Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач\~\~звернувся до суду з позовом\~\~до\~\~[PERSON] про стягнення\~\~заборгованості\~\~за спожиті послуги з теплопостачання. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що відповідач, який є споживачем послуг позивача за адресою [ADDRESS], не сплачує послуги з теплопостачання, внаслідок чого за ним за період з 01.10.2008 року по 01.05.2015 року утворилась заборгованість у сумі 11\~073,71грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, оскільки він зареєстрований за вищезазначеною адресою. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. На підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що відповідач зареєстрована за адресою: [INFO], за якою у публічного акціонерного товариства «Часівоярський вогнетривкий комбінат», що надає послуги з постачання теплової енергії,\~ відкритий особовий рахунок №46459 (а.с.7,20). У відповідності до розрахунку заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.10.2008 року по 01.05.2015 року по особовому рахунку №46459 існує заборгованість в розмірі 11073,71 грн. (а.с.7). Згідно з п.5 ч.2 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею\~13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо-та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до\~ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. У відповідності до ч.5 п.40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 року №1198, споживач теплової енергії зобов'язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Таким чином, споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов'язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі №3-184гс14. Оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідачем не здійснено оплату за послуги з постачання теплової енергії, надані позивачем, за період 01.10.2008 року по 01.05.2015 року, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved