Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з останньої борг за договором позики. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 28.02.2014 року він надав відповідачу в борг 1685 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 47180,00 грн., з терміном повернення до 01.08.2014 року, про що остання написала розписку. Після закінчення зазначеного строку відповідач не виконує свої зобов'язання і на вимоги щодо повернення боргу не реагує. Просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 47180,00 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи йому повідомлялось у встановленому законом порядку. У матеріалах справи міститься заява де він, підтримавши свої позовні вимоги у повному обсязі, просить справу розглядати за його відсутності. Відповідач у судове засідання також не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. У матеріалах справи міститься заява де вона, визнавши позовні вимоги у повному обсязі, просить справу розглядати за її відсутності. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, проаналізувавши правовідносини між сторонами та надавши їм правову оцінку, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. З розписок, датованих 28.02.2014 року, вбачається, що [PERSON] взяла в борг у [PERSON] 1685 доларів США і зобов'язалася повернути їх до 01.08.2014 року, шляхом щомісячної виплати по 1000 тис.грн. Аналізуючи зміст вказаної розписки, суд приходить до висновку, що між сторонами склалися правовідносини з договору позики, відповідно до яких позивач передав відповідачеві 1685 доларів США, а відповідач у свою чергу зобов'язався повернути зазначені гроші в строк до 01.08.2014 року, однак не зробила цього, що підтверджується наявністю оригіналу розписки у позикодавця. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, встановлених ст.11 ЦК України, і повинні ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, що передбачено ст.3 цього Кодексу. Згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). При цьому, договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. При цьому, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривні. Якщо у зобов'язанні буде визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сумі, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідачем умови договору не виконані, позика до встановленого строку не повернута, тому сума боргу підлягає стягненню в судовому порядку. Встановлено, що сума боргу відповідача перед позивачем [PERSON] складає 1685 доларів США, що в гривневому еквіваленті (згідно з довідкою банківської установи про комерційний курс купівлі-продажу іноземною валюти до гривні) складає 47180,00 грн., яка і підлягає стягненню. Позовні вимоги позивача про визнання договору позики на суму 1685 доларів США між ним та [PERSON] укладеним суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей, що підтверджується розпискою від 28.02.2014 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: partial