Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 10 серпня 2017 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10026/026 філії - ГУ по м. Києву та Київській області та [PERSON] було укладено Договір про Споживчий кредит № 44_026. Згідно пунктів 2.2, 2.3 Кредитного договору Кредит надається в загальному розмірі 4500 грн. 00 к. на строк 24 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 09.08.2019 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього Договору. Кредит надається на споживчі цілі. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим, станом на 20 квітня 2018 року у нього перед позивачем виникла заборгованість в сумі 3981, 01 грн. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості в розмірі 3981, 01 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 07 серпня 2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачу був встановлений п'ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач відзив не подав. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження сторони в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 10.08.2017 року між ПАТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит № 44_026, на підставі якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 4500,00 грн. на строк 24 місяці з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 09 серпня 2019 року та зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 56% річних. (а. с. 12 - 12 зворот.) Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів. В свою чергу, [PERSON] скористався кредитними коштами та свої зобов'язання за договором № 44_026 від 10 серпня 2017 року належним чином не виконав. Згідно з п. п. 3.2.1, 3.3.3 Договору, Банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Позичальник зобов'язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 187,50 грн. та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно, до 15 числа місяця наступного за звітним, починаючи з вересня 2017 року. Згідно п. п. 8.3. Договору, за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплаті процентів за користування кредитом, комісійної винагороди, позичальник зобов'язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу. Згідно п. 4.3 Договору, позичальник зобов'язався належним чином виконувати всі умови Договору та взяті на себе цим Договором зобов'язання, у строки, обумовлені цим Договором повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов'язання за цим Договором, а у випадку порушення умов цього Договору, достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в Договорі, а також відшкодувати Банку в повному обсязі збитки. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON], відповідно до розрахунку його заборгованості перед позивачем, станом на 20 квітня 2018 року становить 3981 грн., з яких: 3375,12 грн. - заборгованість по сумі прострочених чергових платежів за кредитом, 507, 88 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті прострочених відсотків за користуванням кредитом; 24, 88 грн. - заборгованість по сумі пені за несвоєчасну сплату основних платежів за кредитом; 29, 95 грн. - заборгованість по сумі пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом; 15, 97 грн. - заборгованість по загальній сумі інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам із серпня 2017 року по травень 2018 року; 4, 01 грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум по кредиту із серпня 2017 року по травень 2018 року; 4, 95 - 3% річних від прострочених сум по відсоткам із серпня 2017 року по травень 2018 року. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушив умови договору № 44_026 від 10 серпня 2017 року, а тому з нього слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 3981 грн. 01 к. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 к. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved