згідно з Графіком погашення заборгованості за кредитом (Додаток № 1 до Договору). Відповідно до п. 9 Договору кредиту передбачено, що за невиконання чи неналежного виконання Відповідачем своїх зобов'язань у сумі, порядку та строки, визначені Договором, Відповідач зобов'язаний сплатити Позивачу пеню у розмірі 0,15 від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення. Також п. 3.1.4 Іпотечного договору передбачено, що у разі невиконання позичальником зобов'язань за Договором кредиту Банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки переважно перед іншими кредиторами в повному обсязі включаючи основну суму кредиту, процентів, комісій, можливих неустойок та збитків завданих несвоєчасним виконанням зобов'язання, а також необхідні витрати на здійснені забезпеченою іпотекою вимоги. Звернення стягнення на Предмет іпотеки може здійснювати за рішенням суду (п. 5.4 Іпотечного договору). Взяті на себе зобов'язання за Договором кредиту [PERSON] не виконує належним чином, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед ПАТ «ФІДОБАНК», яка станом на 15.01.2014 року складає 33361,06 доларів США, а саме: заборгованість по кредиту 26190,50 доларів США; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом 5017,82 доларів США; пеня за несвоєчасну сплату кредиту 1019,19 доларів США; пеня за несвоєчасну сплату кредиту та несвоєчасну сплату процентів 1133,55 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 266 865 гривень 13 коп. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою сплатити заборгованість по кредиту, однак відповідач ніяк не реагував на прохання Банку, всі попередження залишені без розгляду та ним не було вжито заходів щодо погашення зазначеної заборгованості. В судове засідання представник позивача не з'явився, про слухання справи повідомлений, звернувся до суду з заявою в якій просить розглянути позов без його участі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, заяви про поважність причини неявки або про розгляд справи у їх відсутності не надходило, тому судом прийняте рішення про заочний розгляд справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.07.2008 року між «Ерсте Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ФІДОБАНК») та [PERSON] було укладено Договір кредиту № 014/5810/4/20106 під заставу нерухомого майна. На підставі п.1 Договору кредиту Банк надає у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 35000 доларів США, зі сплатою 13,50% річних на строк до 16.07.2018 року, а позичальник приймає його та зобов'язується повернути кредит не пізніше встановленого строку, сплатити проценти, комісійні, можливі неустойки та інші витрати в порядку та на умовах, що передбачені Договором. Згідно ст. 575 ЦК України з метою забезпечення виконання зобов'язань за Договором кредиту від 17.07.2008 року між Банком і [PERSON] було укладено Іпотечний договір № 014/5810/4/20106 відповідно до якого в забезпечення виконання зобов'язання було прийнято нерухоме майно, а саме: склад силосу загальною площею 525,90 кв.м, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та належить іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу від 19.07.2007 року. За порушення умов договору рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15.05.2013 року з [PERSON] стягнуто борг за кредитним договором № 014/5810/4/20106 від 17.07.2008 року в розмірі 228 886 гривень 27 коп. Також ст. 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. На підставі п. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпечене заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою сплатити заборгованість по кредиту, однак відповідач ніяк не реагував на прохання Банку, всі попередження залишені без розгляду та відповідачем не було вжито заходів щодо погашення зазначеної заборгованості. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» спосіб реалізації предмета іпотеки відбувається шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону. Враховуючи той факт, що позивачем виконані умови Договору іпотеки, передбачені п.5, додержані строки, обумовлені Договором іпотеки, виконано процедура, передбачена ст.ст. 33, 35 Закону України «Про іпотеку», суд вважає вимоги Позивача в частині звернення стягнення на предмет іпотеки правомірними. На підставі викладеного,

Outcome: approved