Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним та скасування договору оренди землі, мотивуючи свої вимоги тим, що в січні 2003 року він отримав земельну ділянку (пай) розміром 5,050 га на підставі рішення Великолепетиської районної державної адміністрації № 554 від 25 грудня 2002 року. Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ХС № 027903, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 286. Земельна ділянка розташована на території Князегригорівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області. В зв`язку з виїздом на роботу до міста Херсон він вимушений був за усною домовленістю передати свою земельну ділянку Ларіну Василю Івановичу , який у той час був головою фермерського господарства «Тоцький Г.П.». Договір оренди з ФГ «Тоцький Г.П.» він не укладав, а його голова цього не вимагав. За користування земельною ділянкою він отримував відповідно плату. З 2006 року він працює та проживає у місті Херсон. До нього голова ФГ «Тоцький Г.П.» Ларін В.І. не звертався з пропозицією укласти договір оренди земельної ділянки. Однак, в липні 2019 року йому стало відомо, що без його згоди голови ФГ Ларін В.І. ще в 2010 році уклав договір оренди земельної ділянки, яка належить йому, строком на 25 років. Він звернувся до голови ФГ Ларіна В.І. надати вказаний договір оренди земельної ділянки, але отримав відмову. Не зважаючи на це йому вдалося отримати копію цього договору. Ознайомившись з ним він встановив, що договір підроблено, так як, по-перше, він його не укладав з ФГ «Тоцький Г.П» та не підписував. В графі «Орендар» в договорі стоїть не його підпис. Таким чином, голова ФГ «Тоцький Г.П.» Ларін В.І. без його участі та згоди склав договір оренди земельної ділянки, яка належить йому та здійснив у договорі за нього підпис. Таким чином голова ФГ «Тоцький Г.П.» самостійно з порушенням Закону України «Про оренду землі» та норм Цивільного кодексу України незаконно уклав договір оренди земельної ділянки,яка належить йому. Він не надавав згоди на укладення договору оренди земельної ділянки, а умови договору не відповідають його волі. Крім того, угоду він не підписував і державну реєстрацію його не здійснював. Відповідно до вказаних вимог перелічених ним та відповідно до п. 3 ст. 203 ЦК України, згідно ст. 215 ЦК України вказаний правочин (договір) є недійсним. Згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Тобто ФГ «Тоцький Г.П.» у випадку визнання договору недійсним повинен повернути належну йому земельну ділянку. На підставі ст. 14 Конституції України, ст. 152 ЗК України, ст.ст. 203, 215, 216 ЦК України, ст.ст. 175-177 ЦПК України просить суд визнати недійсним договір оренди землі 2010 року без дати, укладений між [PERSON] , ІПН [NUMBER] та фермерським господарством «Тоцький Г.П.» в особі голови господарства Ларіна Василя Івановича, ЄДРПОУ 33124329, площею 5.05 га, яка знаходиться на території Князегригорівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області, зареєстрованого у Великолепетиському районному реєстраційному відділі Херсонської регіональної філії Державного підприємства «Центр земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсам від 31 травня 2010 року за № 4АА002192-04-10-717-00037. Ухвалою Великолепетиського районного суду Херсонської області від 11 жовтня 2019 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. 01 листопада 2019 року відповідач Ларін В.І. надав відзив на позов, у якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з необґрунтованістю та пропуском строків позовної давності. 04.02.2020 року ухвалою Великолепетиського районного суду Херсонської області по справі призначення судово-почеркознавчу експертизу. 04.02.2020 року надійшла заява від позивача [PERSON] про уточнення позовних вимог, у якій він просить суд уточнити та викласти у наступній редакції позовну вимогу: «Визнати недійсним і скасувати договір оренди землі 2010 року без дати, укладений між [PERSON] , ІПН [NUMBER] та фермерським господарством «Тоцький Г.П.» в особі голови господарства Ларіна Василя Івановича, ЄДРПОУ 33124329, площею 5,05 га, яка знаходиться на території Князегригорівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області, зареєстрованого у Великолепетиському районному реєстраційному відділі Херсонського регіонального Державного підприємства «Центр земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам від 31 травня 2010 року за № 4АА002192-04-10-717-00037 та повернути земельну ділянку площею 5,05 га власнику [PERSON] . Ухвалою Великолепетиського районного суду Херсонської області від 27.08.2020 року по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та пояснив, що вважає договір оренди землі від 2010 укладений між ним та ФГ «Тоцький Г.П.» недійсним, оскільки ця земельна ділянка ФГ «Тоцький Г.П.» дісталася від [PERSON] , він особисто ніякого договору не підписував. На даний час бажає самостійно займатися земельною ділянкою. З 2010 року ФГ «Тоцький Г.П.» сплачувало йому кошти за користування земельною ділянкою. Заборгованості за користування земельною ділянкою не має. В січні 2019 року він мав розмову з головою фермерського господарства та попереджав останнього, що хоче забрати землю, нащо голова фермерського господарства спочатку погодився, а потім сказав про якийсь договір. Однак він ніякого договору не підписував з ФГ «Тоцький Г.П.». Його раніше влаштовувало що його земельною ділянкою користується ФГ «Тоцький Г.П.», він згоден був на оренду земельної ділянки строком на 5-7 років, а не 25 років як зазначено про це в договорі оренди землі. Просить суд задовольнити позовну заяву. У судовому засіданні представник відповідача Антипенко В.П. заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки вважає їх необґрунтованими. Дійсно вказана земельна ділянка перебуває у користуванні ФГ «Тоцький Г.П.». Вважає, що матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] отримував орендну плату на протязі багатьох років, нащо вони надають копію відомості на видачу орендної плати і відповідно своєю останньою заявою позивач підтвердив, що вказана земельна ділянка саме перебуває в оренді у ФГ «Тоцький Г.П.» і просить за це сплатити орендну плату. Звертає увагу суду на те, що своїми діями позивач визнавав, що земельна ділянка саме перебуває у оренді ФГ «Тоцький Г.П.» і тому своїми діями схвалив саме цей договір, який він додав до матеріалів справи. Звертає увагу суду на те, що вказана орендна плата, що позивач отримував кошти з 2010 року за користування земельною ділянкою, отже він мав повну можливість дізнатися і повинен був знати на якій підставі використовується вказана земельна ділянка ФГ «Тоцький Г.П.». Тому право на позов в у нього виникло ще у 2009-2010 році, але він ним не скористався, що є підставою для відмови у позові. Просить суд, якщо він все ж таки дійде до висновку недійсності договору, відмовити в задоволенні позову у зв`язку з пропуском строків позовної давності. Вважає, що між ФГ «Тоцький Г.П.» та [PERSON] склалися орендні відносини. Позивач особисто підтвердив, що з 2010 року отримував орендну плату, тому підстав для розірвання договору не має. Просить суд відмовити в задоволенні позову в зв`язку з необґрунтованістю та застосувати строк позовної давності як підставу для відмови в позові. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 5,050 га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Князегригорівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія І-ХС № 027903, виданим 29 січня 2003 року Великолепетиською районною державною адміністрацією, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 286. У 2010 році між позивачем та ФГ «Тоцький ГП» було укладено договір оренди землі строком на 25 років з моменту підписання та державної реєстрації, яка була проведена 31 травня 2010 року. Договір оренди землі зареєстрований у Великолепетиському районному реєстраційному відділі Херсонської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 31 травня 2010 року за № 4АА002192-04-10-717-00037. Відповідно до Акта приймання - передачі земельних ділянок від 07.06.2010 року проведено передачу в оренду земельну ділянку в натурі загальною площею 5,05 га, у тому числі ріллі - 5,05 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території колишнього КСП ім. Леніна Князегригорівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області. Позивач у позовній заяві та поясненнях посилаються на те, що до нього голова ФГ «Тоцький Г.П.» Ларін В.І. не звертався з пропозицією укласти договір оренди землі, однак в липня 2019 року позивачу стало відомо, що без його згоди голова ФГ «Тоцький Г.П.» Ларін В.І. ще в 2010 році уклав договір оренди землі, яка належить йому. Після ознайомлення з копією договору, позивач встановив, що в графі «Орендар» стоїть не його підпис. Вважає, що договір підроблено, оскільки ніякого договору оренди землі з ФГ «Тоцький Г.П.» Ларіним В.І. він не укладав та не підписував його. На ствердження даних обставин позивача було заявлено відповідне клопотання та судом ухвалою суду від 04.02.2020 року було призначено судово-почеркознавчу експертизу. Згідно Висновку експерта Херсонського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 166-ПТ від 03.06.2020 року досліджуваний підпис від імені [PERSON] у розділі «РЕКВІЗИТИ І ПІДПИСИ СТОРІН» у графі « [PERSON] » у наданому на дослідження договорі оренди землі, укладеному без дати від 2010 року між [PERSON] та Фермерським господарством «Тоцький Г.П.», зареєстрований у Великолепетиському районному реєстраційному відділі Херсонської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 31 травня 2010 року № 4АА002192-04-10717-00037, виконаний не гр. [PERSON] , а іншою особою. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право власності набувається в порядку визначеному законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право власності є непорушним. Дане конституційне право конкретизовано та розширено в положеннях Цивільного та Земельного кодексів України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду землі» передача об`єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі. Згідно до ст. 18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Відповідно до положень ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з вимогами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом встановлено та визнано позивачем в судовому засіданні, що весь час дії оспорюваного договору з 2010 року по 2020 рік позивач вчасно та в повному обсязі отримував орендну плату та не виказував своїх юридичних претензій щодо укладення ним в усній формі договору оренди належної йому земельної ділянки, що також підтверджується листом обліку видачі орендної плати [PERSON] , заявою [PERSON] про перерахунок орендної плати за 2020 рік від 10.09.2020 року, платіжним дорученням № 48 від 15.09.2020 року. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) зазначено, що: «такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Разом з цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів, тому суд вважає, що слід відмовити в задоволенні позову з підстав неналежно обраного способу захисту прав чи інтересів позивача, яким є усунення перешкод у користуванні належним позивачу майном, зокрема шляхом заявлення вимог про повернення земельної ділянки - (негаторний позов) та виходячи з дійсності змісту правовідносин, які склалися у зв`язку з фактичним використанням земельної ділянки. Виходячи з обставин справи та наданих сторонами доказів, суд вважає, що наявність правових підстав для визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 2010 року між [PERSON] та ФГ «Тоцький ГП»., позивач не довів, чим не виконав вимоги ст.ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. При вирішенні справи суд враховує, що представник відповідача заявив про застосування позовної давності. Разом з тим, за змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з`ясувати, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі, коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. У зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог, суд відмовляє в задоволенні позову з цих підстав, без посилання на строки звернення до суду. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати позивача [PERSON] відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed