Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Комерційний банк» Приватбанк, за участю третьої особи: Мелітопольського відділу державної виконавчої служби у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-східного міжрегіонального управління юстиції(м.Дніпро), про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття арешту. Свої вимоги мотивує тим, що йому на праві власності належить житловий будинок та земельна ділянка за адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.07.2021 на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області Балковенко К.М. накладено арешт в порядку виконання виконавчого листа № 2-449 виданого Мелітопольським міськрайонним судом 30.09.2010 по справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 248297-СRED від 05.09.2008, та арешт на житловий будинок [ADDRESS] на підставі постанови про арешт боржника та заборони його відчуження по ВП № 21817084 від 16 червня 2011 року. У 2014 році ним закрито кредиторську заборгованість перед АТ КБ «Приватбанк» у повному обсязі. Однак державним виконавцем йому відмовлено у знятті арешту з майна, оскільки виконавче провадження знищено за строками зберігання. Наявність арешту нерухомого майна створює йому перешкоди у реалізації його прав, як власника майна. Таким чином, оскільки вирішити питання в позасудовому порядку виявилося неможливим, позивач звернувся до суду. Ухвалою судді від 11.09.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді від 09.09.2021 проведено підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивачка не з`явилася, від її представника - адвоката Скворцової О.В. до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає і просить його задовольнити. Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, 06 вересня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування посилаються на те, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 14.01.2010 по справі № 2-449 задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» та стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість в сумі 36957,84 гривні. 08 жовтня 2010 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління Юстиції Запорізької області Балковенко К.М. відкрито виконавче провадження та 24 травня 2011 року накладено арешт на ј частину житлового будинку [ADDRESS] . 31 травня 2011 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.4 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». 21 вересня 2012 року між відповідачами та банком було укладено угоду про реструктуризацію заборгованості та 13 березня 2014 року заборгованість погашена у повному обсязі, про що видано відповідну довідку. Однак, в документах, наданих до позовної заяви відсутні відомості про оплату штрафу у розмірі 102 гривні, на підставі виконання постанови ДАІ № 098098 від 02.04.2011 МРВ ДАІ № 6, в рамках якого накладено арешт. Тому вимоги позивача, як сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна повинні розглядатись не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VІІ ЦПК України. На підставі викладеного просять відмовити у задоволенні позовної заяви. Представник третьої особи до судового засідання не заявися, з невідомої суду причини, про дату слухання справи повідомлені належним чином. Заперечень щодо позовної заяви не надходило. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступне. Згідно рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 14 січня 2010 року № 2-499/2010 стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] а користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість в сумі 36957,84 гривні, витрати на інформаційне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень та витрати по оплаті судового збору в розмірі 373,84 гривні/а.с.13/ Відповідно до відповіді начальника відділу Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Власенка В.В. № 1828-38/50428 від 09.07.2021 в рамках виконавчого провадження № 218170884 з виконання виконавчого листа № 2-449 виданого Мелітопольським міськрайонним судом 30.09.2010 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості 37451,68 гривень; постанови № 098098 виданої 02.04.2011 МРВ ДАІ № 6 про стягнення з [PERSON] на користь держави 102 гривні, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.06.2011 державним виконавцем Балковенко К.М. накладено арешт на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] /а.с.15/. Згідно довідки № 1420818 від 16.04.2014 виданої заступником керівника Мелітопольського відділення ЗРУ Приватбанка Горобець О.І., [PERSON] не має заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк»/а.с.14/. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.07.2021 на Ѕ частину будинку [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , накладено арешт, реєстраційний номер обтяження №11298686, на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління Юстиції Запорізької області Балковенко К.М. про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження ВП № 21817084 від 16.06.2011 року. Власник будинку [ADDRESS] - заявник по справі [PERSON] /а.с.9-11/. Відповідно до договору дарування частки житлового будинку від 12 березня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Тимченко М.Г. зареєстрованому у реєстрі за № 903, [PERSON] подарував [PERSON] Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] /а.с.18,19/. Як вбачається з відповіді Мелітопольського міськрайонного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області № 1906/17.22-06-122 від 06.07.2019 року, відповідно до актового запису про народження № 2373 від 28.10.1976 року, виданого Мелітопольським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області батьком [PERSON] , [INFO] - є [PERSON] , [INFO] /а.с.17/ [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , актовий запис № 1258 /а.с.16/. Таким чином, позивач не має можливості розпоряджатись належним йому на праві власності майном, а саме Ѕ частиною житлового будинку [ADDRESS] Як вбачається з відповіді № 1377 від 22.07.2021 Відділу зберігання Інвентаризаційних справ та по роботі з архівом Департаменту реєстраційних послуг Мелітопольської міської ради Запорізької області право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору дарування від 23.05.2006 р№ 3230, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Бєдновою Н.В., договору купівлі-продажу від 01.06.2006 р№ 3308, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Мозгіною О.П. Постановою Відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області від 16.06.2011 на вищевказаний будинок накладено арешт/а.с.12/. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. У відповідності до ч. 1,2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Згідно ч.1,2 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, враховуючи, що заборгованість відповідачем [PERSON] по справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] була сплачена в повному обсязі, що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк», суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині скасування обтяження - арешту, накладеного на Ѕ частину будинку [ADDRESS] , зареєстрованого за [PERSON] , оскільки зазначене обтяження перешкоджає позивачу розпоряджатись належною йому власністю. Вирішуючи питання про скасування обтяження - арешту, накладеного на будинок [ADDRESS] , то в матеріалах справи відсутні докази наявності такого обтяження. Так, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.07.2021 № 264244714 право власності на будинок [ADDRESS] , належить [PERSON] , відомості щодо заборони відчуження об`єктів нерухомого майна на вказаний житловий будинок відсутні/а.с.8/. Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог в частині скасування обтяження на вищевказаний будинок слід відмовити за необґрунтованістю.

Outcome: partial