Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 21.09.2018 року о 18 год. 45 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Ford Transit», з номерним знаком [NUMBER], порушивши Правила дорожнього руху України, скоїв зіткнення з автомобілем «Honda Accord», номерний знак [NUMBER], під керування [PERSON] Матеріальна шкода в розмірі 7565,42 грн. відповідачем добровільно не відшкодована, відповідач ухиляється. Також діями відповідача та третьої особи було нанесено моральну шкоду, яка виразилась в зміні звичного розпорядку в житті, сильному нервовому стресі, внаслідок проведення відновлювальних робіт було ускладнено побут родини, позивач змушений був займатись незвичними для себе речами, моральні страждання оцінює в 8000 грн. Просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 7565 грн. 42 коп. та моральну шкоду в розмірі 8000 грн., а також судові витрати, які складаються з сплаченого судового збору в сумі 1410 грн. та сплата послуг оцінщика в розмірі 1260 грн. Відповідно до ухвали суду від 08.11.2018 року по справі відкрито провадження у справі за правилами глави 10 ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Судове повідомлення, яке направлялося відповідачу, не вручено адресату та повернуто на адресу Приморського районного суду м. Маріуполя за закінченням терміну зберігання. Позивачу надіслана ухвалу про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи. Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило. Відзив від відповідача до суду не надходив. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України). Оскільки, відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Перешкод для розгляду справи немає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 21.09.2018 року о 18 год. 45 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем «Ford Transit», з номерним знаком [NUMBER], під час здійснення повороту ліворуч з вул. Ушакова вбік вул. Партизанська в Приморському районі м. Маріуполя не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не надав перевагу в русі транспортному засобу, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Honda Accord», номерний знак [NUMBER], під керування [PERSON] (а. с. 8) Власником транспортного засобу Honda Accord», номерний знак [NUMBER] є позивач, [PERSON] (а. с. 7) На підтвердженя обставин дорожньо - транспортної пригоди сторонами 21.09.2018 року було складено повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду, в якому [PERSON] визнано вину в скоєнні дорожньо - транспортної пригоди. На момент настання події відповідальність водія [PERSON] була застрахована в ТЗДВ СК «DOMINANTA» згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/3996198 від 06.05.2018 року (а. с. 9) Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного 10.10.2018 року ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Honda Accord» становить 7565 грн. 42 коп. (а. с. 10-24) Відповідач в особі ТЗДВ СК «DOMINANTA», отримавши інформацію про страховий випадок, не виконав своїх обовязків по відшкодуванню шкоди, нанесеної позивачу в результаті настання страхового випадку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 34.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, вказаний обов'язок страховою компанією виконаний не був. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013, відповідно до статті 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. Пункт 17 даної Постанови визначає про те, що необхідною умовою виникнення обов'язку страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором). Згідно п. 32.1 ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. Невжиття заходів збоку відповідача по відшкодуванню шкоди при настанні страхового випадку суд вважає таким, що не відповідає нормам діючого законодавства з огляду на наступне: Згідно з приписами ст.33.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. Європротокол - спеціальний бланк повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, який заповнюється водіями-учасниками ДТП на місці аварії, потім надається страховику та стає підставою для виплати страхового відшкодування потерпілим. Європротокол може заповнюватися як в паперовому вигляді, на спеціальному бланку, так і в електронній формі, з використанням системи «Електронний Європротокол». Таким чином, європротокол - це спрощена форма оформлення ДТП його учасниками без виклику патрульної поліції, при цьому заповнений бланк Європротоколу є документальним підтвердженням факту ДТП. Судом встановлено, та не спростовано сторонами, зокрема, стороною відповідача, що учасники ДТП, котра мала місце 21.09.2018 року, мали діючі страхові поліси цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, травмованих при дорожньо-транспортній пригоді не було, а тому останні погодили між собою зазначену вище обставину, патрульну поліцію не викликали, самостійно заповнили бланк европротоколу - повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. З наявного в матеріалах справи повідомлення вбачається, що [PERSON] підписав вказаний протокол. Зазначене повідомлення про ДТП (європротокол) є достатнім доказом вини [PERSON] в дорожньо-транспортній пригоді, що відбулась 04.02.2017, оскільки обравши добровільне фіксування обставин ДТП, останній таким чином сам підтвердив свою вину у вчиненні вказаної ДТП. Крім того, кожна зі сторін не пізніше трьох робочих днів із дня настання ДТП повинна звернутися до свого страховика з однією із частин Європротоколу. Страховою компанією не спростовано того, що [PERSON] до них не звертався. З матеріалів справи, що на думку суд, також свідчить про визнання особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, своєї вини. Вказане в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України не спростовано. Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України встановлено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Частинами 1 та 2 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з пунктом ч.1 статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована в ТЗДВ СК «DOMINANTA», тому відшкодування матеріальної шкоди в сумі 7565 грн. 42 коп. належить до стягнення з відповідача в повному обсязі. Пунктом 2 частини 2 статті 23 ЦК України обов'язок відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням майна, покладено на особу, яку визнано винною в скоєнні ДТП. Згідно з положеннями частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, що її завдала за наявності її вини. Враховуючи характер правопорушення, а також обставини ДТП, глибину та тривалість душевних страждань позивача, у зв'язку із пошкодженням транспортного засобу, а також те, що були порушені нормальні життєві зв'язки позивача, порушення його прав вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя, суд вважає, що в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь позивача з відповідача належить стягнути 2000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України) Позивачем по справі сплачено судовий збір на користь держави в сумі 1409 грн. 60 коп. та понесені витрати на залучення експерта в сумі 1260 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди суд задовольняє в повному обсязі, в частині стягнення моральної шкоди - частково, також повністю суд задовольняє вимог про стягнення витрат на залучення експерта. Таким чином з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь позивача належить стягнути 704,80 грн. у відшкодування сплати судового збору за вимогою про стягнення матеріальної шкоди, 176,20 коп. у відшкодування сплати моральної шкоди пропорційно задоволених вимог, 1260 грн. 00 коп. відшкодування витрат на залучення експерта. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial