overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому пояснила, що з 20.09.2014 року перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 420. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, постійні сварки. Позивач подальше сумісне життя та збереження сімї вважає неможливим. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про підтримання позовних вимог, просить суд позов задовольнити та розірвати між сторонами шлюб, розглядати справу без її присутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, у відповідності до ст. 110 СК України, яка передбачає можливість предявлення одним з подружжя позову про розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки родина фактично розпалася й подальше збереження шлюбу неможливо, тому як буде суперечити інтересам сторін та неповнолітньої дитини. Згідно ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому пояснила, що з 21.08.2009 року перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 633. Від даного шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. З липня 2014 року фактичні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. Позивач подальше сумісне життя та збереження сімї вважає неможливим. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просить суд про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти розгляду справи заочно не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час і місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку, в звязку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, у відповідності до ст. 110 СК України, яка передбачає можливість предявлення одним з подружжя позову про розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки родина фактично розпалася й подальше збереження шлюбу неможливо, тому як буде суперечити інтересам сторін, їх дитини. Згідно ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому пояснила, що з 22.06.2002 року перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 447. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З жовтня 2015 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, постійні сварки. Вони проживають окремо. Позивач подальше сумісне життя та збереження сімї вважає неможливим. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про підтримання позовних вимог, просить суд позов задовольнити та розірвати між сторонами шлюб, розглядати справу без її присутності, не заперечує проти розгляду справи заочно. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, в звязку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, у відповідності до ст. 110 СК України, яка передбачає можливість предявлення одним з подружжя позову про розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки родина фактично розпалася й подальше збереження шлюбу неможливо, тому як буде суперечити інтересам сторін та неповнолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому пояснила, що з 22.12.2007 року перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1257. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, постійні сварки. Позивач подальше сумісне життя та збереження сімї вважає неможливим. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про підтримання позовних вимог, просить суд позов задовольнити та розірвати між сторонами шлюб, розглядати справу без її присутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, у відповідності до ст. 110 СК України, яка передбачає можливість предявлення одним з подружжя позову про розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки родина фактично розпалася й подальше збереження шлюбу неможливо, тому як буде суперечити інтересам сторін та неповнолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому пояснила, що з 24.09.2011 року перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 438. Від даного шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Фактичні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. Позивач подальше сумісне життя та збереження сімї вважає неможливим. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить суд про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти розгляду справи заочно не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилася, надав до суду заяву, в якій позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову та розірвання шлюбу, просить суд розглядати справу без її участі. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, у відповідності до ст. 110 СК України, яка передбачає можливість предявлення одним з подружжя позову про розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки родина фактично розпалася й подальше збереження шлюбу неможливо, тому як буде суперечити інтересам сторін, їх дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у 1987 році матір'ю позивача - [PERSON] та бабусею позивача - [PERSON] було отримано для проживання квартиру [ADDRESS] (надалі - Квартира), згідно ордеру № 163 від 17.11.1987 року. В наступному мати [PERSON] переїхала для проживання до іншої квартири та, відповідно, знялася з реєстрації, а бабуся [PERSON] померла у 2010 році. На даний час в Квартирі зареєстровано дві особи - [PERSON] (надалі - Позивач) та син від першого шлюбу - [PERSON] [INFO] (надалі - Відповідач). Позивач зареєстрований в Квартирі з 11.07.1989 року, а Відповідач з 08.12.1992 року. Фактично ж Відповідач мешкав в квартирі дуже короткий термін, а після розлучення Позивача переїхав зі своєю матір'ю до іншого помешкання. Відповідач починаючи з початку 1993 року не проживає за місцем реєстрації. Крім того, з 2007 року - з часу досягнення повноліття (18 років) Відповідач не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, його особистих речей в квартирі немає, і взагалі даним житлом він не цікавиться, не приймав участі в поточному ремонті та облаштуванні квартири. Так як комунальні платежі нараховуються згідно кількості зареєстрованих осіб, то Позивач вимушений сплачувати їх сам. Перешкод у користуванні жилим приміщенням Відповідачу Позивач не чинив. Таким чином, Відповідач не користується житлом понад 6 місяців без поважних причин. Зазначені обставини підтверджується відповідними актами обстеження квартири про не проживання від 13 серпня 2013 року. Під час розгляду справи позивач підтримав позов з викладених в ньому підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у порядку статей 74, 76 ЦПК України. Враховуючи, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати дійсним договір рег. №\~Н8-791 купівлі продажу житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , укладений 15.10.1998 на Біржі нерухомості та основних фондів «Україна» між сторонами (далі Спірний договір); визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що складається з приміщень у житловому будинку, де літ. «А» житловий будинок; літ. «А1» прибудова; літ. «а» тамбур; літ. «Б» сарай; літ. «Б1» навіс; літ. «В», «Г» сарай; літ. «Д» вбиральня; літ. «К» колонка; №1 огорожа; № 2 хвіртка (далі Спірний будинок). В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 15 жовтня 1998 року на Біржі нерухомості та основних фондів «Україна» між сторонами був укладений Спірний договір за яким позивач отримала у власність Спірний будинок. Нотаріальне посвідчення правочину не проводилось, оскільки діюче на той час законодавство не передбачало такого посвідчення, але в подальшому право власності на Спірний будинок було зареєстроване за позивачем у КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» та остання здійснювала активні дії з користування Спірним будинком. На підставі викладеного просила позов задовольнити. Відповідач в судові засідання, призначені на 17.02.2021 та на 30.03.2021 не з`явився, про їх проведення повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник позивача, який діє на підставі ордеру на надання правової допомоги, подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без участі його та позивача, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Зі згоди позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явився, просив про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з'явилася, просив про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності учасників процесу. Обставини справи, встановлені судом. [PERSON] була матір*ю [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). Згідно свідоцтва про право на житло від 13.07.2001 року, виданого Управління комунальної власності Миколаївської міської ради згідно з ропорядженням від 13.07.2001 року №2148-р, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] [PERSON] не здійснила державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] в установленому законом порядку. [INFO] [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії [NUMBER]). Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. 17.11.2014 року [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Димова О.С. від 09.11.2015 року, [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на частку у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно зі ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємцям). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS], після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], задовольнивши вимоги позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати його таким, який втратив право користування квартирою [ADDRESS] В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що відповідач в квартирі не мешкає протягом 2 років без поважних причин, а також на підстави не сплати відповідачем комунальних послуг. В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, до суду надали заяви, в яких просили про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримав; відповідач позов не визнав. Суд ухвалив про розгляд справи на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. Відповідач є сином позивача, а тому прописаний в спірній квартирі з 12.07.2005 року. В той же час [PERSON] не проживає за адресою реєстрації протягом двох років, комунальні платежі не сплачує. В силу ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки відомості про поважність причин відсутності відповідача за місцем постійного проживання не надані, суд вважає, що він втратив право користування квартирою [ADDRESS] Вказані обставини в повному обсязі підтверджуються матеріалами цивільної справи. Проте, в силу ч.1 ст. 109 ЖК Української РСР виселення із займаного житлового приміщення допускається з підстав, установлених законом. Отже, встановлених законом підстав для визнання відповідача таким, який підлягає примусовому виселенню немає. Більше того, визнання [PERSON] таким, який втратив право користування житловим приміщенням має наслідком зняття його з реєстрації у спірній квартирі, а отже це питання не потребує додаткового вирішення судом. За такого позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 115 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача, в якому просив застосувати наслідки недійсності договору фінансового лізингу від 19.03.2015 р. № 001928, укладеному з Відповідачем, який судовим рішенням визнано недійсним. Стягнути з Відповідача на його користь сплачені ним кошти в сумі 14174,50 грн. Будучи належним чином повідомленим про день, час, місце розгляду справи Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову підтримав в повному обсязі. Будучи належним чином повідомленим про день, час, місце розгляду справи представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність Сторін в загальному порядку, оскільки згоди на проведення заочного розгляду справи Позивачем не надано. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 19.03.2015 р. між Сторонами укладено Договір фінансового лізингу від 19.03.2015 р. № 001928. На виконання умов вказаного договору Позивачем на користь Відповідача 19.03.2015 р. сплачено 14174,50 грн. першого внеску. Рішенням Печерського районного суд м. Києва від 11.04.2016 р., що набрало законної сили, вказаний договір визнано недійсним. Як визначено ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Таким чином, оскільки договір фінансового лізингу від 19.03.2015 р. № 001928 є недійсним, сплачена Позивачем сума 14174,50 грн. підлягає Відповідачем поверненню на користь Позивача, а відтак, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо Позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки даний спір вирішено на користь Позивача, який звільнений від сплати судового збору, такі судові витрати підлягають стягненню з Відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив про розірвання договору позики №2801 від 28.01.2013 року, стягнення заборгованості за договором позики в сумі 40500,00 грн., заборгованості за відсотками в сумі 14175,00 грн., штрафу за несвоєчасну сплату відсотків в сумі 28350,00 грн. В подальшому позивач уточнив вимоги позову та просив про розірвання договору позики №2801 від 28.01.2013 року, стягнення з відповідача заборгованості за договором позики в сумі 40500,00 грн., заборгованості за відсотками в сумі 14175,00 грн., штрафу за несвоєчасну сплату відсотків в сумі 13972,50 грн. Представник позивача просив про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності представника позивача, заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Обставини справи, встановлені судом. 28.01.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики № 2801 (далі - Договір), згідно якого позивач надав [PERSON] позику в сумі 40500,00 грн. (що еквівалентно 5000,00 дол. США), зі сплатою щомісячних процентів у розмірі 5 % від розміру позики, строком повернення до 28.01.2014 року. Згідно п. 5.5 договору, при порушенні позичальником строку повернення позики більше ніж на місяць, він зобов*язаний сплатити штраф в розмірі 48 % від розміру позики. Однак, [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, в звязку з чим виникла 40500,00 грн., заборгованості за відсотками в сумі 14175,00 грн., штрафу за несвоєчасну сплату відсотків в сумі 13972,50 грн. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином та в установлений строк, а згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплатити відсотки. Оскільки відповідачем порушено істотні умови договору, то у відповідності до вимог ч. 2 ст. 651 ЦК України, такий договір за вимогою позивача підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача також слід стягнути судовий збір у розмірі 830,25 грн.

Outcome: approved