Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про про стягнення збитків. У підтвердження своїх позовних вимог зазначає, що він отримав автотранспортний засіб, Toyota Runner 1991 року випуску, державний номер 06080АЕ, кольору темно-зелена перлина, універсал, JT111VND009006191, в користування від третьої особи Благодійний фонд «Сприяння безпеці дорожнього руху», шляхом передачі оригіналу свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорту). Позивач маючи у володінні автомобіль згідно абз.2 п.2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, вчинив правочин щодо укладення договору на зберігання автотранспорту на стоянці відповідача, тобто вчинив правочин з майном третьої особи. Вказаний правочин в подальшому був схвалений третьою особою шляхом видачі відповідного доручення позивачу від 01.03.2013. На підставі зазначеного договору на зберігання автотранспорту позивачу було надана перепустка №31 на право виїзду/в'їзду автомобіля [NUMBER], за адресою автостоянки: вул. Каруни, 2-А, м. Дніпро, завірену печаткою відповідача. Згідно з правилами на автостоянці відповідача, при в'їзді на автостоянку автомобіля, відповідачем видавалася особі перепустка, при виїзді з автостоянки особа здавала перепустку відповідачу. В період часу з 09.08.2015 по 10.08.2015 невідома особа, з території автостоянки ТОВ «КАМ», за адресою вул. Каруни, 2-А, м. Дніпро, заволоділа автомобілем Toyota Runner 1991 року випуску, державний номер 06080АЕ, кольору темно-зелена перлина, універсал, JT111VND009006191, що підтверджується витягом з кримінального провадження №12015040630001683 та листом про проведення досудового слідства. Вартість автомобіля Toyota Runner державний номер 06080АЕ згідно інформаційної довідки від 23.06.2016 №23/06/01-2016 виданої ПП «Центр судових експертиз» складає 113 836 грн. Позивач вважає, що оскільки поліція не знайшла викраденого автомобіля, а відповідач в результаті не вжиття усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі та/або грубої необережності допустив незаконне заволодіння транспортним засобом, настає обов'язок відповідача відшкодувати вартість, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 113 836 грн. вартості автотранспортного засобу Toyota Runner 1991 року випуску, державний номер 06080АЕ, кольору темно-зелена перлина, універсал, JT111VND009006191, прийнятого відповідачем на зберігання. В судове засідання представник позивача не зявився, підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи, про що надав письмову заяву. Представник відповідача до судового засідання не зявився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, отже зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Представник третьої особи до судового засідання не зявився, про дату та час слухання справи повідомлена належним чином, про причини не явки суду не повідомив. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] отримав автотранспортний засіб, Toyota Runner 1991 року випуску, державний номер 06080АЕ, кольору темно-зелена перлина, універсал, JT111VND009006191, в користування від третьої особи Благодійний фонд «Сприяння безпеці дорожнього руху», шляхом передачі оригіналу свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорту). Відповідно до п.1 ч.1 ст.395 Цивільного кодексу України, речовими правами на чуже майно є право володіння. Право володіння є майновим правом і підлягає захисту нарівні з іншими речовими правами. Позивач маючи у володінні автомобіль згідно абз.2 п.2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, вчинив правочин щодо укладення договору на зберігання автотранспорту на стоянці відповідача, тобто вчинив правочин з майном третьої особи. Вказаний правочин в подальшому був схвалений третьою особою шляхом видачі відповідного доручення позивачу від 01.03.2013. Відповідно до абз.2 п.12 Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 №115, володільцеві транспортного засобу, прийнятого на довготермінове зберігання, видається перепустка за встановленим зразком. Згідно п.13 Правил зберігання, дозвіл на тимчасове зберігання транспортного засобу видається черговим приймальником, а на довготермінове - уповноваженою посадовою особою автостоянки. Відповідно до п.14 Правил зберігання, володільцеві транспортного засобу, що користується послугами довготермінового зберігання, надається право на стоянку транспортного засобу в одному й тому ж місці. У разі потреби в зміні місця зберігання транспортного засобу, його переміщення провадиться за рішенням посадової особи, яка видала дозвіл на довготермінове зберігання. Пункт 16 Правил зберігання, встановлює, що на всіх автостоянках плата за тимчасове зберігання транспортного засобу справляється за передбачуваний термін зберігання, а за довготермінове - на умовах, передбачених у договорі зберігання транспортного засобу. Згідно п.22 Правил зберігання, транспортний засіб може бути виданий іншій особі за умови пред'явлення оформленого відповідно до законодавства доручення власника та перепустки чи документа, що посвідчує особу одержувача транспортного засобу Згідно п.21 Правил зберігання, транспортний засіб видається з автостоянки після здавання черговому приймальнику перепустки у разі його довготермінового зберігання чи пред'явлення квитанції (касового чека) про оплату - у разі тимчасового зберігання та після того, як одержувач розпишеться в журналі обліку щоденного та одноразового заїзду і виїзду транспортних засобів. Наступна постановка транспортного засобу на зберігання посвідчується відміткою і розписом чергового приймальника в цьому журналі. При цьому перепустка чи квитанція (касовий чек) повертається володільцеві транспортного засобу. Відповідно до п.23 Правил зберігання, у разі втрати перепустки чи квитанції (касового чека) транспортний засіб видається володільцеві на підставі його письмової заяви та документів, які посвідчують його особу і підтверджують права на приналежність транспортного засобу. Відомості про пред'явлені документи заносяться до журналу обліку транспортних засобів. Згідно з п.25 Правил зберігання, володілець транспортного засобу, який користується послугами автостоянки, зобов'язаний внести плату, одержати відповідну квитанцію (касовий чек) або перепустку. Перепустка №31 видана відповідачем перебуває у розпорядженні позивача, що підтверджує, що автомобіль перебував на автостоянці. Пункт 21 Правил зберігання, не вимагає від одержувача автотранспортного засобу отримувати квитанцію (касовий чек) та не вимагає від одержувача автотранспортного засобу розписуватися кожного разу у журналі обліку щоденного та одноразового заїзду і виїзду транспортних засобів, за наявності перепустки. Такий обов'язок лежить на поклажодавцеві тільки у випадку одноразового заїзду і виїзду транспортних засобів. Відповідач видав на позивача перепустку №31 на право виїзду/в'їзду автомобіля марки Toyota Runner, державний номер 06080АЕ, за адресою автостоянки: вул. Каруни, 2-А, м. Дніпро, завірену печаткою відповідача. Відповідно до ч.1 ст.977 Цивільного процесуального кодексу України, якщо зберігання автотранспортних засобів здійснюється суб'єктом підприємницької діяльності, такий договір є публічним. Згідно з правилами на автостоянці відповідача, при в'їзді на автостоянку автомобіля, відповідачем видавалася особі перепустка, при виїзді з автостоянки особа здавала перепустку відповідачу. Вказане правило відповідає абз.3 ч.2 ст.977 ЦК України, згідно якого прийняття автотранспортного засобу на зберігання посвідчується квитанцією (номером, жетоном). В період часу з 09.08.2015 по 10.08.2015 невідома особа, з території автостоянки ТОВ «КАМ», за адресою вул. Каруни, 2-А, м. Дніпро, заволоділа автомобілем Toyota Runner, державний номер 06080АЕ, що підтверджується витягом з кримінального провадження №12015040630001683 та листом про проведення досудового слідства. Перепустка №31 видана відповідачем перебуває у розпорядженні позивача, що підтверджує, перебування автомобіля на автостоянці. Згідно ч.1 ст.936 ЦК України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною, і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Частиною 1 ст.942 ЦК України встановлено, що зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.950 ЦК України, за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. Зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі після закінчення строку зберігання лише за наявності його умислу або грубої необережності. Пунктом 1 ч.1 ст.951 ЦК України, збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості; Вартість автомобіля Toyota Runner державний номер 06080АЕ згідно інформаційної довідки від 23.06.2016 №23/06/01-2016 виданої ПП «Центр судових експертиз» складає 113 836 грн. Розрахунок вартості автомобіля здійснено згідно «Бюлетня автотовароведа №88», видавництво якого здійснюється в електронному вигляді і який є офіційним періодичним додатком до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Мінюсту України, Фонду держмайна України від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованого Мінюстом України 04.08.2009 №724/16740. Враховуючи вище викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а тому вважає, що з товариства з обмеженою відповідальністю «КАМ» на користь [PERSON] підлягає стягненню вартість автотранспортного засобу Toyota Runner 1991 року випуску, державний номер 06080АЕ, коліру темно-зелена перлина, універсал, JT111VND009006191, прийнятого відповідачем на зберігання, в розмірі 113\~836,00грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1138,36грн.

Outcome: approved