Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Бахмацької міської ради Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, які залишилися після смерті його матері [PERSON] і знаходяться в м.Бахмачі Чернігівської області, по вул.Польовій,46, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що він, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті матері, але не має можливості оформити свої спадкові права у нотаріуса, оскільки за життя спадкодавицею було самочинно збудовано прибудову (а-1), що зумовило зміну площі будинку і документи, що підтверджують дану зміну відсутні. Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі; позивач свої вимоги підтримує, просить їх задовольнити; відповідач заперечень проти позову до суду не направив. Судом, на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 27.03.2016 року померла [PERSON], яка за життя залишила заповіт на ім»я позивача на все своє майно (а.с.7,8). Відповідно до повідомлення Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 07.08.2017 року № 1862/01-16 спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] була відкрита 16.09.2016 року за заявою про прийняття спадщини [PERSON], якому видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки (а.с.34). Згідно з довідкою Прилуцького МБТІ від 07.11.2016 року право власності на об»єкт нерухомості, розташований в м.Бахмач Чернігівської області, по вул.Польовій (Комсомольській),46 (44а) станом на 31.12.2012 року зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 02.03.1974 року. Самочинно збудовано прибудову а- 1 (а.с.15,18). Згідно з рішенням 22 сесії 7 скликання Бахмацької міської ради від 15.03.2017 року [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі та надано у власність земельну ділянку по вул.Польовій,46 загальною площею 0.1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 7420310100:00:005:1574 (а.с.19). Згідно зі звітом № 22 про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об»єкту, затвердженого експертом по технічному обстеженню будівель і споруд 02.08.2017 року, прибудова а- 1 по вул.Польовій,46 в м.Бахмачі Чернігівської області відповідає вимогам надійної і безпечної експлуатації (а.с. 28-30). Відповідно до повідомлення відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Бахмацької районної державної адміністрації від 10.08.2017 року № 02-19/96 прибудова а-1 самовільно побудована на приватній земельній ділянці в м.Бахмач Чернігівської області, по вул.Польовій,46; місце розташування вищезазначеної прибудови відповідає вимогам державних будівельних норм ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (а.с.40). Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Таким чином, позивач прийняв спадщину після смерті своєї покійної матері, проте, нотаріус не може видати йому свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими в м.Бахмач, по вул.Польовій,46, з огляду на наявність самочинного будівництва (а.с.21). Згідно із частиною першою статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до вимог ст.ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), якою вона має право володіти, користуватися та розпоряджатися. Згідно ч.3 ст.375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Виходячи із положень ч.ч. 3, 5 статті 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 3, 4 Постанови від 30 березня 2012 року № 6 „Про практику застосування судами ст.376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва) роз'яснено, що право власності у порядку, передбаченому ч.3 ст. 376 ЦК України, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв'язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом. При розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Судом встановлено, що самочинне будівництво відповідає вимогам надійної і безпечної експлуатації і здійснене на земельній ділянці, яка має відповідне цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та не порушує права інших осіб. Згідно п. 9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 6 «Про практику застосування судами ст. 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до ст.26 Закону № 2780-XII спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, ч.1ст.3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Згідно п.12 вищевказаної Постанови, у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (ч.2 ст. 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Згідно із ст.ст. 15, 16, 20 ЦК України та ст.ст. 3, 4 ЦПК України передбачено право особи на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення. Способом захисту права та інтересу є, зокрема, визнання права. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved