Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стянення боргу за кредитним договором. Мотивує свої вимоги тим, що між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем [PERSON] 28.03.2008 року було укладено договір № SAMDN50000020719241 за умовами якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку [NUMBER], зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних на суму залишку та строком на 12 місяців. Позивач зазначає, що всупереч договірним зобов'язанням відповідачем в установлені терміни не повернуто кредитні кошти та суму процентів за їх користування. Жодного платежу по зазначеному договорі здійснено не було. Станом на 02.12.2014 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 29493.09 гривні. Останній платіж згідно договору та додатку до нього необхідно було здійснити 28.03.2009 року. В зв'язку з невиконанням умов договору позивач змушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позовної заяви та просив суд ухвалити рішення, яким стягнути позов задовольнити повністю. В той же час зазначив, що є підстави для застосування наслідків пропуску строку позовної давності. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд застосувати наслідки спливу позовної давності, передбачені статтею 267 Цивільного кодексу України. Заслухавши сторони, представників, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем [PERSON] 28.03.2008 року було укладено договір № SAMDN50000020719241 за умовами якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку [NUMBER], зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних на суму залишку та строком на 12 місяців. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Судом з пояснень сторін та матеріалів справи достовірно встановлено, що ПАТ КБ «Приват Банк» довідалась про порушення свого права 29 березня 2009 року, а до суду звернулось 16.12.2014 року. Відповідно до ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги(стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно, тощо). Відповідачем в судовому засіданні подано заяву про застосування наслідків пропуску строку позовної давності. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову.

Outcome: dismissed