Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив усунути останнього від права на спадкування після смерті [INFO] їх матері [PERSON], оскільки він не здійснював належного догляду за матір'ю, не опікувався її здоров'ям, побутом, не ремонтував будинок в якому вона проживала, вчиняв скандали, тривалий час не працював та не мав доходу. Крім того він перешкоджав матері розпорядитись житловим будинком та іншим нерухомим майном, а також неодноразово вчиняв замах на життя позивача, як спадкоємця, що має право на обов'язкову частку у спадщині, наносив тілесні ушкодження, вчиняв побиття дружини [PERSON], без відома матері створював неможливі умови для проживання в будинку, перешкоджав спілкуванню з матір'ю, користувався пенсією останньої. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що у них з братом склались неприязні стосунки, останній неодноразово вчиняв замах на його життя, як потенційного спадкоємця після смерті матері. Крім того, брат забороняв матері спілкуватись з ним, наговорював на нього та під тиском змушував вчиняти інші дії, що направлені на позбавлення його власності. При цьому сам відповідач матір'ю не опікувався, не дбав про неї належним чином. Відповідач позовні вимоги не визнав та залишив зал судового засідання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з позивачем та проживає в будинку по [ADDRESS]. Відповідач по справі у будь-який спосіб створює несприятливі умови для їх проживання, погрожує, скандалить, ображає, позбавляє благ, необхідних для проживання. За життя свекрухи, чинив на останню тиск, отримав довіреність та розпоряджався від її імені на власний розсуд. Крім того, бив її чоловіка, з приводу чого Обухівським РВГУ проводиться розслідування. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивач проживає в [ADDRESS], доглядає господарство. Суд, вислухавши позивача, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі є рідними братами, синами [PERSON], яка померла [INFO]. Остання на випадок своє смерті склала заповіт на користь [PERSON] [PERSON], який народився в [INFO] на час смерті спадкодавця був непрацездатним, тобто мав право на обов'язкову частку у спадщині. Рішенням Обухівського районного суду від 18 лютого 2014 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про позбавлення права на обов'язкову частку у спадщині, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] відмовлено. Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] на 1/16 частину житлового будинку та земельної ділянки, площею 0,348 га, з яких 0,220 га для будівництва, обслуговування житлових будівель та господарських споруд, 0,128 га для ведення особистого підсобного господарства, розташованих по [ADDRESS]. Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування також на 1/16 частину земельної ділянки (паю) площею 2,4726 га розташованого у с.Красна Слобідка. Відповідно з ч. 1 ст. 1224 ЦК України, на яку посилався позивач в обґрунтування позовних вимог, не мають право на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця, чи будь - кого з можливих спадкоємців або вчиненими замаху на їхнє життя. При цьому не має значення мета вчинення таких протиправних дій, рівно як і наявність результату цих дій у вигляді сприяння злочинця, собі або іншим спадкоємцям до одержання спадщини або збільшення частки у спадщині. Оскільки діяння, зазначені у ч. 1 цієї статті, є кримінально караними, вони повинні бути підтверджені вироком суду, що набрав законної сили, яким встановлений конкретний склад злочину, що його вчинив потенційний спадкоємець і за умови, що в цьому вироку буде зазначена така форма вини злочинця, як умисел. Цей вирок є самостійною та достатньою підставою для позбавлення спадкоємця спадщини. Відповідно до вимог ч.2 тієї ж статті, на яку звертав увагу [PERSON] в судовому засіданні при доведенні своїх вимог, не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині. З цього, зокрема, випливає, що незважаючи на те, що ч.2 даної статті прямо не вимагає підтвердження вчинення незаконних дій спадкоємця в судовому порядку, лише судове рішення може бути легітимною підставою для встановлення факту їх умисного здійснення і як наслідок - усунення спадкоємця від права на спадкування. Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно вимог ч.1, 2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Позивачем визнається відсутність судових рішень про визнання відповідача винуватим у вчиненні злочинних діянь щодо спадкодавця чи щодо нього, як спадкоємця, а також тих, які б доводили умисне перешкоджання [PERSON] скласти заповіт [PERSON], внести до нього зміни або скасувати заповіт, щоб сприяло виникненню права на спадкування, збільшенню його частки у спадщині. За таких обставин, коли позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами, наявність підстав для усунення відповідача [PERSON] від права на спадкування після смерті [PERSON], позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed