overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина за законом. На свою письмову заяву до приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу він отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно в зв`язку з тим, що не підтверджено факт родинних відносин між ним та померлою, оскільки в свідоцтві про його народження по батькові матері вказано як [PERSON] , а в свідоцтві про її смерть [PERSON] , він пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини. Просив встановити, що померла [PERSON] доводилась йому матір`ю, що в актовому записі про її смерть було допущено описку в по батькові, визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. Позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, подавши письмову заяву . Представник відповідача надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, проти позовних вимог не заперечив. Третєю особою Коростенський МРВ ДРАЦС ЦЗМУМЮ (м.Хмельницький) подано письмові пояснення, в яких зазначено про те, що позивач з заявою про виправлення описки, внесення змін до актового запису про смерть [PERSON] не звертався, у внесені змін відмовлено не було. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка доводилась позивачеві матір`ю, однак в свідоцтві про його народження по батькові матері вказано як [PERSON] . На момент смерті [PERSON] проживала одна. Позивач звернувся до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав, однак йому було відмовлено через пропуск строку подання заяви та непідтвердження родинного зв`язку з померлою, оскільки є розбіжності в написанні по батькові [PERSON] в свідоцтві про її смерть та свідоцтві про народження позивача. Згідно ст.1272,ч.3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно отриманої від нотаріуса інформації, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, на момент смерті вона проживала одна, спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не звертались. Відповідач не заперечив проти задоволення позовної вимоги. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині встановлення факту родинних відносин та визначення додаткого строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягають задоволенню. Вимога про встановлення факту допущення описки в актовому записі про смерть задоволенню не підлягає, оскільки не узгоджується з положеннями законодавства, так як в судовому порядку може бути оскаржена лише відмова уповноваженого органу у внесенні змін до певного актового запису. Оскільки позивач не звертався до органу ДРАЦС щодо внесення змін до актового запису, у внесенні таких відмовлено не було, то вказана вимога є безпідставною. Враховуючи вказане, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина за законом у виді земельної ділянки площею 5,06 умовних кадастрових гектарів, які належали спадкодавцю на підставі сертифікату серії [NUMBER] про право на земельну частку (пай) виданого 21.05.2009 року згідно рішення Коростенської РДА від 11.11.1996 року №289. Інших спадкоємців за законом та за заповітом немає. Нотаріус Коростенської районної державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства видано після смерті спадкодавця. Просить встановити факт прийняття ним спадщини за законом та визнати право власності на спадкове майно. Позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, подавши письмову заяву. Представник відповідача про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не прибув, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв та клопотань не подав. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина за законом у виді права на земельну частку (пай) площею 5,06 умовних кадастрових гектарів, які належали спадкодавцю на підставі сертифікату серії [NUMBER] про право на земельну частку (пай), виданого 21.05.2009 року згідно рішення Коростенської РДА від 11.11.1996 року №289, спадщину за законом прийняв позивач, вступивши у фактичне володіння та користування майном, що підтверджено довідкою Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області №136/02-26 від 13.11.2019 року. Іншими особами спадщина не прийнята. Нотаріусом відмовлено в оформлені спадкових прав, оскільки правовстановлюючий документ спадкодавця видано після його смерті. Відповідно до ст.ст.548,549 ЦК України (1963 р.), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння майном. Враховуючи, щол спадкодавець померлого отримала право на земельну частку (пай) без виділення її в натурі, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина за законом у виді трьох земельних ділянок загальною пплощею 4,62 га, з кадастровими номерами 1822381000:02:000:0047; 1822381000:02:000:0014; 1822381000:04:000:0029, які розташовані на території Вигівської сільської ради Коростенського району Житомирської області. Нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу спадкодавця. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно у виді трьох земельних ділянок загальною площею 4,62 га. Позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, подавши письмову заяву. Представник відповідача надав письмову заяву про згоду на розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечив. Третя особа надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечив. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина за законом у виді трьох земельних ділянок загальною площею 4,62 га, з кадастровими номерами 1822381000:02:000:0047, 1822381000:02:000:0014, 1822381000:04:000:0029, які розташовані на території Вигівської сільської ради Коростенського району Житомирської області. Після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняв позивач, що підтверджується довідкою виконкому Горщиківської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 07.10.2019 року №671/04-04. Іншими особами спадщина не прийнята. Право власності [PERSON] на спадкове майно підтверджено копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ номер 079077, виданого 24.05.2004 року, факт видачі Державного акту підтверджено листом Відділу у Коростенському районі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 29.11.2019 року. Нотаріусом відмовлено в оформленні спадкових прав через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа спадкодавця. За таких обставин відсутня можливість оформлення позивачем свого права на спадкове майно в позасудовому порядку. