Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 2015 року позивач проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачем. Мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони проживають окремо, сімейні стосунки між ними припиненні. На підставі судового наказу, виданого Кодимським районним судом Одеської області 18.10.2019 року з позивача стягуються на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника адіментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач вказує, що з грудня 2019 року син постійно проживає з ним. У зв`язку із цим просив припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . В підготовче судове засідання позивач не з`явився, надавши до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник служби у справах дітей Кодимської районної державної адміністрації, в підготовче судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи зазначені положення, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом встановлено, що таке визнання не суперечить вимогам закону. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з позивача стягуються на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника адіментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до судового наказу, виданого Кодимським районним судом Одеської області від 18.10.2019 року. З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 20.01.2020 року вбачається, що малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі своїм батьком - позивачем [PERSON] . Зі змісту статей 180,181 СК України видно що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і при цьому аліменти сплачуються на користь того з батьків з яким проживає дитина. Згідно ст. 197 ч.2 СК України за позовом платника аліментів суд може звільнити його від сплати заборгованості за аліментами у зв`язку з обставиною що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем [PERSON] , тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З матеріалів справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір у належному розмірі 840 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією №0.0.1581427581.1 від 15.01.2020 року. Таким чином 50 відсотків судового збору, які складають 420 грн. 40 коп., підлягають поверненню позивачу на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, стягненню з неї на користь позивача підлягає 50 відсотків судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом, що складає 420 грн. 40 коп.

Outcome: approved