Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування в порядку регресу матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 22 травня 2013 року між ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» та відповідачем було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом № АВ/4409721, на підставі якого ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» взяло на себе зобов`язання відшкодувати нанесену шкоду третім особам під час експлуатації водієм транспортного засобу марки «Ford Tranzit Connect» державний номерний знак [NUMBER] . 19 червня 2013 року по вул. Головній, в с. Магала Новоселицького району відбулося ДТП за участі вказаного автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Mercedes-Benz 212» держаний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] і автомобіля марки «Mercedes-Benz 208D» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] .. Відповідно до вироку Новоселицького районного суду Чернівецької області від 18 грудня 2013 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України. На підставі досягнутих взаємних домовленостей між ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» та потерпілими було погоджено страхове відшкодування в розмірі 20993 гривні 30 копійок [PERSON] за ремонт автомобіля та страхове відшкодування [PERSON] в розмірі 31951 гривні за ремонт автомобіля, також в розмірі 4944 гривні 40 копійок за шкоду спричинену здоров`ю, яке було відшкодовано товариством останнім. Оскільки, відповідач на момент настання страхового випадку, тобто дорожньо-транспортної пригоди керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та в послідуючому не повернув товариству відшкодовані потерпілим грошові кошти, просив стягнути з відповідача на користь позивача в порядку регресу понесені матеріальні збитки та судові витрати по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. За змістом ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи, суд з власної ініціативи викликав сторони в судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, направивши на адресу суду заяву, в якій просив задовольнити позовні вимоги та розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності та відмовити у позові за пропуском строку позовної давності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 18 грудня 2013 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, а саме в тому, що 19 червня 2013 року приблизно о 14 годині 10 хвилин [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Ford Tranzit Connect» державний номерний знак [NUMBER] та рухаючись по вул. Головній в с. Магала Новоселицького району, зі сторони м. Чернівці в напрямку с. Недобоївці Хотинського району грубо порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 2.9, 10.1, 12.4 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого не впорався з керуванням, частково виїхав на зустрічну смугу, де допустив зіткнення із зустрічним мікроавтобусом марки «Mercedes-Benz 212» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням громадянина [PERSON] , а після цього повністю виїхавши на зустрічну смугу руху, допустив лобове зіткнення із зустрічним мікроавтобусом марки «Mercedes-Benz 208 D» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням громадянина [PERSON] , в результаті зіткнення даних транспортних засобів потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я. 22 травня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів посвідчений полісом № АВ/4409721, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання відшкодувати нанесену шкоду третім особам під час експлуатації водієм транспортного засобу марки «Ford Tranzit Connect» державний номерний знак [NUMBER] . Із заяви на виплату матеріального збитку від 20 червня 2013 року вбачається, що [PERSON] звернувся до позивача з вимогою про виплату страхового відшкодування матеріальної шкоди, яка була заподіяна у результаті ДТП згідно полісу страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно висновку експерта № 74Е/13 від 01 липня 2013 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіля марки «Mercedes-Benz 208 D» державний номерний знак [NUMBER] становить 115011 гривень 51 копійка. Ринкова вартість вказаного автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди складає 43467 гривень. На підставі досягнутих взаємних домовленостей між ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» та [PERSON] було погоджено страхове відшкодування в розмірі 31951 гривні, яке було відшкодовано товариством останньому, що підтверджується платіжними дорученнями за № 18732 від 18 листопада 2015 року, № 18783 від 19 листопада 2015 року, № 18899 від 23 листопада 2015 року, № 18990 від 25 листопада 2015 року, № 19051 від 26 листопада 2015 року, № 19175 від 30 листопада 2015 року, також в розмірі 4944 гривні 40 копійок за шкоду спричинену здоров`ю, що підтверджується платіжним дорученням за № 18989 від 25 листопада 2015 року. Із заяви на виплату матеріального збитку від 20 червня 2013 року вбачається, що [PERSON] звернувся до позивача з вимогою про виплату страхового відшкодування матеріальної шкоди, яка була заподіяна у результаті ДТП згідно полісу страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно висновку експерта № 75Е/13 від 02 липня 2013 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіля марки «Mercedes-Benz 212» державний номерний знак [NUMBER] становить 38331 гривню 24 копійки. Ринкова вартість вказаного автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди складає 23518 гривень. На підставі досягнутих взаємних домовленостей між ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» та [PERSON] було погоджено страхове відшкодування в розмірі 20993 гривні 30 копійок, яке було відшкодовано товариством останньому, що підтверджується платіжними дорученнями за № 19934 від 18 грудня 2015 року, № 20033 від 21 грудня 2015 року, № 20093 від 22 грудня 2015 року. Відповідно до ст. 15 ЦК України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернувся до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, а згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку встановленому законодавством. За змістом підпункту «а» п. 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Приймаючи до уваги, що на спірні правовідносини поширюється дія ст. 1191 ЦК України та позивач має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача про відшкодування понесених матеріальних збитків на страхові виплати [PERSON] та [PERSON] в загальній сумі 57888 гривень 70 копійок, то cуд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору. Посилання відповідача на пропуск позивачем строку позивної давності суд вважає безпідставним виходячи з наступного. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). Первісне (основне) деліктне зобов`язання та зобов`язання, що виникло з регресної вимоги, не можуть виникати та існувати одночасно. Спеціальний Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. За змістом цього Закону страхове відшкодування, яке за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страховик виплатив третій особі, а не своєму страхувальнику, є одночасно й відшкодуванням шкоди третій особі (потерпілому) в деліктному зобов`язанні, оскільки страховик у договірних правовідносинах обов`язкового страхування відповідальності є одночасно боржником у цьому деліктному зобов`язанні. Отже, з урахуванням зазначеного та з огляду на положення частини шостої статті 261 ЦК України моментом початку позовної давності для регресної вимоги страховика в правовідносинах буде день виконання основного зобов`язання і фактично день припинення цього зобов`язання належним виконанням - день проведення страховиком виплати страхового відшкодування третій особі (потерпілому в деліктному зобов`язанні). У даній справі основне зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/4409721 від 22 травня 2013 року позивач виконав повністю 22 грудня 2015 року, що підтверджується останнім платежем за квитанцією № 20093, а згідно з відбитком штемпеля відділення поштового зв`язку з позовом він звернувся до суду 30 листопада 2018 року, тобто у межах трирічного строку, встановленого частиною шостою статті 261 ЦК України, оскільки визначений законом трирічний строк позовної давності тривав для нього до 22 грудня 2018 року. На підставі ст.ст. 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст.ст. 29, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

Outcome: approved