Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказуючи, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28.08.2007 року, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід»ємних частин договору. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов»язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах передбачених договором. Позичальник повинен надавати банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У зв?язку з зазначеними порушеннями забов?язань за кредитним договором, відповідач станом на 03.04.2016 року має заборгованість 47724,53 грн., яка складається з наступного: 4758,51 грн. заборгованість за кредитом; 28351,02 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 14615,00 грн. заборгованість за пенею та комісією. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 31226,87 грн., яка була стягнута рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.03.2013 р., а також 500 грн. штраф (фіксована частина), 824,88 грн. (процентна складова). Таким чином станом на 03.04.2016 р. заборгованість становить 17822,54 грн. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.08.2016 р. з [PERSON] було стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 17822,54 грн., а також судові витрати в сумі 1378 грн., а всього 19200,54 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.10.2016 р. заочне рішення від 23.08.2016 року було скасовано та призначено справу до слухання. 09.02.2017 р. представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог та просив стягнути заборгованість у розмірі 19883,88 грн., яка складається з: 3,25 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом; 11632,59 грн. загальний залишок заборгованості за відсотками; 6825,00 грн. залишок заборгованості за комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 923,04 грн. штраф (процентна складова). Також просить стягнути судові витрати. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задоволити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.03.2013 р. з [PERSON] стягнута заборгованість по даному договору станом на березень 2013 р. Позивач 09.06.2016 року знову звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за період з березня 2013 р. по 09.06.2016 р., тобто з пропуском строку звернення до суду 3 років. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28.08.2007 року, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід»ємних частин договору. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.03.2013 року з відповідача стягнута заборгованість у розмірі 31226,87 грн.. 09.06.2016 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом станом на 03.04.2016 р. У зв?язку з порушеннями забов?язань за кредитним договором, відповідач станом на 03.04.2016 року має заборгованість 17822,54 грн. 09.02.2017 р. представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог та просив стягнути заборгованість станом на 03.04.2016 р. у розмірі 19883,88 грн., яка складається з: 3,25 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом; 11632,59 грн. загальний залишок заборгованості за відсотками; 6825,00 грн. залишок заборгованості за комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 923,04 грн. штраф (процентна складова). Представник відповідача в судовому засіданні заявив про застосування строку позовної давності, оскільки рішення суду про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» було винесено 05.03.2013 р., а 09.06.2016 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд про стягнення заборгованості в сумі 17822,54 грн., тобто з пропуском строку звернення до суду терміном 3 роки. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Висновок про застосування норм матеріального права щодо позовної давності міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року в справі № 6-116цс13. Відповідно до цього висновку для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252255 ЦК України. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Отже, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинне здійснюватися позичальником частинами кожного місяця, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобовязання. Рішенням суду від 05.03.2013 року з відповідача стягнуто заборгованість по кредитному договору. З позовними вимогами про стягнення заборгованості за невиконання зобов»язань позивач звернувся 09.06.2016 року. Таким чином суд вважає застосувати строк позовної давності та стягнути з відповідача заборгованість починаючи з 09.06.2013 року станом на 03.04.2016 року в сумі 10034,90 грн відсотки, 3,25 грн тіло кредиту, комісія в сумі 5950 гривень та штраф 500 гривень 9фіксована частина та 923,04 грн (процентна складова), а всього 17411,19 грн. Також підлягають до задоволення на користь ПАТ «Приватбанк» судові витрати в сумі 1378,00 грн.

Outcome: partial