Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадщину, посилаючись на те, що [INFO] року у м. Острогожськ Воронезької області Російської Федерації померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на 9/20 частин житлового будинку в селищі Борова Фастівського району Київської області. Право на спадкування за законом одержав позивач, як спадкоємець першої черги. В шестимісячний термін він звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса за останнім місцем проживання спадкодавця, але нотаріус роз'яснив, що за Свідоцтвом необхідно звернутися до нотаріуса за місцем знаходження нерухомого майна. Державний нотаріус Фастівської районної державної контори також відмовив у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкова справа відкрита в Російській Федерації. Враховуючи викладене, позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, посилаючись на вищевказані обставини. Відповідач в судове засідання не з»явився, але надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року у м. Острогожськ Воронезької області Російської Федерації померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на 9/20 частин житлового будинку [ADDRESS] Фастівського району Київської області, що належали померлій на підставі договору дарування від 09.04.1996 року. Спадкодавець заповіт не складала, а тому відповідно до ст. 1261 ЦК України право на спадкування за законом одержав позивач- син спадкодавця, як спадкоємець першої черги. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. В установлений законом шестимісячний термін [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори Острогожського району Воронезької області. Нотаріус Міхіна Л.О., яка прийняла заяву, роз»яснила позивачеві, що для отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом йому необхідно звернутися до нотаріальної контори за місцем знаходження нерухомого майна, а саме до Фастівської районної державної нотаріальної контори. З метою реалізації свого права на спадщину позивач звернувся з заявою до державного нотаріуса Фастівської районної державної нотаріальної контори і останній письмово повідомив позивача про те, що спадкова справа після смерті [PERSON] відсутня і заповіт від імені вищезазначеної громадянки не посвідчувався. Нотаріус роз'яснила право на звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку. В силу приписів ст. ст. 1261, 1268, 1269 ЦК України позивач вважається таким, що прийняв спадщину, а реалізувати своє право спадкування частини будинку він не може, так як нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори йому обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на вказану спадщину відповідно до вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду № 7 від 30.05.08 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п.3.1 Листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Враховуючи положення цивільного законодавства та роз'яснення ВССУ, викладені в листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.13, [PERSON] за життя набула у власність 9/20 частин житлового будинку [ADDRESS] Фастівського району, але спадкова справа після її смерті відкрита на території Російської Федерації, а спадкове майно розташоване на території України. Вказана обставина позбавляє можливості позивача оформити спадщину після смерті матері у нотаріуса, але не позбавляє його права на спадкування. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В силу приписів п.2 ст. 45 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (далі Конвенція) право спадкування нерухомого майна визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої знаходиться це майно. В даному випадку - законодавством України. Відповідно до ст. 38 Конвенції право власності на нерухоме майно визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої знаходиться нерухоме майно. Стаття. 48 Конвенції визначає, що провадження по справах про спадкування нерухомого майна компетентні вести установи Договірної Сторони, на території якої знаходиться майно. Положення статті застосовуються також при розгляді спорів, що виникають у зв'язку з провадженням по справах про спадщину. Позовні вимоги підтверджуються письмовими доказами, а саме: свідоцтвом про смерть [PERSON], копія якого завірена 05.08.2013 року нотаріусом Міхіною Л.О., довіреністю від 01.03.2013 року, договором дарування частини будинку, технічним паспортом на будинок, довідкою Фастівського МБТІ, зведеним актом вартості домоволодіння, свідоцтвом про народження позивача, заявою до нотаріуса, листом нотаріуса, витягами зі Спадкового реєстру. Суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем [PERSON] права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом після [PERSON], яка померла [INFO] року. Враховуючи викладене,

Outcome: approved