Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності та стягнення орендної плати за користування майном, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.12.2014 року між ним та відповідачем було укладено Договір оренди приміщення кімнати [ADDRESS]. Актом приймання - передачі від 01.12.2014 р. ним було передано відповідачу вищезазначене майно. Згідно умов зазначеного договору відповідач в свою чергу зобов'язувався сплачувати до кожного першого числа наступного місяця орендну плату в розмірі 750 грн. в місяць. Відповідач, користуючись нерухомим вищевказаним майном, орендну плату не сплачує та станом на 01.02.2015 року має борг в сумі 1500 грн. Позивачем неодноразово в усній формі ставилось до відома відповідача про необхідність сплати заборгованості по орендній платі, однак відповідач залишає мої вимоги поза увагою. 02.02.2015 р. ним на адресу відповідача було направлено лист, в якому він повідомив про те, що в порушення вимог договору станом на 01.02.2015 року відповідач має борг по сплаті орендної плати за користування вищевказаним майно в сумі 1500 грн., на що відповідач направив на його адресу лист від 10.02.2014 р., в якому зазначив про необґрунтованість його вимог, так як право вимагати сплату орендної плати має лише власник, яким він не є на думку відповідача. Таким чином, відповідач не визнає його право власності на ціле вбудоване нежитлове приміщенні, що розташоване в будинку [ADDRESS], відмовляється від сплати орендної плати та продовжує користуватися майном, що змушує його звернутися до суду за захистом порушеного права з огляду на нижчевикладене. В 2004 році маючи у виділеній вищевказаній кімнаті балконі двері без відповідного дозволу він прибудував до будинку ганок зі сходами та з цього часу сім'я позивача висилилась з вищевказаної квартири, а він в свою чергу квартиру почав використовувати як нежитлове приміщення для здійснення адвокатської діяльності та надання інших послуг. На виконання рішення виконавчого комітету Долинської міської ради №83 від 18.04.2012 року ним було виготовлено проектну документацію та 20.08.2013 р. головним архітектором району Кузьменко В.Г. були погодженні містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки. 15.04.2013 року між ним та Долинською міською радою був укладений договір про встановлення строкового земельного сервітуту землі запасу житлової та громадської забудови, площею 0.0016 га., для обслуговування офісу по наданню юридичних та інших послуг населенню, яка розташована на проти бувшої квартири [ADDRESS]. На підставі вищевказаних документів ним було виготовлено технічний паспорт на ціле вбудоване нежитлове приміщення, що розташоване по вул.Нова, 106/1 в м.Долинська Кіровоградської області. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Вважає, що є достатньо підстав визнати за ним право власності на вищезазначене нерухоме майно, оскільки він більше десяти років добросовісно і відкрито користується та виготовив на нього відповідні технічні документи. Крім цього, просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті орендної плати за користування приміщенням у сумі 1500 грн. Відповідач в судове засідання не з»явився по невідомій причині, але на адресу суду він надіслав письмову заяву про розгляд справи без його участі, в задоволенні позовних вимог просить відмовити. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з насупних підстав. Згідно нотаріально посвідченого та зареєстрованого в органах БТІ договору дарування від 25.04.2003 року [PERSON] був власником трикімнатної квартири [ADDRESS] (а.с.7). Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 29.04.2004 року виділено [PERSON] відокремлену жилу кімнату під №3 згідно плану квартири площею 20.3 м.кв. з окремим виходом в тому числі шляхом переобладнання квартири за наявності відповідного дозволу (а.с.8). Згідно рішення виконавчого комітету Долинської міської ради від 18.04.2012 року, №83 [PERSON] було надано дозвіл на розроблення містобудівних умов та обмежень під вже реконструйоване вищевказане приміщення (а.с.9). Згідно акту обстеження території від 02.04.2012 року та плану прив'язки земельної ділянки, комісія вирішила, що територія може бути виділена під розташування переобладнання квартири [ADDRESS] (а.с.10-12). Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставі, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності , якщо це право не визнається іншою особою. Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) ч.1 ст.760 ЦК України. Згідно ч.1 ст.761 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В судовому засіданні встановлено, що позивач більше десяти років добросовісно і відкрито користується майном та виготовив на нього відповідні технічні документи, є достатньо підстав визнати за ним право власності на вищезазначене нерухоме майно. Суд вважає, що позов про визнання права власності та стягнення орендної плати за користування майном є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved