Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням житловим будинком № 7 по вул. Іллі Стамболі (стара назва Петровського) в м. Мелітополі Запорізької області, вказуючи, що він є власником житлового будинку № 7 по вул. Іллі Стамболі ( стара назва Петровського) в м. Мелітополі Запорізької області. В зазначеному будинку зареєстрований відповідач [PERSON] Проте відповідач - [PERSON] з грудня 2015 року в зазначеному будинку не проживає, не сплачує комунальні платежі, особистих речей його в будинку не має і, взагалі будинком він не цікавиться. Так, як відповідач не сплачує комунальні платежі, то позивач сплачує їх самостійно. Перешкод у користуванні жилим приміщенням він відповідачу не чинить. Відповідач добровільно визначив собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користується понад двох років без поважних причин. У звязку з чим, він змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання позивач не зявився, від його представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, за зареєстрованим місцем проживання. За таких обставин суд на підставі ч. 4 ст. 280 ЦПК України розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачу [PERSON], на праві власності належить житловий будинок № 7 по вул. Іллі Стамболі ( стара назва Петровського) в м. Мелітополі Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.03.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-526 (а.с.7) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8). [PERSON] є сином власника будинку, [PERSON], зареєстрований в [INFO] (стара назва Петровського) в м. Мелітополі Запорізької області, але з 01.12.2015 року за вказаною адресою не проживає, про що зазначено у довідці з місця проживання від 07.12.2017 року (а.с.9, 13). Внаслідок того, що відповідач зареєстрований у вказаному житловому будинку, але не проживає в ньому більше двох років, є перешкодою для позивача у реалізації свого права власності на належний йому житловий будинок. Згідно з частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідач з 01.12.2015 року без поважної причини не проживає за місцем своєї реєстрації. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідач не проживаючи за місцем своєї реєстрації по вул. Іллі Стамболі, 7, в м. Мелітополі Запорізької області, понад двох років, фактично змінив своє місце мешкання, не перереєструвавши у відповідності до діючого законодавства місце свого мешкання. Те, що відповідач залишається зареєстрованим у вищевказаному будинку, перешкоджає його власнику реалізувати своє право на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved