Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про повернення безпідставно набутих і утриманих грошових коштів, посилаючись на те, що 12.10.2015 між ФО - П [PERSON] та [PERSON] укладено договір про виготовлення меблів, відповідно до якого виконавець зобов`язався в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі виготовити за завданням замовника, а замовник зобов`язався оплатити та прийняти меблеві вироби: кухня, шафа, згідно специфікації та креслення, погодженими та підписаними із замовником, що є невід`ємною частиною договору. Договірна ціна за договором склала 300 627 грн., а строк виготовлення продукції склав 45 робочих днів. Пізніше сторони домовилися здійснити додаткові роботи по доукомплектуванню на суму 22 432 грн. Крім того, 15.11.2015 між ФО - П [PERSON] та [PERSON] укладено договір про виготовлення меблів, відповідно до якого виконавець зобов`язався в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі виготовити за завданням замовника, а замовник зобов`язався оплатити та прийняти меблеві вироби: ТВ стойка у вітальню, згідно специфікації та креслення, погодженими та підписаними із замовником, що є невід`ємною частиною договору. Договірна ціна за договором склала 81 474 грн., а строк виготовлення продукції склав 45 робочих днів, проте за домовленістю сторін до 31.12.2015. Позивач вказує, що здійснив передоплату в розмірі 100% від вартості усіх робіт на загальну суму 434 507 грн. Разом з тим відповідач не виконав взятих на себе зобов`язання щодо виконання визначених робіт у строки, визначені сторонами. Позивач спочатку звертався до відповідача з претензією, проте роботи так і не були виконані. 20.03.2018 позивач повідомив відповідача про відмову від договорів, зазначив, що вони вважаються розірваними з 30.03.2018 та просив повернути сплачені за договорами кошти у строк до 07.04.2018. Проте в добровільному порядку відповідач безпідставно утримані кошти так і не повернув. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 434 507 грн. як безпідставно утримувані, а також судові витрати. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, вказували на те, що відповідач не виконав обумовлених договорами робіт, всі перемовини з відповідачем не дали позитивного результату, тому позивач був вимушений розірвати укладені договори в односторонньому порядку та звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, подав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що всі роботи по монтажу кухні та шафи по першому договору в повному обсязі були завершені 30.12.2015, тобто навіть раніше термінів за договором. Роботи по монтажу ТВ стойки у вітальню по другому договору були завершені 21.01.2016. Повідомлення від позивача було направлено через два роки після встановлення меблів. На отримане від позивача повідомлення про відмову від договорів та повернення коштів відповідач направив відповідь, що роботи виконані своєчасно, меблеві вироби встановлені повністю та якісно, а також повторно надіслав акти виконаних робіт, які натомість позивач так і не підписав. Також представник відповідача зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази будь-яких недоліків встановлених меблів, натомість меблеві вироби повністю встановлені, придатні до цільового використання, позивач користується встановленими меблевими виробами протягом усього часу, на підтвердження чого вказав на світлини, виставлені у мережі «Фейсбук». Позивач в свою чергу подав відповідь на відзив, в якому заперечував щодо тверджень відповідача, зазначив, що належним доказом виконаних робіт є підписані акти приймання-передачі виготовленої продукції, проте таких актів підписаних сторонами не існує. Вказав, що з наданих відповідачем світлин меблів, неможливо встановити що це за меблі, чи є вони саме тими меблями, щодо яких були укладені між сторонами відповідні договори, чи вони встановлені за адресою позивача тощо. Зауважив, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження виконання робіт, визначених у підписаних між сторонами договорах. В ході розгляду справи відповідачем було подано заперечення на відповідь на відзив, в якому відповідач вказав, що у позивача не було підстав для не підписання актів приймання-передачі виконаних робіт, як і для розірвання укладених договорів, оскільки роботи було розпочато та виконано у повному обсязі, позивач користується встановленими меблями. Разом з тим, позивач ухилився від підписання актів приймання-передачі лише з метою, щоб отримати власну вигоду та звернутися до суду з позовом. Заслухавши пояснення учасників, допитавши свідків, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається з договору про виготовлення меблів від 12.10.2015, укладеного між ФО - П [PERSON] (далі - виконавець) та [PERSON] (далі - замовник) (а.