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у виді житлового будинку [ADDRESS] в с.Мелені Коростенського району Житомирської області. За життя своє право на житловий будинок спадкодавець не оформив, нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право власності за законом на спадкове майно через відсутність правовстановлюючого документу спадкодавця. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно у виді житлового будинку. Позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, подавши письмову заяву. Представник відповідача надав письмову заяву про визнання позову та згоду на розгляд справи в його відсутність. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін в підготовчому судовому засіданні на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за законом у виді житлового будинку [ADDRESS] в с.Мелені Коростенського району Житомирської області. Після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняв позивач, подавши заяву до нотаріуса. Іншими особами спадщина не прийнята. Право власності на будинок спадкодавцем позивача за життя не було оформлено та не зареєстровано, на час розгляду справи така можливість втрачена, що перешкоджає позивачеві, який є спадкоємцем померлого, оформити свої спадкові права. До часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від їх державної реєстрації. Державна реєстрація права власності померлого спадкодавця не можлива, нотаріусом в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно. За таких обставин відсутня можливість оформлення позивачем свого права на спадкове майно в позасудовому порядку. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно отриманої від нотаріуса інформації, після смерті [PERSON] заведено спадкову справу №37/2005, свідоцтво про право на спадщину не видано. Враховуючи, що відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, то відповідно до ст.142 ЦПК України 50% сплаченого позивачем судового збору підлягає поверненню йому з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що [INFO] померла його рідна тітка по лінії матері [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина за законом. На свою письмову заяву до Коростенської районної державної нотаріальної контори він отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно в зв`язку з тим, що не підтверджено факт родинних відносин між ним та померлою, оскільки не збереглись документи про народження його матері та тітки, він пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини. Просив встановити, що померла [PERSON] доводилась йому тіткою, визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Пояснив, що сестра його матері [PERSON] проживала по-сусідству, своєї сім`ї не мала, його мати народиласт у 1920 року, а тітка - у 1933 році, однак свідоцтва про їх народження не збереглись. Представник відповідача надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, проти позовних вимог не заперечив. Свідки [PERSON] та [PERSON] дали показання про те, що, як мешканці с.Корма, знають про те, що позивач мав тітку [PERSON] , яка являлась сестрою його матері [PERSON] , проживала в сусідньому будинку, власної родини (чоловіка, дітей) не мала, її поховання проводив позивач. Вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що [INFO] помела [PERSON] , яка доводилась сестрою матері позивача [PERSON] , дівоче прізвище якої було [PERSON] . На момент смерті [PERSON] проживала одна. Факт родинних відносин позивача з померлою як племінника та тітки підтверджено показаннями свідків, оскільки документи, які підтверджують спільне походження померлої та матері позивача не збереглись. Позивач звернувся до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав, однак йому було відмовлено через пропуск строку подання заяви та непідтвердження родинного зв`язку з померлою. Згідно ст.1272,ч.3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно отриманої від нотаріуса інформації, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, на момент смерті вона проживала одна, спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не звертались. Відповідач не заперечив проти задоволення позовної вимоги. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що [INFO] року померла його баба [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом у виді двох земельних ділянок площею 2,6088 га та площею 0,2888 га (загальна площа 2,8976 га) для ведення сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Ставищенської сільської ради Коростенського району Житомирської області, що підтверджується Державним актом на право власності на замельну ділянку, серія [NUMBER], виданим 10.05.2002 року Ставищенською сільською радою на підставі рішення Ставищенської сільської ради від 30.11.2001 року (15 сесія ХХІІІ скликання), який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №20. Нотаріус Коростенської районної державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, оскільки державний акт видано після смерті спадкодавця. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно у виді двох земельних ділянок. Позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, подавши письмову заяву. Представник відповідача надав письмову заяву про визнання позову та згоду на розгляд справи в його відсутність. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, проти позову не заперечила. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що [INFO] року померла спадкодавець позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом у виді двох земельних ділянок площею 2,6088 га та площею 0,2888 га (загальна площа 2,8976) для ведення сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Ставищенської сільської ради Коростенського району Житомирської області. