Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів, які утримуються на підставі судового наказу, виданого Голосіївського районного суду м.Києва від 14.01.2019 р., на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1\\4 частини від усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.12.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття, та просив зменшити їх, визначивши розмір аліментів в розмірі 1\\12 частина від усіх видів доходу (заробітку) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи нараховувати аліменти з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, [PERSON] просить суд звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, яка нарахована державним виконавцем станом на 01.04.2019 р. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач та відповідач тривалий час проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них народилась донька - [PERSON] , 2006 р.народження. На час розгляду справи сторони проживають окремо, [PERSON] має іншу сім`ю, на його вихованні та утриманні знаходиться неповнолітня донька - [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що він не може сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] у присудженому судом розмірі, оскільки на даний час його матеріальне становище є скрутним, а стан здоров`я значно погіршився, оскільки у 2010 році він переніс інсульт, в результаті чого він є інвалідом ІІІ групи, загального захворювання . Зазначені обставини, на його думку, є підставою для зменшення розміру аліментів. Крім того, [PERSON] зазначає, що в зв`язку з несвоєчасним отриманням судового наказу, на підставі якого стягуються аліменти, який був надісланий на невірну адресу, він має бути звільнений він сплати нарахованої заборгованості. В ході судового розгляду позивач підтримав позовні вимоги і обгрунтування позову в повному обсязі та просив його задовольнити, з підстав, викладених в позові. Відповідач та її представник проти задоволення позову заперечили, посилаючись на те, що позивач не надав належних доказів щодо зміни свого матеріального стану та наявності групи інвалідності; наявність на його утриманні ще однієї доньки не є підставою для зменшення розміру аліменетів, в зв`язку з чим позовні вимоги є недоведеними. Крім того, відповідач зазначила, що сума заборгованості утворилася у зв`язку з неналежним виконанням позивачем обов`язків щодо сплати аліментів, які він сплачував не в повному обсязі. Вислухавши сторони та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони у справі тривалий час проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них народилася дитина - донька [PERSON] , 2006 року народження. На підставі судового наказу від 14.01.2019 р., виданого Голосіївським районним судом м.Києва, присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1\\4 частини від усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.12.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття Позивач, звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів посилається на положення ст. 192 СК України. Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У п. 23 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, Верховний Суд України роз`яснив, що відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З матерівлів справи вбачається та підтверджується наданими позивачм доказами, у 2010 році позивач [PERSON] переніс інсульт, в результаті чого йому було встановдено ІІІ групу інвалідності. На даний час на його утриманні перебуває ще одна неповнолітня дитина - донька [PERSON] , 2014 р.народження, що не враховувалось судом при винесенні судового наказу. Згідно з ст.182 Сімейного кодексу України, При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні питання щодо зменшення розміру аліментів суд враховує розмір доходів позивача, його сімейний стан, наявність на утриманні ще однієї неповнолітньої дитини, що не враховувалось судом при визначенні розміру аліментів на підставі судового наказу, стан здоров`я платника аліментів, а також суд бере до уваги розмір витрат, які необхідно здійснити на дитину відповідного віку. Відповідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років на момент звернення до суду становив 2 027 гривень. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач просить суд зменшити їх розмір з 1\\4 на 1\\12 частини з усіх видів його заробітку (доходів). Однак, зважаючи, що батьки несуть рівні обов`язки по утриманню дитини, а також враховуючи позицію позивача щодо можливості нести витрати, незважаючи на його скрутне матеріальне становище, суд вважає що розмір аліментів, пред`явлений позивачем, не є обґрунтованим, сплата аліментів у розмірі, меншому 50% від прожиткового мінімуму на дитину, суперечить положенням Сімейного кодексу України, в зв`язку з чим в цій частині позов підлягає частковому задоволенню, зменшивши розмір аліментів, які стягуються з позивача з 1\\4 частки до 1\\5 частки від усіх видів його заробітку. Крім того, підлягають частковому задоволенню і вимоги позивач про звільнення від сплати заборгованості по аліметам, виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст.197 Сімейного кодексу України визначає, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Однією з причин, по якій позивач, посилаючись на ст. 197 СК України, просить звільнити його від сплати заборгованості за аліментами є те, що йому не було відомо про звернення відповідача до суду із заявою про видачу судого наказу про стягнення аліментів на утримання дитини. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку державного виконавця вбачається, що загальний розмір заборгованості [PERSON] по аліментах у виконавчому провадженні №58676530\\12, відкритому з виконання судового наказу від 14.01.2019 р., становить 12 955,80 гривень. Судом встановлено, що стягувач звернулась до виконавчої служби з заявою про примусове виконання судового наказу про стягнення аліментів в січні 2019 р. Заборгованість нараховується, починаючи з грудня 2018 року. Також судом встановлено, що позивач до травня за станом здоров`я не працював, на мав постійні доходи. Крім того, суд враховує сплату позивачем частини аліментів за грудень 2018 р., січень-лютий 2019 р. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе звільнити позивача від сплати заборгованості по аліментам в розмірі 2024,60 гривень. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial