Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай), вказуючи на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай), яку фактично прийняв її син (батько позивача) [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав, оскільки помер [INFO] . Позивач прийняв спадщину після смерті батька. Оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) було втрачено, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. У підготовче судове засідання сторони не з`явились, проте позивач у позові просить розглянути справу без його участі. Позов підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача надав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов визнають повністю. Відзив на позов не надіслали. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення, зокрема у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який фактично прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] згідно ст. 549 ЦК УРСР, але не оформив своїх спадкових прав. Згідно довідки виданої відділом у Коропському районі Головного Управління Держгеокадастру у Чернігівській області в книзі реєстрації сертифікатів по колишньому КСП «Вольниця» є запис про те, що на гр. [PERSON] зареєстровано 31.07.1996 року сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧН номер 0146337 (реєстраційний номер 215). Площа в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) 2,64 га. Нормативно-грошова оцінка земельної частки (паю) по колишньому КСП «Вольниця» становить 56942,46 грн. Державний акт на право власності на землю гр. [PERSON] не виготовлявся. Про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0146337 було розміщено оголошення в газеті. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 44/2019 спадкоємцем майна померлого [PERSON] є син [PERSON] , який прийняв спадщину. Проте, нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право спадкодавця на земельну частку (пай). Відповідно до пункту 1\~Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості), згідно з пунктом 5 цього ж\~указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved