Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 839ВІ10130124002 від 24.01.2013 року в розмірі 3414,92 грн. В обгрунтування позову позивач посилається на те, що 24 січня 2013 року між ПАТ Укрсоцбанк та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 839ВІ10130124002. Відповідно до умов кредитного договору Банк надав [PERSON] кредит у сумі 10693,34 грн., зі сплатою 15 відсотків річних, в розмірі та порядку, визначеними тарифами, та кінцевим строком погашення заборгованості 15.01.2014 року. В свою чергу [PERSON] зобовязалася погашати кредит і сплачувати за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 10693,34 грн. У порушення умов кредитного договору [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, узвязку з чим станом на 08.02.2016 року в неї виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 3414,92 грн. Посилаючись на вказані обставини позивач просить стягнути виниклу заборгованість з [PERSON], а також стягнути з відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить задовольнити їх в повному обсязі. Крім цього представник позивача зазначив, що проти розгляду справи в заочному порядку він не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 24 січня 2013 року між ПАТ Укрсоцбанк та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 839ВІ10130124002. Відповідно до умов п. 1.1. Кредитного договору, Банк надав Відповідачу кредит у сумі 10693,34 грн., зі сплатою 15 відсотків річних, в розмірі та порядку, визначеними тарифами, та кінцевим строком погашення заборгованості 15.01.2014 року. В свою чергу відповідач зобовязався повертати кредит і сплачувати за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав своєчасно та повністю, надавши [PERSON] кредит в сумі 10693,34 грн. Встановлено, що в період дії договору, відповідач не дотримувався умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 08.02.2016 року, згідно розрахунку заборгованості по кредиту, в неї виникла заборгованість в розмірі в сумі 3414,92 грн., з яких: - заборгованість за кредитом в сумі 1030,79 грн.; - заборгованість за відсотками в сумі 588,01 грн.; - пеня за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 721,67 грн.; - пеня за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 171,35 грн.; - розмір інфляційних витрат за кредитом 769 грн.; - розмір інфляційних витрат за відсотками 134,09 грн. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Відповідно до вимог ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошовікошти у такійсамійсумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиню 1 ст. 1050 ЦК України, передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що [PERSON] взятих на себе кредитних зобовязань не виконує, суд знаходить позовні вимоги Банку про стягнення з відповідача суму боргу, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 525,526, 629,1048,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved