Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 20 червня 2013 року ПАТ «Промінвестбанк» уклав з відповідачем кредитний договір № б/н, відповідно до якого Банк надав відповідачеві кредит на загальну суму 9 100, 00 грн., зі сплатою 53, 88 % річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 12 червня 2014 року. Проте станом на 07 квітня 2014 року [PERSON] не виконував належним чином зобов'язання за вищевказаним кредитним договором, в результаті чого в нього виникла прострочена заборгованість на загальну суму 14 518, 65 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту в розмірі 8 360, 67 грн.; заборгованості по процентам в розмірі 3 357, 98 грн.; штрафу за кожний випадок прострочення платежу в розмірі 2 800, 00 грн. Представник позивача ПАТ «Промінвестбанк» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, був сповіщений про розгляд справи належним чином за місцем реєстрації згідно вимог ст. 74 ЦПК України, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав та про причини неявки суд не повідомляв. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності таких осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином. Зважаючи на викладене, вважається, що судовий виклик на 18 червня 2014 року [PERSON] вручено належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тобто, враховуючи неявку відповідача за даною цивільною справою, а також наявність відповідної заяви представника позивача про можливість винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги ПАТ «Промінвестбанк» обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 червня 2013 року ПАТ «Промінвестбанк» уклав з [PERSON] кредитний договір № б/н, відповідно до якого Банк надав відповідачеві кредит на загальну суму 9 100, 00 грн., зі сплатою 53, 88 % річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 12 червня 2014 року. Згідно з умовами договору позивач надав [PERSON] кредит шляхом відкриття йому кредитної картки в сумі, що не перевищує 40 000, 00 грн. Відповідно до умов договору на кредитні кошти нараховується комісія за обслуговування карткового рахунку у розмірі 150, 00 грн. на рік, яка вперше нараховується в день активації картки, в подальшому - через рік після цієї дати, а також комісія за зняття готівки у розмірі 3% від суми зняття, але не менше 60, 00 грн. Також згідно умов вищевказаного кредитного договору за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом відповідач зобов'язався сплатити проценти за користування кредитом, а також штраф за прострочення терміну сплати обов'язкового платежу у розмірі 350, 00 грн. Штраф за перевищення поточного кредитного ліміту становить 200, 00 грн., та нараховується один раз на місяць незалежно від кількості разів виникнення заборгованості понад розмір встановленого кредитного ліміту. Проте станом на 07 квітня 2014 року [PERSON] не виконував належним чином зобов'язання за вищевказаним кредитним договором, в результаті чого в нього виникла прострочена заборгованість на загальну суму 14 518, 65 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту в розмірі 8 360, 67 грн.; заборгованості по процентам в розмірі 3 357, 98 грн.; штрафу за кожний випадок прострочення платежу в розмірі 2 800, 00 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості, наданим позивачем до суду. Крім того, у судовому засіданні доведено, що [PERSON] повідомлявся Банком про заборгованість, однак до цього часу вказана заборгованість відповідачем погашена не була. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання [PERSON] кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243, 60 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved