Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №284/24-117 від 14.04.2008 року в сумі 11141,43 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно кредитного договору та додаткової угоди №2 від 28.09.2010р. банк надав відповідачу кредитні кошти траншами в розмірі максимального кредитного ліміту 20250,50 грн. строком до 13.04.2016 року, а відповідач, в свою чергу, зобов'язувалася повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 24% річних і виконати зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі. Станом на 30.01.2014 року за відповідачем рахується заборгованість за кредитом у сумі 7220,01грн. та заборгованість по відсотках в сумі 3921,42грн. Оскільки, відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, позивач звернувся до суду. У судове засідання представник позивача не з'явився, 15.05.2014 року подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у відповідності до ч. 5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.04.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] укладений договір відновлювальної кредитної лінії №284/24-117 (а.с.4-5). 28.09.2010р. між сторонами було укладено додаткову угоду №2 до договору №284/24-117 від 14.04.2008р. (а.с. 6). Згідно кредитного договору та додаткової угоди банк зобов`язався надати відповідачу кредитні кошти траншами в розмірі максимального кредитного ліміту 20250,50 грн. строком до 13.04.2016 року, а відповідач, в свою чергу, зобов'язувалася повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 24% річних і виконати зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі. (п.1.1 п.1.2. кредитного договору). Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі та надав відповідачеві кредитні кошти траншами в розмірі максимального кредитного ліміту 20250,50 грн. на умовах, визначених кредитним договором. Однак, відповідач порушив умови кредитного договору, зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 30.01.2014 року заборгованість за кредитним договором складає 11141,43 грн., з яких: 7220,01 грн. заборгованості по кредиту, 3921,42 грн. заборгованості по відсотках. Згідно п.3.2. договору, у разі порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором, позивач має право вимагати дострокового погашення кредиту та сплати процентів. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, відповідач - [PERSON], з огляду на положення ч.1 ст.612 ЦК України, порушила умови укладеного кредитного договору №284/24-117, належним чином не виконала взяті на себе зобов'язання, що підтверджується документальними доказами, які містяться в матеріалах справи, а також розрахунком заборгованості, правильність нарахування якого відповідачем не оспорюється (а.с.7-9). Враховуючи викладені обставини, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю, в зв'язку з чим, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача: 7220,01 грн. - заборгованості по кредиту, 3921,42 грн. - заборгованості по відсоткам. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, тому сплачений судовий збір у сумі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved