Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що перебував з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах з 1997 року з цього часу і проживав разом з відповідачем у її будинку за адресою: місто Харків, провулок Макіївський, 3. З 02.06.2006 року по 17.12.2012 року перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі за час якого разом з відповідачем зробив ремонт у її частині будинку в звязку з чим частина будинку відповідача здобула значні поліпшення, до частину будинку відповідача було зроблено прибудову літ. «А-1», яка на даний час є самочинним будівництвом, у дворі було зроблено замощення також за час шлюбу з відповідачем ними було придбано ряд побутових речей: побутова техніка та меблі. Відповідач вказує, що на даний час він зареєстрований у будинку відповідача за зазначеною адресою, однак оскільки відповідач чинить перешкоди йому у користуванні житлом та майном та оскільки їх шлюб з відповідачем було розірвано, він просить, з урахуванням уточненої позовної заяви, визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] побудовану у 2006-2007 роках у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованого у місті Харкові по провулку Макіївському,3, прибудову до житлового будинку літ. «А-1», площею 8 кв. м, що складається з туалету, душу, вмивальнику, тамбуру, побудовану у цій прибудові каналізацію зі зливною ямою обємом 4 куб. м, а також поліпшення будинку літ. «А-1» : заміна дерев'яних вікон у кімнатах на два металопластикові вікна з ролетами, капітальний ремонт кухні, із заміною старої деревяної підлоги на нову, укладення нового лінолеуму на кухні, підшиття стелі кухні пластиком, обкладення стін кухні новою плиткою; прокладення до будинку водопостачання із подальшою розводкою на кухню та в нову прибудову; встановлення нового АОГВ, додаткових батарей для обігріву прибудови, встановлення двох нових механічних бойлерів для подачі гарячої води на кухню та до душу; проведення нової електропроводки на кухню та у нову прибудову; встановлення нових саморобних внутрішніх дверей. Визнати спільною сумісною власністю подружжя також бетонне замощення площею 3x7 м. тротуарною плиткою 70 шт., деревяні ворота з хвірткою, металевий паркан довжиною більше 20 м. з боку квартири відповідача, на її земельній ділянці. Розподілити спільне майно подружжя, визнавши за позивачем право на ? частину цього майна. Стягнути з відповідача на його користь 37243,50 гривень, що є вартістю 1/2 частини зроблених у 2006-2007 роках поліпшень належної відповідачу частини житлового будинку№ 3 по провулку Макіївському у місті Харкові. Визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] побутове майно: телевізор з тумбою марки «LG», ліжко одно спальне, диван розкладний, кухонні меблі: стіл, тумба, мала тумба, навесні шафи - 4 шт., холодильник «Samsyng» двокамерний, пральна машина- автомат, вхідні броньовані двері, загальною вартістю 11400,00 гривень. Розподілити зазначене побутове майно, виділивши у його (позивача) власність майно - диван розкладний, кухонну тумбу, дві навісні кухонні шафи, холодильник, загальною сумою 4600,00 гривень, майно на суму 6800,00 гривень- телевізор з тумбою, ліжко, кухонний стіл, тумбу, малу тумбу, 2 навесні шафи, пральну машину, вхідні броньовані двері - залишити у власність відповідача. В судовому засіданні позивач та його представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали та пояснили про обставини викладені вище, на питання суду зазначили, що позивач зареєстрований у частині будинку відповідача за адресою : місто Харків, провулок Макіївський, 3 та на час звернення до суду з позовом проживав за зазначеною адресою, спірне майно знаходиться саме за вказаною адресою. Відповідач та її представник адвокат [PERSON] щодо задоволення позову заперечували та зазначили, що прибудова до житлового будинку літ. «А-1» є самочинним будівництвом та її не можна вважати обєктом (будівлею, прибудовою); зазначили, що сторона позивача не надала доказів придбання майна яке просить визнати обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Також позивач вказала, що на теперішній час вона не є власником земельної ділянки та житлового будинку за адресою: місто Харків, провулок Макіївський,3, власником є [PERSON] Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення \~( ч. 1 ст. 179 ЦПК України). Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Судом достовірно встановлено, що відповідно до Інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 32143130 від 13.01.2015 року, право власності на 40/100 частин житлового будинку № 3 по провулку Макіївському в місті Харкові, станом на день формування інформації 13.01.2015 року, було зареєстровано за відповідачем. Згідно Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкту нерухомого майна від 01.11.2016 року, право власності на земельну ділянку та житловий будинок розташовані за адресою: місто Харків, провулок Макіївський, 3 зареєстровано за [PERSON]. Таким чином судом встановлено, що майно, яке позивач просить визнати обєктом права спільної сумісної власності подружжя, відповідно до позовних вимог уточненого позову прибудова до житлового будинку; вікна, лінолеум, ролети, кахельна плитка, замощення у дворі та інше - є приналежністю головної речі (будинку) право власності на який на даний час зареєстровано не за відповідачем. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.2 ст. 186 ЦК України). Отже, позовні вимоги позивачем заявлені не до особи, яка здійснює правомочності щодо головної речі житловий будинок та земельна ділянка. Відповідно до частини 1 статті 33 Цивільного процесуального Кодексу України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Даних клопотань позивач та його адвокат в судовому засіданні не заявляли, що підтверджується технічним записом судового засідання. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача вартості поліпшень зроблених у житловому будинку за вказаною вище адресою та визнання за ним права власності на побутове майно - диван розкладний, кухонну тумбу, дві навісні кухонні шафи, холодильник, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи позивачем, всупереч положень статті 10 ЦПК України не надано жодного доказу існування та придбання майна на яке він просить визнати за ним право власності - диван розкладний, кухонну тумбу, дві навісні кухонні шафи, холодильник. Стосовно вартості будівельних матеріалів, то матеріали справи містять декілька копій квитанцій без зазначення найменування платника. Квитанції які ж містять прізвище позивача не є, на думку суду, доказом того, що матеріали в них зазначені були використані на будівельні роботи в будинку № 3 по провулку Макіївському в місті Харкові. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають з підстав зазначених вище.

Outcome: dismissed