с.9-10), виконавець зобов`язався в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, виготовити за завданням замовника, а замовник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі,оплатити і прийняти меблеві вироби: кухня, шафа, згідно специфікації та кресленням, погодженими та підписаними із замовником, що є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п.3.1 договору виконавець зобов`язаний здійснити виготовлення та доставку продукції за адресою [ADDRESS] . У відповідності до п.3.2 договору замовник зобов`язаний підготувати місце для технологічних обмірів та подальшого встановлення продукції, також є обов`язковим наявність детальної інформації щодо побутової техніки; оплатити виконавцю роботу в розмірах і в строки, встановлені цим договором; прийняти виготовлену виконавцем продукцію та підписати акт приймання-передачі виготовленої продукції; письмово повідомити виконавця про виявлені недоліки продукції протягом трьох днів з дня їх виявлення, одночасно сторони спільно письмово визначають строк і порядок усунення виконавцем виявлених недоліків. Відповідно до п.4.1 договору договірна ціна за цим договором визначається згідно зі специфікацією замовлення на меблі, яка є невід`ємною частиною договору, та складає з урахуванням 25% знижки 300 627 грн. Пунктами 6.1, 6.2 договору встановлено, що після доставки продукції виконавець надсилає на адресу проживання замовника, вказану в цьому договорі, складений акт приймання-передачі виготовленої продукції. При виявленні замовником у строк протягом трьох днів після доставки та початку встановлення продукції, недоліків, отриманих з вини виконавця виконавець зобов`язаний безоплатно усунути ці недоліки у строк протягом чотирьох тижнів. Згідно п.8.1 договору виконавець виготовляє продукцію в строк 45 робочих днів, який починає обчислюватися з наступного дня після дати технологічних обмірів приміщення, при умові, що стеля, підлога, стіни, електромережі, розетки та сантехнічні підводи знаходяться в остаточному вигляді та при наявності детальної інформації щодо побутової техніки. Пунктом 8.2 договору виконавець виконує монтаж меблів протягом 2-7 робочих днів у строки погоджені сторонами, у зручний для замовника час. У відповідності до п.7 договору виконавець несе повну відповідальність перед замовником за відповідність виготовленої продукції відповідно до комп`ютерної моделі продукції погодженої замовником, а також відшкодовує замовнику всі збитки завдані внаслідок порушення виконавцем комп`ютерної моделі продукції погодженої замовником. В разі прострочення строку виготовлення продукції вказаної в даному договорі виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі трьох відсотків вартості роботи за кожний день з моменту отримання виконавцем письмової заяви від замовника про порушення умов цього договору. В разі невиконання своїх обов`язків за цим договором сторони несуть відповідальність в розмірі заподіяних збитків, які стягуються незалежно від стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до п.11.4 договору зміна або розірвання договору можливі лише за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього договору. Як убачається з матеріалів справи, позивачем було замовлено у відповідача виріб «Кухня», та виріб «Шафа у вітальню » відповідно до специфікацій замовлення на меблі від 12.10.2015 (а.с.11,12), а також відповідно до специфікації замовлення на меблі від 09.12.2015 (а.с.13) на доукомплектування кухні. З договору про виготовлення меблів від 15.11.2015, укладеного між ФО - П [PERSON] (далі - виконавець) та [PERSON] (далі - замовник) (а.с.14-15), убачається, що виконавець зобов`язався в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, виготовити за завданням замовника, а замовник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, оплатити і прийняти меблеві вироби: ТВ стійка у вітальню, згідно специфікації та кресленням, погодженими та підписаними із замовником, що є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п.3.1 договору виконавець зобов`язаний здійснити виготовлення та доставку продукції за адресою [ADDRESS] . Відповідно до п.3.2 договору замовник зобов`язаний підготувати місце для технологічних обмірів та подальшого встановлення продукції, також є обов`язковим наявність детальної інформації щодо побутової техніки; оплатити виконавцю роботу в розмірах і в строки, встановлені цим договором; прийняти виготовлену виконавцем продукцію та підписати акт приймання-передачі виготовленої продукції; письмово повідомити виконавця про виявлені недоліки продукції протягом трьох днів з дня їх виявлення, одночасно сторони спільно письмово визначають строк і порядок усунення виконавцем виявлених недоліків. Згідно п.4.1 договору договірна ціна за цим договором визначається згідно зі специфікацією замовлення на меблі, яка є невід`ємною частиною договору, та складає з урахуванням 25% знижки 81 474 грн. Пунктами 6.1, 6.2 договору встановлено, що після доставки продукції виконавець надсилає на адресу проживання замовника, вказану в цьому договорі, складений акт приймання-передачі виготовленої продукції. При виявленні замовником у строк протягом трьох днів після доставки та початку встановлення продукції, недоліків, отриманих з вини виконавця виконавець зобов`язаний безоплатно усунути ці недоліки у строк протягом чотирьох тижнів. Відповідно до п.8.1 договору виконавець виготовляє продукцію в строк 45 робочих днів, який починає обчислюватися з наступного дня після дати технологічних обмірів приміщення, при умові, що стеля, підлога, стіни, електромережі, розетки та сантехнічні підводи знаходяться в остаточному вигляді та при наявності детальної інформації щодо побутової техніки. Згідно п.8.2 договору виконавець виконує монтаж меблів протягом 