Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 03 квітня 2017 року між Повним товариством «Універсальний ломбард «Грошович'ОК» Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова допомога» і Компанія» та фізичною особою [PERSON] було укладено Договір фінансового кредиту та застави № 13/ФК. Відповідно до умов Кредитного договору Ломбард надав Позичальнику грошові кошти в сумі 145000 грн. 00 к. в строк 129 днів з 03 квітня 2017 року по 09 серпня 2017 року включно. Позичальником в строк, встановлений Кредитним договором, кредит не повернуто і станом на 16.07.2018 рокуу неї перед позивачем виникла заборгованість в сумі 246715,72 грн. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 246715 грн. 72 к. та судові витрати. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07.08.2018 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідачу був встановлений п'ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач відзив не подав. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження сторони в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 03.04.2017 року між Повним товариством «Універсальний ломбард «Грошович'ОК» Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова допомога» і Компанія» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту та застави № 13/ФК відповідно до умов вказаного договору Ломбард надав Позичальнику грошові кошти в сумі 145000 грн. 00 к. в строк 129 днів з 03 квітня 2017 року по 09 серпня 2017 року включно. (а. с. 6-8) Відповідно до платіжних доручень № 76 від 04.04.2017 та № 77 від 05.04.2017 року підтверджується факт належного виконання умов кредитного договору та відповідачу [PERSON] перераховано грошові кошти в сумі 145000 грн. 00 к. (а. с. 9-10) Судом встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів. В свою чергу, [PERSON] скористалась кредитними коштами та свої зобов'язання за договором № 13/ФК від 03.04.2017 року належним чином не виконала. Відповідно до п. 4.2. вказаного договору встановлено, що при порушенні строків (термінів) повернення кредиту (під час контрольного строку) Позичальник зобов'язаний сплатити суму боргуз урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, та проценти за користування кредитом у розмірі 0,12329% від простроченої суми за кожен день прострочки. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON], відповідно до розрахунку її заборгованості перед позивачем, станом на 16 липня 2018 року становить 246715, 72 грн., з яких: 145000,00 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту, 83627,61 грн. - заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам; 4052,05 грн. - 3% річних; 14036,06 грн. - заборгованості по інфляційним збиткам. (а. с. 11) Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушила умови договору № 13/ФК від 03.04.2017 року, а тому з неї слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 246715,72 грн. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 к. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved