Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на такі обставини. 30.05.2008 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № DNY0GK0000000002, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 83 527,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.05.2018 року. Відповідно до умов укладеного договору відповідач зобов'язався щомісяця сплачувати кредит, нараховані відсотки за користування кредитними коштами, комісії, а у разі неналежного виконання зобов'язань передбачено нарахування та сплата штрафних санкцій. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами було укладено договір іпотеки від 30.05.2008 року згідно умов якого відповідач передав в іпотеку банку житловий будинок загальною площею 55,00 кв.м., житловою площею 27,60 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить йому на праві приватної власності. У порушення закону та умов договору [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 29.05.2012 року утворилась заборгованість в сумі 244 308 грн. 20 коп., що складається: - 84 478,41 грн. - заборгованість за кредитом; - 62 915,51 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 11 988,71 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 73 053,75 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 11 621,82 грн. - штраф (процентна складова). Просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки (будинок та земельну ділянку) шляхом продажу вказаного майна з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу предмету іпотеки, а також стягнути з відповідача судові витрати. Крім того, позивачем заявлені вимоги про виселення [PERSON] та інших осіб, які зареєстровані або проживають у спірному житловому будинку, зі зняттям з реєстраційного обліку. Ухвалою від 19.12.2013 року до участі у розгляді справи в якості третьої особи залучено Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області. У судове засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.147). [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Від ГУ ДМС України у Дніпропетровській області у судове засідання надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника (а.с.138-139). За заявою позивача суд розглядає справу в порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства у встановлений строк. Відповідно до ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. У судовому засіданні встановлено, що 30.05.2008 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № DNY0GK0000000002, згідно якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 94 802,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.05.2018 року (а.с.11-16). Відповідно до умов укладеного договору відповідач зобов'язався щомісяця сплачувати кредит, нараховані відсотки за користування кредитними коштами, комісії, а у разі неналежного виконання зобов'язань передбачено нарахування та сплата штрафних санкцій. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір іпотеки № DNY0GK0000000002 від 30.05.2008 року згідно умов якого відповідач передав в іпотеку банку житловий будинок загальною площею 55,00 кв.м., житловою площею 27,60 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить йому на праві приватної власності. Сторонами обумовлено ціну предмета іпотеки в 145 500 грн. (а.с.17-19). Відповідно до умов договору сторони зареєстрували іпотеку та заставну в державному реєстрі іпотек (а.с.20-22). У порушення закону та умов договору [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 29.05.2012 року утворилась заборгованість в сумі 244 308 грн. 20 коп., що складається: - 84 478,41 грн. - заборгованість за кредитом; - 62 915,51 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 11 988,71 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 73 053,75 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 11 621,82 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.7-8). За змістом ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Частиною 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Позивач скористався своїм правом звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом подання до суду цієї позовної заяви. При цьому рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки: або шляхом проведення прилюдних торгів, або шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця (ч.5 ст. 38 Закону України «Про іпотеку»). Крім того, договір іпотеки від 30.05.2008 року містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки з укладенням банком від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань, згідно вимог договору іпотеки, позивачем було направлено на адресу відповідача письмове повідомлення про погашення заборгованості (вих.№30.1.0..0/2-302 від 26.03.2012 року), що було залишене без задоволення (а.с.9-10). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача в частині звернення стягнення на предмет іпотеки з наданням банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу предмету іпотеки є правомірними та підлягають задоволенню. У відповідності до приписів ст. 6 Закону України «Про іпотеку», якщо будівля (споруда), що передається в іпотеку, розташована на земельній ділянці, яка належить іпотекодавцю на праві власності, така будівля (споруда) підлягає передачі в іпотеку разом із земельною ділянкою, на якій вона розташована. Якщо ця земельна ділянка належить іншій особі та була передана іпотекодавцю в оренду (користування), після звернення стягнення на будівлі (споруди) їх новий власник набуває права і обов'язки, які мав іпотекодавець за правочином, яким встановлено умови оренди цієї земельної ділянки (користування нею). Відповідно до умов договору іпотеки, земельна ділянка, на якій розташоване спірне домоволодіння, на дату укладання спірного договору знаходилась у користуванні іпотекодавця ([PERSON]). Доказів того, що за відповідачем зареєстровано право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] позивачем не надано. Таким чином, позовні вимоги в частині звернення стягнення на вказану земельну ділянку є безпідставними. Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині зняття з реєстраційного обліку відповідача зі спірного будинку, оскільки згідно СГІРФО [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.30). Відповідно до вимог статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-ІУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду. Відповідно до довідки квартального комітету від 27.02.2014 року в спірному будинку ніхто не проживає (а.с.145), а тому вимоги в частині виселення відповідача є необгрунтованими та задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на те, що позивач своїм правом уточнити позов та залучити до участі у справі співвідповідачів не скористався, вимоги про виселення та зняття з реєстраційного обліку інших, окрім [PERSON], осіб задоволенню не підлягають. Крім того, згідно довідки квартального комітету інші особи в будинку не зареєстровані (а.с.145). На підставі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 443 грн. 08 коп. (а. с.2). На підставі викладеного та

Outcome: partial