Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] померла його бабуся - [PERSON]. За життя, 19 грудня 2003 року, його бабуся, [PERSON], склала заповіт, згідно якого все своє майно, яке буде належати їй на день смерті, заповідала йому. В 1997 році його дід, [PERSON] та бабуся, [PERSON] приватизували квартиру, де мешкали. Згідно свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Соснівської районної Ради м. Черкаси 16.01.1997 року їм належить на праві спільної часткової власності 21/100 частини будинку [ADDRESS]. [INFO] його дід, [PERSON], помер. Оскільки в 1992 році дід і бабуся розлучились, але продовжували проживати однією сім'єю, [PERSON], як спадкоємець 4-ї черги на спадщину за законом, вимушена була звернутись з позовом в суд про визнання права власності на частину будинку. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 травня 2004 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені. Визнано за нею право власності на 21/200 частини будинку в [ADDRESS]. Після смерті бабусі він прийняв спадщину шляхом фактичного проживання в цій частині будинку та 13 листопада 2012 року подав заяву на видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак оформити спадщину він в даний час не може, так як в усіх поданих документах виявлена невідповідність адреси предмета спадкування, в зв'язку з чим звернувся за захистом своїх прав до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила суд визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на 21/200 частини будинку за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла бабуся позивача, [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції зроблено відповідний запис за № 581, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 23 березня 2012 року. В 1997 році [PERSON] та [PERSON] приватизували квартиру по [ADDRESS] де мешкали. Згідно свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Соснівської районної Ради м. Черкаси 16.01.1997 року [PERSON] і [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 21/100 частини вказаного будинку. [INFO] дід позивача, [PERSON] помер. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 травня 2004 року визнано за [PERSON] право власності на 21/200 частини будинку в [ADDRESS]. За життя, 19 грудня 2003 року [PERSON], залишила заповіт, згідно якого все своє майно, заповідала позивачу, [PERSON]. Даний Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] (реєстраційний №7639). У відповідності до вимог ст. 1296 ЦК України позивач має право на отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на частину спадкової квартири. Однак, як пояснила в судовому засіданні представник позивача, після смерті бабусі позивач прийняв спадщину шляхом фактичного проживання в даній частині будинку та 13 листопада 2012 року подав заяву до нотаріуса на видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак оформити спадщину він в даний час не може, так як в усіх поданих документах виявлена невідповідність адреси предмета спадкування. Як вбачається із наданих суду доказів, а саме відмови нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу, останній не може оформити свої спадкові права внаслідок невідповідності адреси предмета спадкування (відмова нотаріальної контори № 78/02-14 від 05 червня 2014 року). У відповідності до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі відсутності документу, який засвідчує його право власності. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач будучи спадкоємцем за заповітом, з незалежних від нього підстав позбавлений можливості оформити право власності в нотаріальному порядку на спадкове майно, належність якого спадкодавцю документально підтверджена, чим порушені права та законні інтереси позивача. За таких обставин суд, вважає, що позов повністю обґрунтований та такий, що підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved