Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25.02.2009 року на нього покладено обов`язок сплачувати аліменти на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] , від дня пред`явлення позову, тобто з 25.02.2009 року і до досягнення дитиною повноліття, в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на даний час становить 4041,33 грн. Позивач вказує, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина в такому розмірі, оскільки його матеріальний стан погіршився, у нього в повторному шлюбі народилося четверо дітей, у зв`язку з чим його сім`я отримала статус багатодітної. Враховуючи наведене позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів та їх розмір, визначений рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25.02.2009 року, та стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також відкликати з виконання виконавчий лист №2-1818/09 від 22.04.2009 року про стягнення з позивача аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , від дня пред`явлення позову, тобто з 25.02.2009 року і до досягнення дитиною повноліття, в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Додатково пояснив, що, на його думку, відповідач повинна також витрачати власні кошти на сина у сумі не меншій ніж запропонована позивачем - 1500 грн., оскільки Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років з січня по грудень 2019 року в розмірі 2027-2218 грн., а сума 1500 грн. складає 2/3 від визначеного законодавством прожиткового мінімуму на дитину. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, подали до суду відзив, в якому просили відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позов не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, викладені позивачем обставини не відповідають дійсності, позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. Зокрема, відповідач зазначила, що позивач сплачував аліменти на утримання сина явно недостатні для повноцінного утримання дитини, не ніс додаткових витрат на сина, а відповідач самостійно утримує та виховує сина. Позивач з новою дружиною добре забезпечені, можуть дозволити собі народжувати дітей та при цьому не працювати. Ніщо не заважає позивачу влаштуватися на роботу та сплачувати визначені судом аліменти. Також відповідач вказала, що спосіб стягнення аліментів вже визначений нею за рішенням суду за її позовом і її влаштовує, підстави для зміни способу стягнення аліментів за позовом позивача відсутні. Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25.02.2009 року (справа №2-1818/09) з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.02.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів саме в такому розмірі, суд виходив з матеріального становища та стану здоров`я дитини, матеріального становища відповідача, а також наявність у відповідача іншої дитини від другого шлюбу - доньки [PERSON] , [INFO] . Проте судом встановлено, що сімейний стан позивача після ухвалення рішення суду змінився. Відповідно до свідоцтв про народження серія [NUMBER] та серія [NUMBER] , виданих 23.03.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, у позивача та його дружини народилися доньки - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 24.02.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, у позивача та його дружини народилася донька [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Проте, як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач не просить зменшити розмір аліментів, а просить змінити спосіб стягнення аліментів. Згідно з правовою позицією, наведеною в постанові ВСУ від 05.02.2014 року у справі №6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Разом з тим, згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач не бачить підстав для зміни способу стягнення аліментів, який був визначений на підставі рішення суду. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач не обґрунтував та не підтвердив доказами правомірність зміни способу стягнення аліментів на тверду грошову суму в тому розмірі, який зазначений у позові. З урахуванням цих обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову. На підставі ст.ст. 12, 81, 263-265, 354 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed