Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Піщанського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті його батька [PERSON] зіновія Архиповича, який помер 05 липня 2016 року, а саме: на земельну ділянку, розташовану на території [PERSON] сільської ради Піщанського району Вінницької області, площею 0,9980 га, вартістю 15 тисяч 529 гривень 73 копійки, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0500278002013, кадастровий номер земельної ділянки 0523281400:02:001:0603, дата державної реєстрації земельної ділянки 16 квітня 2013 року. А також просить поновити пропущений строк для звернення до суду та визнати його спадкоємцями за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після смерті його батька [PERSON], який помер 05 липня 2016 року. Позивач являється спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після [PERSON]., так як [PERSON] за життя було складено заповіт на користь позивача, що підтверджується заповітом складеного 04 травня 2011 року. При зверненні позивача до Піщанської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, йому було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а тому здійснити своє право на спадкування вищезазначеного майна він може лише в судовому порядку. Позивач [PERSON], в судове засідання не зявився, проте надав на адресу суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Піщанського району Вінницької області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, просить слухати справу у його відсутності. Оскільки, визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 05 липня 2016 року помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 367792. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка, розташовану на території [PERSON] сільської ради Піщанського району Вінницької області, площею 0,9980 га, вартістю 15 тисяч 529 гривень 73 копійки, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0500278002013, кадастровий номер земельної ділянки 0523281400:02:001:0603, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, дата державної реєстрації земельної ділянки 16 квітня 2013 року. Позивач являється спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після [PERSON]., так як [PERSON] за життя було складено заповіт на користь позивача, що підтверджується заповітом складеного 04 травня 2011 року. При зверненні позивача до Піщанської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, йому було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а тому здійснити своє право на спадкування вищезазначеного майна він може лише в судовому порядку. Зазначене підтверджується: постановою приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с.4), свідоцтвом про народження [PERSON] серії ІV-УР № 038953 (а.с.8) копією заповіта [PERSON] (а.с.9), свідоцтвом про смерть кірніцького З.А. (а.с.10), витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.11-13). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією із таких законних підстав набуття права власності на майно є спадкування. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст.ст.1216,1223, 1258, 1268 ЦК України, згідно з якими спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Частиною 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкодавців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. На підставі наведеного та

Outcome: approved