Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Комунальне підприємство «Житломасив» Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свій позов мотивував тим, що йому, [PERSON] на договору купівлі-продажу квартири від 18 серпня 2015року належить квартира [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстрований, але не проживає колишній її власник [PERSON]. Відповідно до вищевказаного договору купівлі-продажу відповідач зобов'язався знятися з реєстраційного обліку в строк до 25.08.2015року, але ці зобов'язання на день подання дійсної позовної заяви не виконанні. Фактично відповідач не проживає в квартирі с серпня 2014року, добровільно звільнив квартиру, його особистих речей в квартирі не має, відповідач не приймає участі у витратах на сплату квартплати та комунальних платежів. Вважає, що відповідач втратив право користування квартирою [ADDRESS] оскільки право користування житловим приміщення похідне від наявності у особи права власності на це приміщення. Після переходу права власності на квартиру до нового власника, тобто до нього, [PERSON], відповідач втратив право користування цією квартирою. Позивач в судове засідання з'явився, від його представника на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволені позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника, просила прийняти рішення на підставі наявних у справі матеріалів. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку. Згідно ст.169 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наданих суду доказів з постановленням заочного рішення.. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступними підставами. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 18.08.2015року, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу 42443950 від 18.08.2015року. В квартирі [ADDRESS] зареєстрований колишній її власник [PERSON]. Згідно довідки КП «Житломаси» Мелітопольської міської ради Запорізької області від 26.08.2015року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], проте з 2014року за вищевказаною адресою не проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Згідно з п.1 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Таким чином, позивач по справі [PERSON] є власниками спірної квартири, а відповідач по справі [PERSON] був зареєстрований в цій квартирі як колишній її власник. Оскільки між сторонами по справі укладено договір купівлі - продажу спірної квартири, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення, тому колишній власник житла втратив право користування цією квартирою З огляду на викладене позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved