Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому з урахуванням збільшення позовних вимог, просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №6722896 від 01.09.2008 в розмірі 37777,56 доларів США та 31 828,25 грн. з яких: заборгованість за сумою кредиту 26765,59 доларів США; заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом 8147,61 доларів США; сума пені за порушення строків виконання зобов`язань за кредитним договором 2864,36 доларів США; сума штрафів за порушення відповідачем обов`язків, передбачених пп.4.3.2-4.3.6 кредитного договору 4280,25 гривень; сума штрафів за порушення відповідачем обов`язків щодо поновлення дії договору страхування 27548,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 01.09.2008 між ним та відповідачем було укладено кредитний договір №6722896 на суму 53550 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,49% річних, строком до 01.09.2015. Кредит надано відповідачу для придбання транспортного засобу марки Тоуоtа, номер кузову: [NUMBER] . Однією з обов`язкових умов кредитного договору є страхування відповідачем або іншою особою за свій рахунок та на користь банку майна позичальником на строк не менше одного року у страховика, схваленого банком, та надання банку відповідних доказів такого страхування. Відповідач зобов`язався протягом строку дії кредитного договору щорічно, до дати закінчення періоду страхування, за який сплачено страховий платіж, поновлювати дію договору страхування на умовах, попередньо погоджених з банком. За кожний випадок порушення відповідачем обов`язків щодо поновлення дії договору страхування, він зобов`язаний сплатити на вимогу позивача на його користь штраф у розмірі 10% від мінімальної страхової суми, на яку згідно з вимогами зазначеного пункту кредитного договору має бути укладений договір страхування. Відповідач уклав із ЗАТ «СК «ВЕСКО» договір добровільного страхування наземного транспорту №26-а/08др ПБ від 29.08.2008 року, проте не поновив дію вищезгаданого договору страхування та не надав документи, які б підтверджували сплату страхових платежів в повному обсязі, а тому відповідач повинен сплатити на користь позивача штраф у вищевказаному розмірі. 19.01.2010 позивач направив відповідачу лист з вимогою вих. №7 від 18.01.2010 про дострокове повернення кредитних коштів в повному обсязі разом із розрахованими процентами, однак, такий лист повернувся за закінченням терміну зберігання листа. Окрім цього, відповідач не виконав взятих на себе кредитних зобов`язань щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування таким, тому станом на 14.01.2019 прострочена заборгованість з основної суми кредиту становить 26765,59 доларів США та 8147,61 доларів США - заборгованість за непогашеними в строк відсотками за користування кредитом. Заочним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.12.2012 задоволено позов ПАТ «ПУМБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором: з відповідача на користь позивача стягнуті 26765,59 доларів США заборгованість за сумою кредиту, 1491,26 доларів США заборгованість за непогашеними відсотками за користування кредитом та 30887,83 грн. - сума пені за порушення строків виконання зобов`язань за кредитним договором, 4280,25 грн. загальної заборгованості за сумою штрафу за порушення обов`язків, передбачених п.4.3.2-4.3.6 кредитного договору та 27548 грн. загальної заборгованості за сумою штрафу за невиконання умов страхування предметів застави. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.12.2018 заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області скасовано, справу призначено до підготовчого провадження на 23.01.2019. 23.01.2019 підготовче судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою сторін на 19.02.2019. Постановлено провести підготовче судове засіданні в режимі відео конференції із Залізничним районним судом м.Львова. 19.02.2019 підготовче судове засідання повторно відкладено у зв`язку з неявкою сторін на 19.03.2019. Постановлено провести підготовче судове засіданні в режимі відео конференції із Залізничним районним судом м.Львова. 19.03.2019 розгляд справи відкладено на 08.04.2019 у зв`язку з відсутністю електропостачання в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області. 08.04.2019 підготовче провадження відкладено за клопотаннями обох сторін на 23.04.2019, постановлено провести підготовче судове засіданні в режимі відео конференції із Шевченківським районним судом м.Києва. 19.04.2019 відповідач подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи з метою врегулювання спору в позасудовому порядку. Разом з тим, судом вжито всіх заходів для надання можливості сторонам скористатись своїми процесуальними правами під час підготовчого судового засідання, зокрема стороні відповідача - на подання відзиву на позовну заяву, а тому з метою дотримання строків при розгляді даної справи, та враховуючи те, що спір не врегульовано, у підготовчому судовому засіданні виконано та проведено підготовчі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду на 24.05.2019, постановлено проводити судовий розгляд в режимі відеоконференції із Шевченківським районним судом м.Києва. 24.05.2019 розгляд справи відкладено за клопотанням представника позивача на 20.06.2019, постановлено проводити розгляд справи в режимі відеоконференції із Шевченківським районним судом м.Києва. 20.06.2019 розгляд справи відкладено на 09.07.2019 через неявку сторін. 09.07.2019 розгляд справи відкладено за клопотанням представника позивача на 31.07.2019. 31.07.2019 розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою сторін на 30.09.2019. 30.09.2019 справа слухалась по суті, оголошено перерву для можливості мирного позасудового врегулювання даного спору на 04.11.2019, постановлено проводити розгляд справи в режимі відео конференції з Шевченківським районним судом м.Києва. 04.11.2019 розгляд справи відкладено за клопотанням відповідача у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні 20.11.2019. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. Згідно ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Не дивлячись на те, що завдання правильного і своєчасного розгляду і вирішення цивільної справи ставиться не перед сторонами процесу, а перед органом судової влади, вказана обставина жодною мірою не виправдовує поведінку осіб, що беруть участь в справі, направлене на те, що умисне перешкодило досягнення органом судової влади вказаних завдань. Особи, що беруть участь в справі, не мають прямого юридичного обов`язку сприяти суду в правильному і своєчасному розгляді і вирішенні цивільної справи, проте зобов`язані утримуватися від дій, здатних перешкоджати досягненню названих завдань. Ефективність судового захисту залежить не тільки від досконалості процедури розгляду судами справ, а й від поведінки осіб, які беруть участь у справі, сумлінного здійснення ними своїх процесуальних прав і обов`язків. Проблеми, пов`язані із недобросовісним виконання своїх процесуальних обов`язків та зловживанням процесуальним правом, можуть ущемити право кожного на судовий розгляд протягом розумного строку, що захищається гарантіями статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. Відповідно до п.11 ч.3 ст.2 ЦПК України неприпустимість зловживання процесуальними правами визнана однією з засад (принципів) цивільного судочинства. Роль суду у реалізації принципу змагальності сторін полягає, зокрема, у запобіганні зловживанню учасниками судового процесу їх правами. Добросовісне здійснення цивільних процесуальних прав потребує від осіб, котрі беруть участь у справі, такої реалізації прав, яка відповідала б їхньому призначенню та здійснювалась у спосіб, визначений цивільним процесуальним законом, не завдавала б шкоди правам інших учасників цивільного процесу. Критеріями добросовісної поведінки учасників процесуальних правовідносин є здійснення прав і обов`язків у відповідності до норм процесуального законодавства; усвідомлення сутності процесуальних правовідносин як відносин, що виникли з метою здійснення правосуддя у цивільній справі; відмова від реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків з метою зловживання ними. Зважаючи на встановлені законодавцем строки розгляду цивільних справ, відкладень судових засідань з тих чи інших причин, зокрема за клопотаннями сторін, те, що відповідачі не скористались своїм правом на подання суду відзиву на позовну заяву, суд вирішив здійснити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відхиливши чергове клопотання про відкладення розгляду справи, розцінюючи таке як зловживання стороною процесуальними правами та обов`язками. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Вимогами ст.ст.13,81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч.1,2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Судом встановлено, що 01.09.2008 року між ПАТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №6722896, на підставі якого банк зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 53550 доларів США, а останній зобов`язався використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит банку в порядку та у строки, обумовлені цим договором. Кредит надано позичальнику для придбання транспортного засобу марки Тоуоtа, номер кузову: [NUMBER] , у продавця ТОВ «Сервісний центр «Діамант». Згідно п.1.3. вказаного кредитного договору процентна ставка за користування кредитом становить 13,49% процентів річних. Відповідно до п.1.3.1. у разі, якщо на виконання п.2.1.3. цього договору транспортний засіб буде застраховано позичальником або іншою особою у страховика ЗАТ «СК «Веско» та за умовами дотримання усіх інших умов вказаного пункту, незважаючи на положення п1.3 цього договору, протягом строку дії договору страхування із страховиком, вказаним в цьому пункті, процентна ставка за користування кредитом становить 7,7%. У відповідно до п. 1.4 кредит надається відповідачу строком до 01.09.2015. Згідно з п.3.2.1 кредитного договору відповідач зобов`язаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірі та в строки, передбачені графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим у додатку №1 до кредитного договору, який є його невід`ємною частиною. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст.530 ЦК України). Із статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов`язання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. В матеріалах справи є вимога ПАТ «ПУМБ» від 18.01.2010 достроково повернути всю суму кредиту та процентів за користуванням кредиту, яка була направлена відповідачу за порушення ним виконання зобов`язань за кредитним договором від 01.09.2008. Вказаною вимогою відповідачу був встановлений 30-денний строк для добровільного усунення порушень кредитного договору, а саме: дострокового повернення всієї суми кредиту та процентів за користування кредитом у загальному розмірі 51643,49 доларів США, які розраховані станом на 18.01.2010. Станом на день подачі позовної заяви відповідачем умови Кредитного договору не виконувалися, кредит та відсотки за його користування не повернені. Верховний Суд у своїй постанові від 14.02.2018 р. № 564/2199/15-ц зазначив, що згідно ст.611 ЦК України після того, як кредитор направив боржнику вимогу про дострокове погашення кредиту, він змінив терміни повернення кредиту, які були передбачені кредитним договором. Водночас сам кредитний договір припинив свою дію з дати направлення вимоги про дострокове погашення кредиту. Оскільки кредитний договір припинив свою дію, то у кредитора відсутні підстави для стягнення після дати направлення вимоги про дострокове повернення кредиту. Відповідно до пункту 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018р. у справі № 444/9519/12 після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. В уточнених (збільшених) позовних вимогах представник позивача вказує, що відповідачем не сплачувалась заборгованість за кредитним договором з 13.11.2012 по 14.01.2018, відповідачем не було здійснено жодного платежу. А тому, як вказано вище, позивач збільшивши позовні вимоги просить стягнути з відповідача 37777,56 доларів США та 31 828,25 грн з яких: заборгованість за сумою кредиту 26765,59 доларів США; заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом 8147,61 доларів США; сума пені за порушення строків виконання зобов`язань за кредитним договором 2864,36 доларів США; сума штрафів за порушення відповідачем обов`язків, передбачених пп. 4.3.2-4.3.6 кредитного договору 4 280,25 гривень; сума штрафів за порушення відповідачем обов`язків щодо поновлення дії договору страхування 27548,00 гривень . Згідно довідки про стан заборгованості за кредитним договором №6722896 від 01.09.2008 вказані вище суми розраховані станом на 14.01.2019, проте розрахунку сум заборгованості суду не надано. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №6722896 від 01.09.2008 складеного станом на 13.11.2012 включно - заборгованість [PERSON] перед позивачем складається з основної суми кредиту становить 26765,59 доларів США та 1491,26 доларів США - заборгованість за непогашеними в строк відсотками за користування кредитом. Згідно умов договору, за кожний випадок порушення позичальником обов`язків, позичальник зобов`язаний на користь банку сплатити штраф у розмірі 1% від суми одержаного кредиту, що становить 535,50 доларів США. Окрім цього, за порушення строків виконання своїх зобов`язань з повернення основної суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом за період з 14.12.2011 по 13.11.2012 сума пені складає 2864,36 доларів США. Поряд з тим, з довідки про стан та історію заборгованості за кредитним договором №6722896 від 01.09.2008 вбачається, що з часу припинення строку надання кредиту, тобто після 18.01.2010, відповідач [PERSON] продовжував погашати заборгованість, а позивач продовжував нараховувати відсотки. Відповідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи вищенаведене, а також беручи до уваги те, що відповідач не скористався своїм правом висловити позицію з приводу заявлених позовних вимог, останнім не заявлено про неправомірність та безпідставність здійснення нарахування відсотків після закінчення строку надання кредиту, тобто після 18.01.2010, його клопотання про надання можливості врегулювання спору в позасудовому порядку, суд розцінює як визнання кредитної заборгованості та вважає, що позов слід задоволити в первісно пред`явленому обсязі. З приводу відшкодування суми штрафів за порушення відповідачем обов`язків щодо поновлення дії договору страхування, суд вважає за доцільне зазначити й те, що саме відповідач зобов`язаний повідомити позивача про обставини та/чи зміну таких щодо предмету договору страхування, в даному випадку про викрадення автомобіля. А тому, беручи до уваги той факт, що відповідачем не представлено суду доказів про належне повідомлення позивача, а також враховуючи покликання позивача про те, що про викрадення застрахованого заставленого майна (автомобіля відповідача) йому стало відомо лише з матеріалів виконавчого провадження, то дана вимога є підставною і підлягає задоволенню.

Outcome: approved