Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне. 27.09.2011 року ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], уклали кредитний договір №001-25993-270911. Позивач свої зобов'язання за договором виконав відкривши відповідачу картковий рахунок [NUMBER] у сумі 100000,00 гривень. Відповідач не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором в результаті чого станом 4780,30 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовних вимогах просить розглянути справу без присутності представника позивача, не заперечує про ухвалення заочного рішення Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, знаходить можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих доказів, та ухвалити рішення. Судом встановлено, що 27.09.2011 року Публічне акціонерне Товариство «Дельта Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №001-25993-270911. Відповідно до даного договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] у сумі 100000,00 гривень. Позивач свої зобов'язання за договором виконав. У відповідності до договору відповідач був до підписання пропозиції ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку та орієнтовану сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Таким чином станом на 17.10.2014 року за відповідачем по укладеному кредитному договору №001-25993-270911 виникла прострочена заборгованість на загальну суму 4780,30 гривень, яка складається з: 2915,26 гривень - тіло кредиту 581,31 гривень - прострочене тіло кредиту, 0,00 гривень - заборгованість за відсотками, 1283,73 гривень - заборгованість за комісіями. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.629 та ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору і є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Аналізуючи викладене, суд знаходить доведеним, що відповідач взявши кредит у позивача, умови кредитного договору не виконує. Отже позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідач, позовні вимоги визнала, це визнання не суперечить Закону та не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд, на підставі абз. 6 ч.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», та

Outcome: approved