Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогами стягнути на користь [PERSON] з відповідача [PERSON] грошові кошти, передані йому в якості авансу, у розмірі 14 200 грн. Позов мотивовано тим, що 18.09.2017року між позивачем замовником та відповідачем підрядником було укладено договір підряду на виготовлення меблів ( шафа- купе , ліжко , матрац та дві при ліжкові тумбочки ) на загальну суму 19 200 грн., яка включає вартість матеріалу. На підтвердження укладеного договору 18.09.2017 року було складено розписку про отримання відповідачем коштів у сумі 14 200 грн. для закупівлі необхідного матеріалу з метою виготовлення відповідних меблів. За договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконати роботу (ч.1 ст.837 ЦК України). Позивач повідомляє, що в даній розписці передбачено строк виконання робіт за договором два місяці з моменту отримання коштів, як авансу в якості попередньої оплати за даним договором, яка включає оплату 100% вартості матеріалу для виготовлення відповідного замовлення. Про попередню оплату в такому розмірі, строки виготовлення та остаточне визначення з замовленням погоджено сторонами до фактичної сплати авансу. Відповідно до розписки від 18.09.2017 року, відповідач взяв на себе зобовязання виконати роботи у чітко визначений строк, у разі невиконання робіт у вказаний термін по виготовленню меблів, відповідач зобовязується повернути сплачені кошти або матеріал в повному обсязі. На даний час зобовязання відповідачем не виконано, в досудовому порядку питання врегулювати не вдалось. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач надав до суду заяву про визнання позову. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що позивачем замовником та відповідачем підрядником було укладено договір підряду на виготовлення меблів ( шафа- купе , ліжко , матрац та дві при ліжкові тумбочки ) на загальну суму 19 200 грн. ( девятнадцять тисяч двісті), яка включає вартість матеріалу. На підтвердження укладеного договору 18.09.2017 року було складено розписку про отримання відповідачем коштів у сумі 14 200 грн. для закупівлі необхідного матеріалу з метою виготовлення відповідних меблів. За договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконати роботу (ч.1 ст.837 ЦК України). (а.с.6-6-а) Ціна позову підтверджена матеріалами справи. ( а.с. 6) Відповідно до ст.ст. 15 та 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. ст. 570 ЦК України визначено, що у разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. Ст.570 ЦК України визначено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Ст.571 визначено, що правові наслідки порушення або припинення зобов'язання, забезпеченого завдатком Якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора.Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а ч.1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Ст. 840 ЦК України передбачено, що якщо робота виконується частково або в повному обсязі з матеріалу замовника, підрядник відповідає за неправильне використання цього матеріалу. Підрядник зобов'язаний надати замовникові звіт про використання матеріалу та повернути його залишок. Якщо робота виконується з матеріалу замовника, у договорі підряду мають бути встановлені норми витрат матеріалу, строки повернення його залишку та основних відходів, а також відповідальність підрядника за невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків. Підрядник відповідає за невиконання або неналежне виконання роботи, спричинене недоліками матеріалу, наданого замовником, якщо не доведе, що ці недоліки не могли бути ним виявлені при належному прийманні матеріалу. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141ЦПК України суд враховуючи те, що при поданні позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 704,80 гривень, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved