Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В позовній заяві зазначив, що з відповідачкою перебував у шлюбі з 04.08.2006р. по 24.10.2010р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], 03.09.2007р.н, який проживає з відповідачкою. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2010р., з позивача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 03.09.2007р.н., у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно. 18.05.2013р. позивач зареєстрував шлюб в Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції з [PERSON]. 16.08.2014р.. та у них народилася донька, [PERSON]. На теперішній час його дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому його матеріальний стан змінився, оскільки він має на утриманні ще одну дитину, яка також потребує належного забезпечення. Його дружина не працює, отримує соціальну допомогу від держави, його дохід в сімї є основним.. У звязку з чим, що матеріальний стан позивача суттєво погіршився, він не має можливості сплачувати аліменти розмірі.1/4 частини заробітку, та просить суд зменшити розмір аліментів до 1/7 частини щомісяця до досягнення сином повноліття. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка позов не визнала, проти його задоволення заперечує, надала обґрунтування своїх заперечень та пояснила суду, що їх з позивачем син з кожним роком потребує збільшення додаткових витрат на виховання, позивач ніякої участі у вихованні не приймає. Крім того, у звязку з погіршенням стану здоровя дитини, його потреби на вітамінізоване харчування, оздоровлення, профілактичне лікування, придбання одягу, взуття, навчання лише збільшуються, тому вона вважає необґрунтованою вимогу позивача про зменшення розміру аліментів до 1/7 частини його заробітку. З наданих в обґрунтування своїх позовних вимог документів, вбачається, що він має статки продовжувати утримувати їх спільну дитину аліментами в розмірі ? частини. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав:. Відповідно до ст.3 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності зі ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. 14.04.2011р. шлюб між ними був розірваний Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, а/з №7, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія 1-ЖС №087133 від 12.01.2012р. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], 03.09.2007р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження Серія 1-ЖС №067916 від 11.09.2007р. Згідно рішення Ленінського районного суду від 13.05.2010р., з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], 03.09.2007р.н., у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.03.2010р. до повноліття дитини. 18.05.2013р. позивач зареєстрував шлюб в Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції з [PERSON] (до шлюбу - Бегляк) [PERSON], а/з №149. 16.08.2014р. у них народилася донька - [PERSON].. Відповідно до довідки, виданої ПАТ «Запорізький абразивний комбінат» №364 від 13.11.2015р., позивач [PERSON] працює на посаді заступника начальника цеху №2 у ПАТ «Запорізький абразивний комбінат» та має нараховану заробітну плату за 2015 рік у розмірі 53443,15 грн. Згідно наказу ТОВ «Аптека Магнолія» №24/10 від [PERSON] перебуває у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку з 24.10.2014р. по 16.08.2017р., та отримує соціальну допомогу в УПСЗН Орджонікідзевського району в розмірі 860грн., що підтверджується довідкою №13445 від 13.11.2015р. Згідно довідки №1 від 11.01.2016р. відповідачка [PERSON] працює з 15.11.2005р. на посаді товарознавця у ТОВ «АСТРА-Д» та має нараховану заробітну плату за 2015р. у розмірі 13516,12грн., інших джерел доходу не має, мешкає одна з сином, витрачаючи на прожиття свою зарплату та аліменти позивача. Згідно медичної картки спільної дитини сторін -[PERSON], по медичним показникам, та призначенням лікаря-педіатра, відповідачкою витрачено на лікування дитини 2798,42грн., що підтверджується копіями чеків аптек на придбання ліків для їх спільного сина, наданих відповідачкою суду. Рішенням Ленінського райсуду м. Запоріжжя №2-334/995 від 26.03.2015р. позивачу [PERSON] було відмовлено в задоволенні аналогічного позову про зменшення розміру аліментів на утримання їх спільного з відповідачкою сина [PERSON] 03.09.2007р.н. У судовому засіданні позивач підтвердив, що після ухвалення зазначеного рішення суду, в його родині нічого не змінилося, зменшилася лише його заробітна плата. В обґрунтування позовних вимог, щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що у нього на утриманні перебуває дружина та малолітня дочка 16.08.2014р.н., в обґрунтування чого надав довідку ЦОА №20336 від 17.12.2015р. про те що його донька зареєстрована разом з ним за адресою вул. Матросова 25/51 в м. Запоріжжя. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено, або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них та в інших випадках, передбачених законом. Суд вважає, що виходячи із засад ст.192 СК України, не можливо вважати погіршенням матеріального становища позивача його повторне одруження та народження другої дитини, в звязку із народженням якої, державою передбачено виплату одноразової допомоги та виплати щомісячної допомоги до досягнення дитиною трирічного віку. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016рік», розмір прожиткового мінімуму з 01.01.2016р. на дітей віком від 6 років до 18 років становить 1455 гривень, з о1.05.2016р. 1531грн. з 01.12.2016р. - 1637гривень. Отже аналізуючи надані сторонами докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень, враховуючи матеріальний, сімейний стан сторін, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факту наявності підстав для зменшення розміру аліментів, в звязку з чим в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed