Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на добудову до лоджії квартири [ADDRESS], зазначивши, що у липні 1992 року ним придбано квартиру [ADDRESS] багатоквартирному будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. У 1995 році ним подано заяву про дозвіл на добудову до лоджії квартири в Глобинську міську раду. 31 березня 1995 року виконавчий комітет Глобинської міської ради надав дозвіл на проведення добудови. У 2010 році ГКП «Глобинське АПБ» виготовлено проектну документацію на добудову до лоджії, перед цим проведено вибір та обстеження земельної ділянки під розміщення будівництва. Рішенням виконавчого комітету Глобинської міської ради № 271 від 14.09.2010 погоджено розташування будівництва добудови лоджії, розміром 5,8 х 1,88 м до квартири за адресою, [ADDRESS], за рахунок земель запасу Глобинської міської ради. Після отримання рішення, в 2010 році ним збудовано прибудову до лоджії, позначену у технічній документації на квартиру, як кімната № 3, площею 14.4 кв.м., будівельні роботи виконано з дотриманням дійсних на той момент будівельних норм, після завершення будівництва виготовлено новий технічний паспорт квартири з включенням прибудови до лоджії. У 2012 році він звернувся до Глобинської міської ради з заявою про оформлення права власності на квартиру. Згідно рішення виконкому Глобинської міської ради № 321 від 20.11.2012 року, «при розгляді вищеназваної заяви вирішено оформити право власності на квартиру [ADDRESS]», також рішенням передбачалося, що КП «Кременчуцьке МБТІ» підготує свідоцтво про право власності на вищевказану квартиру замість договору купівлі-продажу. Проте подані ним до КП «Кременчуцьке МБТІ» документи було повернуто йому на підставі того, що з 1 січня 2013 року Бюро технічної інвентаризації позбавляються функцій державних реєстраторів прав власності на нерухоме майно. При зверненні до реєстраційної служби та нотаріуса для реєстрації права власності, йому стало відомо про неможливість вчинення реєстраційної дії без права власності на земельну ділянку, на якій розміщується прибудова до лоджії. У січні 2018 року він звернувся до Глобинської міської ради з проханням надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), з метою передачі у приватну власність. 30 січня 2018 року Глобинська міська рада відмовила йому у наданні дозволу, у зв'язку з тим, що «дана земельна ділянка відноситься до земельних ділянок під багатоквартирним будинком. Відсутність належним чином оформленого права на земельну ділянку визначає спірний об'єкт самочинним будівництвом. Однак, вище зазначено, що виконавчий комітет Глобинської міської ради надав дозвіл на добудову до лоджії у 1995 році, у 2010 році погоджено розташування будівництва, за рахунок земель запасу. Проте відмова на заяву про передачу земельної ділянки робить неможливим оформлення права на земельну ділянку належним чином. З огляду на вищевикладене, добудова до лоджії квартири [ADDRESS] Полтавської області, є самочинним будівництвом, для визнання права власності на яке він змушений звернутися до суду. Позивач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява, в якій він прохав розглянути справи у його відсутність. Позов прохав задовольнити. Представник відповідача будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву в якій прохав розглядати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України,якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, встановив наступне. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі Договору купівлі - продажу квартири від 2 липня 1992 року належить на праві власності квартира за адресою: [ADDRESS], зареєстрований в реєстрі за №1-1215. Випискою з протоколу засідання виконавчого комітету Глобинської міської ради від 31 березня 1995 року [PERSON] дозволено добудову до лоджії квартири . Як вбачається з акту вибору та обстеження земельної ділянки під розміщення, будівництво добудови до лоджії квартири, за адресою : [ADDRESS] для [PERSON], від 09 серпня 2010 року комісія вважає, що обстежена земельна ділянка придатна для будівництва добудови до лоджії квартири розміром 5,80х1,88. Висновком відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Глобинської райдержадміністрації № 1129/01-10.01 від 10.09.2010 погоджено місце проектуємої добудови до лоджії [ADDRESS] розміром 5,80х1,88 м., в [ADDRESS] для [PERSON]. Рішенням виконкому Глобинської міської ради Полтавської області №271 від 14 вересня 2010 року позивачу погоджено місце розташування будівництва добудови лоджії до квартири [ADDRESS] на земельній ділянці, загальною площею близько 20 кв. м., за рахунок земель запасу Глобинської міської ради . Рішенням виконкому Глобинської міської ради № 321 від 20.11.2012 «Про оформлення права власності на [ADDRESS] на [PERSON]» вирішено оформити право власності на квартиру [ADDRESS] житловому будинку 22 по вул. Шкільний бульвар, м. Глобине за [PERSON] та видати свідоцтво про право власності, КП «Кременчуцьке МБТІ» підготувати свідоцтво про право власності на вищевказану квартиру замість договору купівлі - продажу об'єкту нерухомого майна. Відповідно до даних технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] квартира розташована на першому поверсі двохповерхового житлового будинку, складається з трьох кімнат житловою площею 42,3 кв.м. у тому числі 1-а кімната 16,4 кв.м., 2-а кімната 11,5 кв.м., 3-а кімната 14,4 кв.м.., кухні 7,8 кв.м., вбиральні 1,1 кв.м. , ванної кімнати 2,5 кв.м., коридору 8,4 кв.м., вбудованої шафи 0,4 кв.м. загальною площею 62,5 кв.м. Згідно довідки № 4508 виданої «Кременчуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Полтавської області» 11 жовтня 2018 року, за рахунок самовільно побудованої прибудови літ. «А1» житлова площа збільшилася на 14,4 м.кв. Вірною вважати загальну площу 62,5 м. кв., загальну площу 42,3 м. кв. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. У відповідності з ст.41Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.15ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.16цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч.2 ст.383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого,- за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.1,2 ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно ч.3 та ч.5 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Беручи до уваги вищенаведені обставини, зокрема, враховуючи те, що позивач [PERSON] здійснив добудову до належної йому на праві власності квартири і така добудова здійснена на земельній ділянці, що була відведена йому для цієї мети та з дотриманням будівельних і технічних норм та правил, і що така добудова не порушує права чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, тому є всі підстави для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на реконструйовану квартиру з добудовою в цілому.

Outcome: approved