2-7 робочих днів у строки погоджені сторонами, у зручний для замовника час. У відповідності до п.7 договору виконавець несе повну відповідальність перед замовником за відповідність виготовленої продукції відповідно до комп`ютерної моделі продукції погодженої замовником, а також відшкодовує замовнику всі збитки завдані внаслідок порушення виконавцем комп`ютерної моделі продукції погодженої замовником. В разі прострочення строку виготовлення продукції вказаної в даному договорі виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі трьох відсотків вартості роботи за кожний день з моменту отримання виконавцем письмової заяви від замовника про порушення умов цього договору. В разі невиконання своїх обов`язків за цим договором сторони несуть відповідальність в розмірі заподіяних збитків, які стягуються незалежно від стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до п.11.4 зміна або розірвання договору можливі лише за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього договору. Як убачається з матеріалів справи, позивачем було замовлено у відповідача виріб «ТВ стійка у вітальню» відповідно до специфікацій замовлення на меблі від 15.11.2015 (а.с.16). Згідно товарного чеку від 12.10.2015 позивачем було сплачено за кухню та шафу у вітальню 300 627 грн. (а.с.17). 15.11.2015 позивачем було сплачено за ТВ стійку у вітальню та пенал над сходами 122100 грн., що підтверджується товарним чеком (а.с.18). Згідно товарного чеку від 15.12.2015 позивачем було сплачено за доукомплектацію кухні 11 780 грн. (а.с.19). 29.12.2016 позивач направив претензію відповідачу щодо виконання робіт за договором (а.с.25), в якій просив належного виконання зобов`язань за договорами про виготовлення меблів протягом 7 робочих днів з дня отримання вказаної претензії. Окрім того, зі змісту вказаної претензії слідує, що позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем умов договорів, та вимагає усунення порушень протягом семи робочих днів з дня отримання вказаної вимоги. Доказів отримання відповідачем вказаної претензії суду не надано. З наданих суду електронних листів (а.с. 83-89) убачається, що між сторонами до закінчення 2015 року проводилися перемовини з приводу виконання умов договору. Окрім того, 26.04.2016 позивач направив листа до відповідача з проханням надати відомості про ціни на рейлінги та аксесуари для визначення розміру суми, на яку відповідачем було виконано зобов`язання, а на яку ні. Також позивач вказував, що він не збирається сплачувати кошти за те, що не було встановлено, тому він вимагає від відповідача виконання зобов`язань. 20.03.2018 позивачем направлено відповідачу повідомлення (а.с.27-28), яким позивач відмовився від укладених договорів про виготовлення меблів та повідомив про їх розірвання в односторонньому порядку з 30.03.2018. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що є дружиною відповідача, над проектом позивача працювала разом з чоловіком. Під час розробки проекту позивач з ним погодився, проте потім виникли труднощі, оскільки приміщення та комунікації були не готові під встановлення замовлених меблів, про що позивача було попереджено. Замовлені меблі були встановлені вчасно, в основному об`ємі, після нового року у 2016 році проводились лише деякі доробки у вигляді встановлення світильників та інших незначних робіт, оскільки позивач надавав для встановлення прилади, які не підходили, разом з тим, позивач не сплатив ще борг за виконані додаткові роботи. Під час виконання робіт позивач постійно сварився, виголошував нечіткі претензії до роботи, в кінці кінців відмовився від підписання актів приймання-передачі. Акти додатково надсилались позивачу, проте він їх так і не підписав, чітких претензій до виконаних робіт не зазначив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що працює у відповідача з 2007 року. У приміщенні позивача виконував роботи по підключення світла на влаштованих меблях у грудні - січні, якого року не пам`ятає. Вказав, що працював перед Новим роком всю ніч щоб усе доробити. До його роботи претензій не було, були питання по фасаду кухні. Свідок пам`ятає, що кухонні меблі на об`єкті були, однак особисто фото він не робив та акти для підпису позивачу не надавав, проте вказав, що вся кухня була готова ще до Нового року. Після Нового року в січні була влаштована шафа у вітальні. Вказав, що позивач не підписав акти, які надавалися представником відповідача. З пояснень представника відповідача убачається, що роботи по виготовленню та встановленню меблів, щодо яких були укладені відповідні договори, виконані за домовленістю з позивачем, позивач користується встановленими меблями, що також підтверджується наявними в матеріалах справи світлинами та роздруківками (а.с.62-77). Сторона відповідача та допитані в судовому засіданні свідки вказували на те, що роботи, які були обумовлені договорами були виконані належним чином, під час виконання таких робіт виникала потреба у додаткових елементах меблів, які згодом також були установлені. Позивач відмовлявся від підписання акту прийому - передачі виконаних робіт, який був йому наданий одним із представників відповідача, бо просив щоб особисто відповідач прибув для підписання такого акту. Під час розгляду справи сторона позивача не змогла чітко пояснити, що саме не було виконано відповідачем. Матеріали справи також не містять таких доказів. Разом із цим, позивач у судовому засіданні не заперечував того факту, що світлини, які містяться в матеріалах справи із зображенням виробів зроблені у нього в будинку та на них зображені вироби під час їх встановлення та згодом. Відповідно до ч. 1,2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. У відповідності до ч.1 ст.846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Статтею 849 ЦК України визначено, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору. Відповідно до ст. 852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. За змістом ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну. Якщо ухилення замовника від прийняття виконаної роботи спричинило зміну строку здачі роботи, вважається, що право власності на виготовлену (перероблену) річ перейшло до замовника у момент, коли мало відбутися її передання. Відповідно до ч. 1, 3 ст.858 ЦК України якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків. Матеріали справи не місять доказів того, що сторона позивача пред`являла відповідачу конкретну вимогу із описом виявлених недоліків, які відповідач повинен був усунутий у визначений строк. В процесі розгляду справи суду також не вдалося встановити обсяг недоліків, та обсяг робіт які, на думку позивача мали місце. Жодна із сторін не зверталися до суду із заявами про призначення експертизи з метою підтвердження чи спростування обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Сторона позивача обмежилася лише посиланням на загальне незадоволенням якістю виконаних робіт та відсутністю підписаного між сторонами акту. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно із ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Відповідно до положень статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника. Позивач на підтвердження невиконання відповідачем робіт надає претензії, які він направляв відповідачу, та посилається на відсутність підписаних актів приймання-передачі виконаних робіт. Матеріали справи не містять конкретних недоліків, які позивач пропонував усунути відповідачу, тому неможливо зробити висновок, що недоліки мали місце і були настільки істотними, що їх неможливо було усунути або що внаслідок таких недоліків виготовлені меблі стали непридатними до використання. Відсутність же підписаних позивачем актів приймання-передачі безумовно не свідчить про невиконання відповідачем укладених між ними договорів. Передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку відповідачем актів і виникнення за такими актами прав та обов`язків є можливим за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт (виявлені недоліки) у строк, визначений договором. В той же час, матеріали справи свідчать про те, що договори по виготовленню меблів були виконані, позивач може користуватися меблями з моменту їх встановлення по сьогоднішній день, доказів по розбіжностям, які виникли між позивачем та відповідачем, позивачем не надано. Крім того, позивачем не спростовувались в судовому засіданні світлини надані відповідачем, на яких зображено жінку, з якою позивач проживав на фоні встановлених меблів та світлину, де на фоні меблів зображений сам позивач. Також суд зазначає, що відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення та його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Системний аналіз положень ч.1, п.1 ч.2 ст.11, ч.1 ст.177, ч.1 ст.202, ч.ч.1,2 ст.205, ч.1 ст.207, ч.1 ст.1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою для набуття майна (отримання грошей). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені в ч.2 ст.11 ЦК. Загальна умова ч.1 ст.1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення в зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї норми тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Так, враховуючи, що роботи були завершені, а також оскільки позивачем не доведено обставин невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договорами, акти виконаних робіт не підписано ним у встановлений договором строк з особистих міркувань та без обґрунтованих заперечень щодо їх підписання, підстав для застосування до спірних правовідносин положень ст. 1212 ЦК України немає, так як і не має підстав вважати, що договір між сторонами було розірвано внаслідок відмови від нього позивача, тому суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Окрім цього, між адвокатським бюро «Димитрієва» та ФО - П [PERSON] укладено договір про надання правничої допомоги від 09.08.2018, видано довіреність від 05.03.2018 на представництво інтересів відповідача, згідно звіту про виконання договору від 18.06.2019 за надання правової допомоги позивачем сплачено 17100 грн., що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 44,45,172-174,188-189). Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Сторона позивача не висловлювала своїх заперечень з приводу вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Таким чином, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з позивача [PERSON] на користь відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 17100 грн. Інші докази наявні в матеріалах справи висновків суду не спростовують.

Outcome: approved