Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], про звільнення від сплати заборгованості по аліментам. Вказув, що згідно рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці по справі №2-954/12 від 28 березня 2012 року шлюб між ним та відповідачкою по даній справі розірвано, а також стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 350 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 12.03.2012 року до досягнення нею повноліття. Відповідно 28 березня 2012 ріжу було виписано виконавчий лист та надіслано його до виконавчої служби до виконання. 19 березня 2014 року він та відповідачка по справі вдруге уклали шлюб зареєстрований у відділі РАЦС Чернівецького МУКЮ, актовий запис №344 . За позовом відповідачки рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці по справі №727/3522/17 від 05 липня 2017 року шлюб між ними розірвано. 18 липня 201 7 року відповідачка звернулась із заявою до Чернівецького міського ВДВС про нарахування йому боргу по сплаті аліментів з моменту відкриття виконавчого провадження у зв'язку із зміною прожиткового мінімуму. Згідно довідки розрахунок про нараховані аліменти від 24.07.2017 року №1869 виданої йому Чернівецьким міським ВДВС за період з 12.03.2012 року по 01.07.2017 року заборгованість становить 15 314 гривень. Із вказаною сумою боргу він не може погодитись, оскільки в період з 19 березня 2014 року по квітень 2017 ріжу вони проживали разом, весь цей час вели спільне господарство, мали спільний бюджет, за спільні кошти утримували доньку, забезпечували її харчуванням та одягом. Вели спільно домашнє господарство, ремонтували квартиру, разом купували спільні речі та відпочивали. Жодного разу за весь цей період відповідачка не зверталась до Чернівецького міського ВДВС де знаходився виконавчий лист зі скаргами про несплату аліментів та не дізнавалася чому вони не сплачуються. В звязку з чим просить ухвалити рішення, яким звільнити його від сплати заборгованості по аліментах на користь відповідача за період з 12.03.2012 року по 01.07.2017 року в розмірі 15314 гривень, нарахованої за виконавчим листом №2-954/2011 виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці від 28.03.2012 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримавв повному обсязі. Представник відповідача заперечував проти позову, надав письмові заперечення. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 28 березня 2012 року шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано, а також стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 350 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 12.03.2012 року до досягнення нею повноліття. Судом також встановлено, що 19 березня 2014 року між сторонами було повторно зареєстровано шлюб, який в подальшому рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 05 липня 2017 року було розірвано. З довідки розрахунку про нараховані аліменти встановлено, що починаючи з лютого 2014 року по червень 2017 року позивач не сплачував відповідачці аліменти в звязка з чим у нього виникла заборгованість в розмірі 15 314 гривень. Згідно ч.2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених, ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З наданих позивачем суду доказів не встановлено, що вищевказана заборгованість виникла у позивача в зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Жодна норма чинного законодавства не звільняє від обовязку сплачувати аліменти на утримання дитини та не скасовує рішення суду про стягнення аліментів при повторному укладенні шлюбу між батьками дитини. Суд не вважає, що перебування сторін у повторному шлюбі відноситься до інших обставин, що має істотне значення для звільнення позивача від сплати аліментів. Будь-які інші посилання позивача, не підтверджуються жодними доказами. Аналізуючи вищевказані норми, беручи до уваги встановлені обставини, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed