Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить суд розірвати шлюб з відповідачем, визначити місце проживання їх неповнолітньої дитини з батьком, з тих підстав, що сімейні відносини між сторонами не склалися, сім'я носить формальний характер, причинами розпаду сім'ї позивач вважає той факт, що сторони є різними за характером людьми між ними виникають постійні сварки через різні погляди на взаємовідносини; ведення спільного господарства та побуту, призводять до накопичування нетерпіння один до одного і в подальшому можуть негативно відобразитися на співвідносинах з дитиною, рідними та друзями, що призведе до втрати важливих стосунків. За час спільного проживання сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Відповідач надала до суду заяву, якою позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила розглянути позов за її відсутності. Позивач надав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути позов за його відсутності. Інші учасники справи у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце слухання справи сповіщались в установлений законом порядок, про причини неявки суд не повідомили Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 грудня 2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Одеси, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис за № 233. У сторін є неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини фактично припинені, подружні відносини сторони не підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного, а також єдність цілей та мети створення та існування спільної сім'ї. Сторони є різними за характером людьми, у них різні погляди на побутові питання, а також різні життєві позиції. Вжиті сторонами спроби до примирення виявилися безрезультатними, що не призвело до відновлення сім'ї. На примирення сторона не згодна, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сім'ї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін. Майнового спору та спору між сторонами судом не встановлено. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, а також інтересам неповнолітніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини сторін [PERSON], [INFO], суд вважає цю вимогу такою, що підлягає задоволенню з огляду на такі обставини. Відповідно до ч.1 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання малолітньої дитини визначається за згодою батьків. Під час розгляду справи судом не встановлено наявності спору в цій частині вимог. Місце проживання дитини, відповідно до наданих письмових заяв суду, сторонами визначено за місцем проживання його батька. Отже, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд має задовольнити позов у цій частині, визначити місце проживання неповнолітньої дитини за місцем проживання його батька, оскільки підтвердження відсутності спору у судовому засіданні не може бути підставою для відмови у наданні особі судового захисту, що існував на момент звернення до суду з названим позовом.

Outcome: approved