Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що наказом Правобережного районного центру зайнятості м. Запоріжжя від 26.01.2017 р. № НТ170126 було поновлено статус безробітного громадянину [PERSON]. 02.02.2017 р. до Правобережного районного центру зайнятості м. Запоріжжя надійшов лист від 01.02.2017 р. за № 1 ТОВ «Брів авто» з проханням направити [PERSON] на навчання за професією «слюсар з ремонту автомобілів» та гарантовано працевлаштування після навчання слюсарем з ремонту автомобілів. Безробітний [PERSON] був направлений під замовлення роботодавця на професійне навчання в ДНЗ «Запорізьке машинобудівне вище професійне училище» за професією «слюсар з ремонту автомобілів», строк навчання з 06.02.2017 року по 19.04.2017 року, на підставі договору від 06.02.2017 № 085917020600002 за професією «слюсар з ремонту автомобілів». Після проходження навчання до центру зайнятості не з'явився. Безробітному було направлено лист від 25.04.2017 року за № 01-19/770 з попередженням про стягнення суми витрат на професійну підготовку відповідно до п. 2, п.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 № 1533-ІІІ (зі змінами) та запрошення до центру зайнятості до 15.05.2017 року. На призначену дату безробітний не з'явився, за невідвідування центру зайнятості був знятий з обліку 15.05.2017 року. Особі було направлено листи від 15.05.2017 року № 01-19/929 та від 16.05.2017 року №01-19/898 з проханням звернутися до Правобережного РЦЗ м.Запоріжжя для ознайомлення з прийнятим рішенням. Оскільки всупереч вимогам п.2.4.5 та п.2.4.3 договору від 06.02.2017 року за № 085917020600002 між Правобережним РЦЗ м. Запоріжжя та безробітним [PERSON] не працевлаштувався, жодних поважних причин не явки по центру зайнятості не надав, витрати на навчання у розмірі 3687,43 грн. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійне навчання у розмірі 3687,43 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву, в якій просить позов задовольнити, розглянути справу без його участі. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час та день судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки та заперечень суду не надав. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що наказом Правобережного районного центру зайнятості м. Запоріжжя від 26.01.2017 р. № НТ170126 було поновлено статус безробітного громадянину [PERSON]. 02.02.2017 року до Правобережного районного центру зайнятості м. Запоріжжя надійшов лист від 01.02.2017 р. за № 1 ТОВ «Брів авто» з проханням направити [PERSON] на навчання за професією «слюсар з ремонту автомобілів» та гарантовано працевлаштування після навчання слюсарем з ремонту автомобілів. Безробітний [PERSON] був направлений під замовлення роботодавця на професійне навчання в ДНЗ «Запорізьке машинобудівне вище професійне училище» за професією «слюсар з ремонту автомобілів», строк навчання з 06.02.2017 року по 19.04.2017 року, на підставі договору від 06.02.2017 № 085917020600002 за професією «слюсар з ремонту автомобілів». Після проходження навчання до центру зайнятості не зявився. Безробітному було направлено лист від 25.04.2017 року за № 01-19/770 з попередженням про стягнення суми витрат на професійну підготовку відповідно до п. 2, п.3 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 № 1533-ІІІ (зі змінами) та запрошення до центру зайнятості до 15.05.2017 року. На призначену дату безробітний не зявився, за невідвідування центру зайнятості був знятий з обліку 15.05.2017 року. Особі було направлено листи від 15.05.2017 року № 01-19/929 та від 16.05.2017 року №01-19/898 з проханням звернутися до Правобережного РЦЗ м. Запоріжжя для ознайомлення з прийнятим рішенням. Відповідно до п.2.4.5 договору № 085917020600002 від 06.02.2017 року безробітний зобовязується працевлаштуватися за професією визначеною у пункті 1 цього договору протягом 30 календарних днів після закінчення навчання, у разі професійного навчання на замовлення роботодавця . Відповідно до п.2.4.3 договору № 085917020600002 від 06.02.2017 року безробітний зобовязується зявитися до центру , який направив на навчання на наступний день після закінчення або припинення навчання. Пунктом 3.1.1. договору № 085917020600002 від 06.02.2017 року передбачено відповідальної сторони, яка направляється на навчання: у разі припинення професійного навчання к поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) безробітний відшкодовує центру, який уклав з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розкошування навчального закладу та зворотному напрямку, проживання у період навчання. П.3.1.2. вищезазначеного договору передбачено, що якщо безробітний відмовляється добровільно повернути зазначену у п.3.1 кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку. Відповідач вищезазначений договір підписав власноруч, тобто з умовами договору ознайомлений та попереджений про відповідальність у разі порушення умов договору. Крім того, таку відповідальність передбачено ст.36 Закону № 1533-1ІІ та п 2.1 Порядку професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних, затверджений наказом Міністерства соціальної політики України, міністерства освіти і науки України №318/655 від 13.05.2013 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 р. № 5067-VI, реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції припиняється у разі зайнятості особи. Згідно з ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 р. № 1533-ІІІ, застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.\~611\~ЦК України при порушенні зобовязання наступають правові наслідки встановлені договором. Частина 1 ст.\~81\~ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Оцінивши досліджені докази в цій частині, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні, обґрунтовані тому підлягають задоволенню у повному обсязі та стягненню з відповідача на користь позивача суму допомоги по безробіттю в розмірі 3687 гривень 43 копійок . Згідно положень ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У звязку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір в сумі 1600 гривень, слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved