Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON], про зменшення розміру аліментів, в якому просить зменшити розмір аліментів, які з нього стягуються на підставі рішення Василівського районного суду від 07 квітня 2014 року на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON], [INFO] з ? частини до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду. Позов обґрунтовує тим, що рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 07.04.2014 року з нього стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 26.08.2014 року з нього стягнуто на користь другої дружини [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття, а також кошти на утримання [PERSON] в розмірі ? від усіх видів його заробітку, до досягнення сином трьох років. Позивач вказує на те, що матеріальний стан його вкрай тяжкий, у зв'язку з тим, що він обтяжений по трьом виконавчим листам, внаслідок чого суттєво погіршився його матеріальний стан, а тому позивач просить суд задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі та просили суд задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Позивач додатково суду пояснив, що загальний розмір аліментів, які стягуються з нього за рішеннями судів становить понад 50 %, що суперечить діючому законодавству. Вказаний розмір аліментів є для нього занадто великим та непомірним. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та пояснила суду, що діти позивача мають бути в рівних умовах. Додатково суду пояснила, що вона неофіційно працевлаштована та має постійний дохід від здачі в оренду належної їй квартири в місті Дніпрорудне. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено своєчасно та належним чином, що не перешкоджає розгляду справи. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши надані суду докази, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно рішення Василівського районного суду Запорізької області від 07.04.2014 з позивача [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття (а.с. 7). Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 26.08.2014 з позивача [PERSON] стягнуто на користь другої дружини позивача - [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття, а також кошти на утримання [PERSON] в розмірі ? від усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення сином трьох років, розпочавши стягнення з 08 серпня 2014 року (а.с. 8). Відповідно до листа ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області, на виконанні у відділі знаходяться виконавчі провадження, які відкритті за вищевказаними рішеннями судів (а.с. 26-27). 06.11.2014 позивачем до бухгалтерії підприємства, на якому він працює (ПрАТ «ЗЗРК») подано заяву про здійснення відрахувань з його заробітної плати в якості аліментів на виконання рішення суду від 26.08.2014 (а.с. 45). Відповідно до положень ст.182 СК України та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи те, що після винесення рішення Василівського районного суду Запорізької області від 07.04.2014 змінився матеріальний стан позивача, пов'язаний з народженням у нього другої дитини та необхідністю виконання обов'язку щодо сплати аліментів на вказану дитину та коштів на утримання її матері, суд приходить до висновку, що мають місце обставини, які дозволяють зменшити розмір стягуваних з позивача аліментів на утримання доньки - [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] з ? до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно до досягнення донькою повноліття. Суд критично відноситься до пояснень відповідача, оскільки, як вбачається з пояснень сторін та матеріалів справи, третя особа у справі, яка є другою дружиною відповідача [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в зв'язку з чим і потребує додаткових витрат на її утримання з боку [PERSON], а відповідачка [PERSON] має дохід від неофіційного працевлаштування та здачі в оренду належної ї квартири в місті Дніпрорудне. Одночасно суд, враховуючи роз'яснення, надані у пункті 23 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України про те, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні позивних вимог в частині початку строку зменшення розміру аліментів - не з дня подання позову до суду, вказавши в резолютивній частині рішення про початок такого строку саме з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: partial