Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, мотивуючи позов тим, що у період з 19.07.2018 року по 27.07.2018 року на банківський рахунок відповідача було помилково (безпідставно) перераховано грошові кошти на загальну суму 156000,00 грн. з призначенням платежу «Перевод на карту ПриватБанка. Пл-щик: [PERSON] ». Позивач мав намір перерахувати грошові кошти на інший свій банківський рахунок. Кошти перераховувались з використанням Системи Internet Banking Приват24. Під час здійснення операцій з перерахування грошових коштів, позивачу було запропоновано шаблони для перерахування коштів, один з яких останній помилково натиснув і як наслідок здійснив помилково перерахування на банківський рахунок [PERSON] 21.05.2019 року позивач надіслав відповідачу вимогу щодо повернення безпідставно отриманих грошових коштів, яка була залишена без відповіді та виконання. З огляду на викладене вище, [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості у розмірі 156000,00 грн. та здійснити розподіл судових витрат. Позивач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити повністю. Також просив розгляд справи провести за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що у період з 19.07.2018 року по 27.07.2018 року на банківський рахунок відповідача було помилково (безпідставно) перераховано грошові кошти на загальну суму 156000,00 грн. з призначенням платежу «Перевод на карту ПриватБанка. Пл-щик: [PERSON] ». Позивач мав намір перерахувати грошові кошти на інший свій банківський рахунок. Кошти перераховувались з використанням Системи Internet Banking Приват24. Факт перерахування\~вказаних коштів\~підтверджується:\~дублікатом квитанції\~№Р24А452979280А51654\~від 19.07.2018\~року на\~суму 104000,00\~грн.\~та дублікатом\~квитанції №\~Р24А456848322А34467\~від 27.07.2018\~року на\~суму 52000,00 грн. (а.с. 6-7). З матеріалів справи також вбачається, що позивачем надсилалась на адресу відповідача вимога про повернення безпідставно отриманих грошових коштів (а.с. 8-9, 10), яка була залишена без відповіді та виконання. Згідно із. п. 1.24 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Вказане узгоджується з правовою позицією, що висловлена Верховним Судом у постанові від 14 квітня 2020 року у справі № 495/2442/16-ц (касаційне провадження № 61-15428св19). Статтею 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно із\~ст.\~1212\~ЦК України\~особа,\~яка набула\~майно або\~зберегла його\~у себе\~за рахунок\~іншої особи\~(потерпілого)\~без достатньої\~правової підстави\~(безпідставно\~набуте майно),\~зобов`язана\~повернути потерпілому\~це майно.\~Особа зобов`язана\~повернути майно\~і тоді,\~коли підстава,\~на якій\~воно було\~набуте,\~згодом відпала.\~Положення цієї\~глави застосовуються\~незалежно від\~того,\~чи безпідставне\~набуття або\~збереження майна\~було результатом\~поведінки набувача\~майна,\~потерпілого,\~інших осіб\~чи наслідком\~події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна та які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання щодо безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених у ст. 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань щодо набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення\~ Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі (ст. 1213 ЦК України). Оскільки між\~сторонами будь-яких\~договорів щодо\~надання послуг\~або виконання\~робіт не\~укладалось та\~відповідачем не\~були спростовані\~належними і\~достатніми доказами\~у справі\~доводи викладені\~в позовній\~заяві,\~суд приходить\~до висновку\~про обґрунтованість\~і доведеність\~в ході\~судового розгляду\~позовних вимог,\~в зв`язку\~з чим\~позов [PERSON] підлягає задоволенню, а отримані відповідачем кошти підлягають стягненню в судовому порядку. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1560,00 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved