Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав, оскільки він, як батько, [PERSON], [INFO], ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина, ні словесно ні письмово не спілкується з хлопчиком, не цікавиться його життям, не проявляє ніякого батьківського піклування та не надає жодної матеріальної допомоги вже на протязі 16 років. З урахуванням викладеного, позивач вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав. В судовому засіданні позивач позов підтримав, наполягав на задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених в заяві. Пояснив, що з 2005 року на протязі 11 років, він проживав у цивільному шлюбі з [PERSON] На момент створення цивільної сім'ї у [PERSON] вже був син від першого шлюбу [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини, батьком був зазначений [PERSON], який визнав своє батьківство надавши дитині замість прізвища «[INFO]» своє прізвище «[INFO]», отримавши після цього відповідне свідоцтво про народження. Хлопчик з моменту створення сім'ї постійно проживав з ними. [INFO] року у них народилась донька [PERSON], батьками дитини вказані він та [PERSON] [INFO] року його цивільна дружина померла. Після смерті дружини, його донька [PERSON] та син дружини від першого шлюбу [PERSON] залишались проживати з ним. Проживають вони однією сім'єю, він постійно піклується про дітей, тому, що вважає, що вони обидва для нього рідні. [PERSON] з першого дня сумісного проживання називає його батьком, дівчинку [PERSON] вважає своєю рідною сестрою. На даний час [PERSON] навчається після 9-го класу у Державному вищому закладі «Одеський коледж транспортних технологій» не в чому не має потреби, оскільки має моральну та матеріальну підтримку. Свого рідного батька [PERSON] хлопчик зовсім не пам'ятає, не спілкується, разом не проживає, та ніяких відносин не підтримує. Відповідач взагалі самоусунувся від виховання своєї дитини, оскільки матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти. Така свідома поведінка відповідача, ще раз підтверджує його безвідповідальне ставлення до свого рідного сина. У разі, якби відповідач виявив хоча б маленький інтерес до долі та життя сина, він би йому в цьому не перешкоджав, але на жаль пройшло дуже багато часу для позивача діти самі найрідніші, він створив всі умови для їх проживання бажає продовжувати виховувати їх без участі відповідача [PERSON] Представник Органу опіки та піклування Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області [PERSON], підтримав позов [PERSON] про позбавлення батьківських прав та вважає, що [PERSON], має бути позбавлений батьківських прав щодо сина [PERSON], [INFO]. Підтримав висновок органу опіки та піклування районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO], за який комісія проголосувала одноголосно.(а.с.37). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Так, судом, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, надсилалися судові повістки про виклик до суду за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, однак, відповідно до повернутих поштових повідомлення вони повернулися без вручення, з позначкою «за зазначеною адресою не проживає». Відповідно до відповіді виконавчого комітету Роздільнянської районної ради від 07.02.2017 року на лист Роздільнянського районного суду Одеської області № 104/17 від 11.01.2017року(а.с.42;46) про неможливість сповіщення ними відповідача про день та час слухання справи, оскільки за зазначеною адресою він не проживає та відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України в цьому випадку вважається, що відповідач повідомлений належним чином.Жодних заяв, пояснень, заперечень на спростування доводів, викладених в позовній заяві, до суду від відповідача не надходило.(а.с.41;42;43-45;46). Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши позивача, представника третьої особи, свідків, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступних висновків. В силу п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, яка передбачає підстави позбавлення батьківських прав, зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Судом встановлено, що [INFO] року у [PERSON] народився син - [PERSON].(а.с.32-35). 09.01.2001року [PERSON] звернулась до відділу реєстрації актів громадського стану Роздільнянського районного управління юстиції в Одеській області з питання реєстрації дитини. Оскільки її цивільний чоловік [PERSON] вважав себе батьком дитини та дитина народилась у період перебування батька та мати у цивільному шлюбі, ним до РАЦС була надана заява про встановлення батьківства народженого [INFO] року [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про встановлення батьківства зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області на підставі актового запису №1 від 09.01.2001 року.(а.с.8). На підставі свідоцтва про встановлення батьківства було видане свідоцтво серії [NUMBER] про народження дитини [PERSON], який народився [INFO] року в м. Роздільна Одеської області. В графі батьки записані: Батько - [PERSON] (відповідач по справі); Мати - [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 2001 року зроблено відповідний запис № 1.(а.с.7). [PERSON] та [PERSON] в шлюбі не перебували. З 2005 року [PERSON] стала проживати з [PERSON] цивільним шлюбом. [INFO] року у [PERSON] та [PERSON] народилась сумісна дитина донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, в графі батьки зазначено: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.9). Судом встановлений факт, що матір'ю дітей [PERSON] та [PERSON], являється [PERSON]. З моменту проживання [PERSON] та [PERSON], у цивільному шлюбі, тобто з 2005 року вони разом вели спільне господарство, діти проживали разом з ними, вони піклувались про них, дбали про їх духовний та матеріальний стан. [INFO] року [PERSON] у віці 33 роки померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що складено відповідний актовий запис №610.(а.с.22). Після смерті [PERSON], діти залишились проживати з [PERSON], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Роздільнянької районної ради за №2448 від 16.11.2016 року, (а.с.11), дитина [PERSON], дуже прихильний до [PERSON], вважає його та називає своїм батьком. [PERSON], навчався в загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №2 в м. Роздільна до 9-го класу, зарекомендував себе доброзичливим, чуйним, не конфліктним, його вихованням завжди займалась покійна матір, рідний батько ніколи до школи не з'являвся, матеріально сім'ю не підтримував та не брав участі у виховання сина.(а.с.17). Закінчивши 9 (дев'ять) класів вступив до Державного вищого закладу «Одеській коледж транспортних технологій» де навчається там зараз, що підтверджується довідкою Державного вищого закладу «Одеській коледж транспортних технологій» за №381 від 18.10.2016 року, де в.о.директором Т.М.Бердичевською зазначено, що [PERSON], батько студента групи АС - 21 [PERSON], протягом всього навчання сина, жодного разу не з'явився до коледжу, не проявляв ніякого інтересу до успішності сина.(а.с.14). Позивач стверджував, що відповідач [PERSON] проживає окремо, його місце проживання нікому не відомо, з сином не спілкується з 2005 року, матеріальної допомоги на його утримання не надає, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, взагалі самоусунувся від виховання своєї дитини. Вищезазначене побудило позивача [PERSON], звернутись до Роздільнянської районної державної адміністрації з заявою про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до його сина [PERSON] [INFO] року позивач отримав висновок Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO].(а.с.12). Згідно акту обстеження житлово - побутових умов місця проживання сім'ї позивача за адресою по [ADDRESS] від 06.10.2016 року складеного начальником відділу з питань соціального захисту дітей та профілактики порушень служби у справах дітей слідує, що умови проживання дітей задовільні.(а.с.49-50). Позитивні характеристики на позивача, які свідчать про те, що позивач проживає разом з донькою та пасинком, чоловік займається окрім виховання свої рідної доньки, вихованням сина [PERSON] від першого шлюбу [PERSON], який знаходиться на його утриманні, працює, ним створені всі необхідні умови для проживання дітей, відповідальний батько та добрий господар. (а.с.18;20;21); В судовому засіданні свідок [PERSON], суду пояснив, що позивач по справі [PERSON], приходиться йому вітчимом. Але, скільки він себе пам'ятає завжди вважав своїм батьком [PERSON] Рідного батька ніколи не бачив, намагався вияснити у рідні зі сторони рідного батька, інформацію про місце його знаходження, але ніхто не знає де він, вважають, що він міг виїхати до іншої держави. [PERSON], дуже добре до нього ставиться, допомагає йому матеріально, він залюбки з батьком спілкується любить його, на його думку також потрібно позбавити батьківських прав [PERSON] В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона являється сусідкою сім'ї [PERSON] На її пам'ять [PERSON] проживала з [PERSON] недовго, у них народився син [PERSON], після чого десь в 2005 році вона зійшлась з [PERSON] якому вона народила доньку [PERSON], прожили вони 11 років, в 2016 році [PERSON] померла. Приблизно за 15 років рідний батько ні разу до сина не з'являвся, ніякої допомоги не надавав, при житті [PERSON] діти доглядались нею та [PERSON], а після її смерті за дітьми піклується [PERSON], він їх дуже любить і вважає себе батьком [PERSON]. Отже, своїми діями, відповідач свідомо порушує свої зобов'язання закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме: Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України. В принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 вищеназваного Закону вказано, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею. При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою що відповідач, свідомо не виконує своїх обов'язків по вихованню дитини - неповнолітнього [PERSON], [INFO], не спілкується з ним, хоча перешкод в спілкуванні йому з дитиною ніхто не чинив і не чинить. Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 - ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку - виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено виходячи з поведінки відповідача, не дивлячись на те, що перешкод у спілкуванні з дитиною йому ніхто не чинив і не чинить. Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, суд вважає можливим задовольнити позов і позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Згідно положень ст. 214 ч.1 п.6 ЦПК України під час ухвалення рішення судом суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Позивачем вимоги щодо стягнення на його користь з відповідача сплаченого ним судового збору не заявлялося.

Outcome: approved