Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання осіб такими,що втратили право користування житловим приміщенням,посилаючись на наступне : Позивачка [PERSON] є власником домоволодіння за адресою [ADDRESS]. Її сестрі [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] та приблизно у 1996 році, вона його прописала в своєму домоволодінні. 19.09.2014 року Першотравневим районним судом Донецької області шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Згідно акту на предмет мешкання, що складений депутатом Бердянської сільської ради, [PERSON] з травня 2014 року не проживає у її будинку. Таким чином, вона вимушена звернутися до суду ,та просить суд : визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - домоволодіння м за адресою [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з*явився,надав заяву про підтримку позову,розгляд справи за його відсутності та про заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] не з*явився у судове засідання,про слухання справи був повідомлений належним чином , але відповідач суд не повідомив про причини неявки у судове засідання. Судова повістка з повідомленням та копіями відповідних документів , були надіслани відповідачу за місцем його реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.. 74 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повістки разом із розпискою ,разом з копіями відповідних документів надсилається фізичним особам ,які не мають статус підприємців,- за адресою їх місця проживання чи перебування,зареєстрованою у встановленому законом порядку.У разі відсутності осіб,які брали участь у справі за такою адресою,вважається ,що судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст.. 224 ЦПК України,у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вирішив розглянути дану справу заочно-за відсутністю відповідачів,позивач проти заочного розгляду не заперечує. Справу вирішено розглянути у письмовому провадженні. Позовні вимоги підтверджуються наступним: актом на предмет проживання/а.с.3/, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно/а.с. 4/, рішенням про розірвання шлюбу/а.с. 5-6/,довідкою про склад сім*ї/а.с. 7/. Суд,з урахуванням у сукупності усіх наданих доказів,приходить до висновку.що позовні вимоги підлягають задоволенню частково із наступних підстав. Судом було встановлено,що власником будинку [ADDRESS] є позивачка [PERSON] та в даному будинку у 1996 році, вона зареєструвала чоловіка своєї рідної сестри-[PERSON],[INFO], який в даному будинку,з травня 2014 року не проживає,тобто більше року. Відповідно до ст.. 72 ЖК України , визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 71 ЖК України,при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що реєстрація відповідача [PERSON] у зазначеному будинку перешкоджає власнику у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Для поновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне визнати відповідача [PERSON] такими, що втратив право користування житловим приміщенням,тому,що вони не проживають у будинку більш трьох років, оскільки, у відповідності зі ст. 405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. При цьому суд приймає уваги, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Outcome: partial