Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до відповідача\~про розірвання\~шлюбу,\~в якому\~зазначив,\~що 29.02.2008 у Липнязькій сільській раді Добровеличківського району Кіровоградського області, він зареєстрував шлюб з відповідачкою про що вчинено актовий запис № 02. Від сумісного проживання сторони дітей не мають. Під час спільного проживання взаємовідносини між подружжям не склалися, вони мають різні погляди на життя, а тому з березня 2019 року не проживають разом та не підтримують сімейних відносин. За таких обставин [PERSON] вважає, що їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати . Позивач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов визнає у повному обсязі, строк на примирення просив не надавати. Відповідач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце його проведення. Подала заяву, в якій просить надати повторно строк для примирення у зв`язку із неможливістю розподілу майна в судовому порядку під час карантину. Водночас суд не вбачає підстав для надання повторного терміну для примирення так як суд уже надавав визначений відповідачем термін та будь-яких клопотань у зв`язку із цим від позивача не надходило. Також клопотання відповідача про надання часу на примирення обґрунтоване тим, що необхідно поділити спільне майно. Отже таке клопотання задоволенню не підлягає. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши позовну заяву, письмові докази, суд вважає встановленими такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З долучених до позовної заяви письмових доказів, встановлено, що 29 лютого 2008 року у Липнязькій сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області, сторони зареєстрували шлюб, про що вчинено актовий запис №02 (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 29 лютого 2008 року, видане Липнязькою сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області ( а.с. 6 ). \~ \~ \~ \~З пояснень позивача, які викладені в позовній заяві, встановлено, що причиною її звернення до суду з відповідним позовом стали ті обставини, що під час спільного проживання взаємовідносини між подружжям не склалися, вони мають різні погляди на життя, а тому з березня 2019 року не проживають разом та не підтримують сімейних відносин. Суд не приймає доводи відповідачки, так як прийняте рішення про розлучення не впливає на підстави розподілу майна подружжя. Отже відповідач просить термін для примирення не у зв`язку із бажанням примиритися, а у зв`язку із необхідністю поділу майна. Суд надавав достатній час для примирення відповідачці 2 місяці, однак позивач не підтвердив факту примирення з відповідачкою. Наведені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. З`ясувавши фактичні взаємовідносини між сторонами і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України, у якій вказано, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а документальне існування шлюбу між сторонами по справі не відповідає поняттю «сім`ї», як соціального інституту сучасного суспільства. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно з вимогами ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з`ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, а також інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам позивача так як справа розглядається досить тривалий час, а тому позов необхідно задовольнити . Відповідно до п.9 ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved