Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс» про стягнення боргу за кредитним договором та на підставі договору поруки. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 01 лютого 2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 910.13099, згідно якого відповідач отримав кредит на купівлю транспортного засобу. Виконання умов кредитного договору забезпечено договором поруки за умовами якого ТОВ «ФК «Гарант Плюс» взяло на себе зобов`язання відповідати перед позивачем солідарно в межах визначеної суми в розмірі 25000,00 грн. З урахуванням змінених позовних вимог просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 168951 грн., стягнути солідарно з [PERSON] та товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Грант Плюс» заборгованість за договором поруки в розмірі 25000 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 19 липня 2019 року суддею Л.Д. Фроловою було винесено ухвало про прийняття до свого провадження вказаної цивільної справи після касаційного розгляду, оскільки постановою Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 вересня 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 12 липня 2018 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. 11 березня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник відповідача зазначив, що не погоджується з поданою позовною заявою, оскільки долучений позивачем односторонній розрахунок заборгованості без первинних документів не може бути достовірним, достатнім і належним доказом для повного, всебічного, об`єктивного та правильного вирішення даної цивільної справи, тому даний позов з такими позовними вимогами не може бути задоволений. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 01 лютого 2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 910.13099, згідно якого відповідач отримав кредит на купівлю транспортного засобу. Виконання умов кредитного договору забезпечено договором поруки від 02 липня 2013 року, за умовами якого ТОВ «ФК «Гарант Плюс» взяло на себе зобов`язання відповідати перед позивачем солідарно в межах визначеної суми в розмірі 25000,00 грн. Станом на 16 серпня 2013 року загальна заборгованість відповідача через невиконання умов кредитного договору, разом з процентами та неустойкою, складає 168951,06 грн. та складається з основного боргу - 133059,30 грн., простроченого боргу - 7834,91 грн., прострочених процентів - 16898,47 грн., строкових процентів - 1247,06 грн., разом по кредиту 159039,74 грн., дебіторської заборгованості - 2622,58 грн., пені 7288,74 грн. Відповідно до укладеного 02 липня 2013 року договору поруки від 02 липня 2013 року, публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» в особі директора департаменту віндикації Якуба Хлонда з однієї сторони та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс» в особі директора Кліменкова Ігоря Петровича з іншої сторони, згідно якого поручитель відповідає по зобов`язаннях позичальників в обсязі який не перевищує на одного позичальника - 25 000 гривень по кредитах на придбання автомобілів. Щодо позиції відповідача про відсутність в матеріалах справи первинних документів, суд зазначає наступне. В матеріалах справи наявні належним чином засвідчені меморіальні ордери №910.13099 від 02 лютого 2012 року, меморіальний ордер №910.13099 від 02 лютого 2012 року, та копія кредитного договору №910.13099 грн., від 01 лютого 2012 року, що є первинними документами та підтверджують факт отримання відповідачем кредиту. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Всупереч вищезгаданим нормам Цивільного законодавства та умов кредитних договорів відповідач свої зобов`язання перед позивачем щодо повернення кредиту, нарахованих відсотків та штрафних санкцій не дотримується, тим самим порушує істотні умови кредитного договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі - відшкодування збитків. У відповідності до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У свою чергу під збитками законодавець у ст. 22 ЦК України розуміє витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Пунктом 2 ст. 1050 ЦК передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідач [PERSON] умов договору, у встановлений договором термін, не виконав тому, згідно розрахунку заборгованості, станом на 16 серпня 2013 року загальна заборгованість відповідача [PERSON] через невиконання умов кредитного договору, разом з процентами, неустойкою та іншими нарахуваннями складає 168951,06 грн. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. За таких обставин, позов ПАТ «Ідея Банк» підлягає задоволенню, з [PERSON] та ТОВ «ФК «Гарант Плюс» на користь ПАТ «Ідея Банк» слід стягнути солідарно суму заборгованості у розмірі 25000,00 грн., судові витрати в розмірі 844,75 грн. а з [PERSON] на користь позивача слід стягнути іншу суму - 168951,06 грн.

Outcome: approved