Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про повернення безпідставно набутого майна (автомобіля) посилаючись на те, що 04 серпня 2011 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого відповідачу було передано майно- транспортний засіб легковий автомобіль [PERSON] 2004 року випуску за який відповідач зобовязався сплатити гроші в сумі 68000 грн. до 01 червня 2015 року. Укладення договору підтверджено розпискою підписаною відповідачем але в зазначений термін відповідач борг не повернув. Позивач в судове засідання надав заяву про уточнення позовних вимог, а саме просить суд стягнути з відповідача борг в сумі 54000 грн., та судовий збір. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та суду пояснив, що дійсно він винен позивачу дану суму коштів за автомобіль але на даний час немає можливості повернути кошти в звязку з їх відсутністю. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Так, судом встановлено, що 04 серпня 2011 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики відповідно до якого відповідач зобовязався надати позивачу грошові кошти за автомобіль в сумі 68000,00 грн., що підтверджується розпискою написаною власноручно відповідачем та ним не заперечується даний факт в судовому засідані (а.с.8). Як вбачається з вказаної розписки відповідач зобовязався повернути вказані кошти до 01 червня 2015 року. Станом на 14 липня 2015 року відповідачем було частково виконано умови договору і повернуто позивачу кошти в сумі 14000,00 грн. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Розписка підписана відповідачем є підтвердженням укладення договору. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. В судовому засіданні відповідачем не заперечується факт отримання коштів. Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку із задоволенням даного позову, суд вбачає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, повязані з оплатою судового збору.

Outcome: approved