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв позивач, вступивши у фактичне володіння та користування майном, що підтверджено довідкою відповідача. Іншими особами спадщина не прийнята. Право власності на земельні ділянки підтверджується Державним актом на право власності на замельну ділянку серія [NUMBER], виданим 10.05.2002 року Ставищенською сільською радою на підставі рішення Ставищенської сільської ради від 30.11.2001 року (15 сесія ХХІІІ скликання), який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №20. Оскільки правовстановлюючий документ видано після смерті спадкодавця, державна реєстрація права власності померлого спадкодавця не можлива, нотаріус відмовив в оформленні прав на спадкове майно. За таких обставин відсутня можливість оформлення позивачем свого права на спадкове майно в позасудовому порядку. Відповідно до ст.ст.548,549 ЦК України (1963 р.), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння майном. Враховуючи вищевказане, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що в актовому записі про народження він записаний батьком [PERSON], [INFO], матір'ю якої є відповідачка - його колишня дружина. Батьком дитини він не являється, тому просив виключити з актового запису про народження [PERSON], [INFO], дані про нього як батька дитини. Позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити , подавши письмову заяву. Відповідач надала письмову заяву про визнання позову та згоду на розгляд справи в її відсутність. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.08.2015 року батьком [PERSON], [INFO], вказано [PERSON], який оспорив своє батьківство, оскільки його шлюб з матір'ю дитини розірвано 14.03.2015 року, батьком дитини він не являється, дані про батька до актового запису внесено відповідно до ст.122 СК України. Відповідно до ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідач позов визнала, тому відповідно до ст.61,ч.1 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08.08.2018 року по справі №279/1517/18 відповідача визнано винуватим у викрадені його велосипеду марки «Аіст» вартістю 1200 грн.. В добровільному порядку відповідач завдану шкоду не відшкодував, велосипед йому не повернуто. Розмір завданої шкоди становить 3000 грн., як вартість велосипеду марки «Аіст» на час розгляду справи. Діями відповідача йому також заподіяно моральну шкоду, яку оцінює в 5000 грн., яка полягає в душевних стражданнях, що відобразились на стані здоров`я. Просив стягнути на її користь з відповідача 3000 грн. завданої йому вчиненим відповідачем злочином матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди. Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження. Позивачем подано заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Відповідачем відзив на позовну заяву та інших заяв не подано, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу відшкодування шкоди, заподіяної в результаті вчинення злочину, який регулюється положеннями ст.22, 23, 1166, 1167 ЦК України. Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08.08.2018 року по справі №279/1517/17 відповідача визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, та засуджено за те, що він 02.02.2017 року викрав у позивача велосипед марки «Аіст» вартістю 1200 грн.. Вказаним судовим рішенням підтверджено факт заподіяння позивачеві відповідачем матеріальної шкоди. Позивач розмір відшкодування визначив відповідно до вартості викраденого майна на час звернення з заявою до суду. Відповідач такі обставини не заперечив. Положення ст.22, 23 ЦК України передбачають право особи на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Ст.1166, 1167 ЦК України зазначають, що шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Відповідач факт завдання шкоди та її розмір не оспорив. Заявивши вимогу про відшкодування завданої злочином моральної шкоди та визначивши її розмір в сумі 5000 грн., позивач не навів достатніх аргументів на її обгрунтування, враховуючи вартість безпосередньо викраденого майна, з чим позивач пов`язує спричинення йому моральної шкоди. За таких обставин, враховуючи втрати майнового та немайнового характеру позивача, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10.09.2019 року по справі №279/2162/19 відповідача визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.246 КК України. Згідно вироку [PERSON] засуджено за незаконну порубку 31 дерева породи сосна в кварталі №23 виділу №3 Горщиківського лісництва ДП «Коростенський \~ \~ \~ \~ лісгосп АПК» ЖОКАП «Житомирагроліс», внаслідок чого навколишньому середовищу завдано збитку на суму 132990,79 грн.. В добровільному порядку відповідач завдану шкоду не відшкодував, Просив стягнути на користь Ушомирської об`єднаної територіальної громади Коростенського району з відповідача 132990,79 грн. завданої вчиненим відповідачем злочином матеріальної шкоди. Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачем відзив на позовну заяву та інших заяв не подано, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (ухвала про відкриття провадження отримана 24.02.2020 р.) Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу відшкодування шкоди, заподіяної в результаті вчинення злочину, який регулюється положеннями ст.22 1166 ЦК України. Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10.09.2019 року по справі №279/2162/19 відповідача визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ст.246 ч.1 КК України, та засуджено за те, що він 18.01.20198 року близько 05.00 год. здійснив незаконну порубку 31 дерева породи сосна в кварталі №23 виділу №3 Горщиківського лісництва ДП «Коростенський лісгосп АПК» ЖОКАП «Житомирагроліс», внаслідок чого навколишньому середовищу завдано збитку на суму 132990,79 грн.. Вказаним судовим рішенням підтверджено факт заподіяння відповідачем матеріальної шкоди. Розмір шкоди встановлено Висновком експертного дослідження від 29.03.2019 року №405/18-25. Відповідач такі обставини не заперечив, доводи позивача не оспорив та не спростував. Положення ст.22 ЦК України передбачають право особи на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Ст.1166 ЦК України зазначає, що шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідач факт завдання шкоди та її розмір не оспорив. За таких обставин, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved