Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про оспорювання батьківства. Свій позов мотивує тим, що 10.09.2011 року між сторонами був укладений шлюб, який за рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.01.2015 року розірвано. Від шлюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 14.05.2015 року з позивача на користь відповідача стягнено аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., щомісячно до досягнення ним повноліття. [INFO] відповідачка народила двійню: доньку [PERSON] та сина [PERSON], які 27.02.2015 року зареєструвала їх у виконавчому комітеті Ужоцької сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області за актовими записами № 3 та № 4. Батьком дітей було записано позивача [PERSON], однак він з цим не погоджується, з таких підстав, що в рішенні про розірвання шлюбу зазначено, що з травня 2014 року сторони не проживають однією сім'єю, а шлюбні відносини припинили з січня 2014 року. А тому посилаючись на зазначені обставини позивач просить виключити відомості про його батьківство з актового запису № 3 та №4 від 27.02.2016 року. Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України з проханням провести розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та підтвердила, що позивач [PERSON] дійсно не є біологічним батьком її дітей [PERSON] та [PERSON]. У зв'язку з цим, проти задоволення його позову не заперечувала. Зважаючи на повне визнання позову відповідачем, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, в тому числі й з передбачених ч.4 ст.174 ЦПК України підстав, виходячи з наступного. По справі встановлено, що 10.09.2011 року сторони зареєстрували шлюб. В сторін народився син [PERSON], [INFO]. За рішенням суду шлюб між сторонами розірвано. Дана обставина стверджується рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.01.2015 року (а.с.7). З позивача [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 ( вісімсот) грн. 00 коп. щомісячно, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, що стверджується рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області (а.с.6). З копії свідоцтв серії [NUMBER],[NUMBER] від 27.02.2015 року виданих виконавчим комітетом Ужоцької сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області вбачається, що [INFO] народились [PERSON] та [PERSON], батьком яких було записано позивача за актовими записами № 3, № 4 (а.с. 8,9). Відповідно до ч.1 ст.122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст.136 Сімейного Кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказано, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Разом з тим, відповідно до п.25 постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» та ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні усно зазначила, що не момент зачаття дитини вона з позивачем подружніх відносин не підтримувала, а тому він не є біологічним батьком її дитини. Окрім цього, відповідач надала до суду письмову заяву, в якій вказала, що визнає позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до ч.1,4 ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову, яке (визнання) має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову в повному обсязі (п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» та п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справи у суді першої інстанції». Таким чином, враховуючи визнання заявленого позову відповідачем, з огляду на відсутність інтимних відносин між сторонами на момент зачаття вказаної дитини, підтримання відповідачем відносин з іншим чоловіком, суд вважає можливим заявлений позов задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved