Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та збитків посилаючись на те, що 22.10.2010 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній було надано кредит в українських гривнях в сумі 208790 грн. 11 коп., що еквівалентно 26 246,40 доларів США. Цільове призначення кредиту - придбання автомобіля Volkswagen Tiguan. З 16.11.2011 року у відповідача почалося прострочення щодо сплати кредиту, плати за кредит, штрафних санкцій та витрат понесених позивачем у зв'язку з порушенням відповідачем вимог договору щодо страхування автомобіля. В зв'язку з чим, позивач звернувся до суду про стягнення заборгованості та 15.08.2012 року Дніпровським районним судом міста Києва визнано мирову угоду від 14.08.2012 року, укладену між сторонами. За умовами мирової угоди, відповідач визнала та мала сплатити заборгованість в розмірі 170135 грн. 90 коп. На момент подання позовної заяви відповідачем не виконано жодного зобов'язання відповідно до укладеної мирової угоди. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 196735 грн. 21 коп. та судові витрати, включно з витратами на правову допомогу. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву, в зв'язку з відсутністю відповідача просить слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» та [PERSON] 22 жовтня 2010 року був укладений кредитний договір [NUMBER] (а.с.10-17). За кредитним договором відповідачу було надано кредит у сумі 208790 грн. 11 коп., зі строком кредитування 48 місяців і протягом цього строку позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту зі сплатою 12,50% річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 25 жовтня 2010 року між ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» та [PERSON] був укладений договір застави транспортного засобу [NUMBER], предметом якого є автомобіль Volkswagen Tiguan, 2010 року випуску, д/н [NUMBER] (а.с.23-28). З відповіді на запит з Адресно-довідкового бюро вбачається, що [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.109). Судом встановлено, що позивачем були виконані зобов'язання перед відповідачем та надано кредит, згідно укладеного кредитного договору від 22 жовтня 2010 року, а відповідачем зобов'язання за кредитним договором не виконані належним чином. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 15 серпня 2012 року визнано мирову угоду від 14.08.2012 року, укладену між ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» та [PERSON] (а.с.20-22). З копії вищевказаної ухвали вбачається, що за умовами мирової угоди, відповідач визнала та мала сплатити заборгованість в розмірі 170135 грн. 90 коп. Відповідачем не виконано жодного зобов'язання відповідно до укладеної мирової угоди, в зв'язку з чим, ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» звернулось до Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві з заявою про звернення стягнення на транспортний засіб Volkswagen Tiguan, 2010 року випуску, д/н [NUMBER]. Державним виконавцем Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві Макаренко С.В. було звернуто стягнення у розмірі 188000 грн. шляхом реалізації автомобіля з публічних торгів 19 серпня 2013 року (а.с.18-19). В позовній заяві позивач зазначає, що розмір коштів, які понесені переможцем аукціону на депозитний рахунок Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, становить 159988 грн., яка дорівнює різниці між продажною ціною придбаного лоту і сумою винагороди Спеціалізованої організації за цим лотом в сумі 28012 грн., з урахуванням ПДВ. Крім того, із коштів, які перераховані на рахунок ВДВ Дніпровського РУЮ в місті Києві стягнуто виконавчий збір, який склав 15988 грн. 80 коп. Отже, розмір грошових коштів, які були отримані ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» від реалізації автомобіля з публічних торгів становить 143989 грн. 20 коп. Тому за рахунок звернення стягнення на предмет застави відповідачем частково сплачено заборгованість, відповідно до п. 1 мирової угоди. Заборгованість, яка залишилась не сплаченої становить 26146 грн. 70 коп. В п. 7 мирової угоди сторони передбачили, що у разі порушення [PERSON] строку погашення заборгованості згідно п. 2 Мирової угоди та/або Графіку погашення кредиту згідно п. 3 Мирової угоди, Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та [PERSON] домовились визначити суму штрафу, яка підлягає сплаті [PERSON] на користь ТОВ «Порше Мобіліті» в розмірі 25000,00 грн. Сплата зазначеного штрафу не виключає обов'язку сплати [PERSON] заборгованості за кредитом та суми поточної заборгованості зі сплати кредиту та відсотків за користування кредитом відповідно до п. 1 Мирової угоди. Отже, в зв'язку з порушенням строку погашення заборгованості з відповідача на користь позивача підлягає стягненню штраф у сумі 25000 грн. Згідно п. 4 мирової угоди Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та [PERSON] домовились, що у випадку належного виконання [PERSON] п.п. 2 та 3 Мирової угоди ТОВ «Порше Мобіліті» відмовляється від своїх позовних вимог по стягненню з [PERSON] 42 204,21 грн. - штраф за порушення терміну повернення кредиту, 14 934,54 грн. - пеня, 2 925,64 грн. - 3 % річних, 1 642,86 грн. - інфляційні втрати та 15 850,52 грн. - збитки, завдані порушенням зобов'язань. Також Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та [PERSON] домовились, що у випадку належного виконання [PERSON] п. 2 Мирової угоди, ТОВ «Порше Мобіліті» зобов'язується визнати позов [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у цивільній справі № 02/2-3448/2012, що розглядається Дарницьким районним судом м. Києва, та подати до Дарницького районного суду м. Києва відповідну заяву. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. В п. 8.1, п. 8.2 та п. 8.4 кредитного договору сторони передбачили, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення до моменту повного погашення заборгованості повністю; штраф у розмірі 20% від суми кредиту за порушення відповідачем терміну повернення кредиту, визначеного у пункті 3.3 договору та штраф у розмірі 15% від суми кредиту за порушення відповідачем вимог п. 5.5 договору. В зв'язку з чим, з відповідача підлягає стягненню: пеня в розмірі 14 934 грн. 54 коп. (182540 грн. (сума кредиту та інших платежів за договором, яку відповідач повинна була сплатити до 15.11.2011 року) х 15,5 (подвійна облікова ставка НБУ, облікова ставка НБУ з 10.08.2010 року - 7,75) / 365 х 195 (кількість днів прострочення) / 100%); штраф за порушення терміну повернення кредиту в розмірі 42204 грн. 21 коп. (26246,40 доларів США (сума кредиту) х 20% (розмір штрафу) х 8,04 (курс гривні до долара США станом на день укладення мирової угоди) / 100%) та штраф за порушення вимог п.5.5 договору в розмірі 31653 грн. 16 коп. (26246,40 доларів США (сума кредиту) х 15% (розмір штрафу) х 8,04 (курс гривні до долара США станом на день укладення мирової угоди) / 100%). Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Загальна сума 3% річних складає 2925 грн. 64 коп. (182540 грн. (сума кредиту та інших платежів за договором, яку відповідач повинна була сплатити до 15.11.2011 року) х 3% річних / 365 х 195 (кількість днів прострочення) / 100%), а інфляційні втрати в розмірі 1642 грн. 86 коп. Отже, в зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за мировою угодою, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в сумі 77557 грн. 77 коп. (42 204,21 грн. - штраф за порушення терміну повернення кредиту, 14934,54 грн. - пеня, 2 925,64 грн. - 3 % річних, 1 642,86 грн. - інфляційні втрати та 15 850,52 грн. - збитки, завдані порушенням зобов'язань). Сплата штрафу за порушення вимог п.5.5 договору в розмірі 31653 грн. 16 коп. в мировій угоді не було передбачено, тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не надав жодного доказу того, що ним виконані зобов'язання за кредитним договором належним чином, тому суд позбавлений врахувати інші докази ніж ті, які є в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Отже, з відповідача підлягають стягненню витрати пов'язані з відновленням порушеного права в сумі 36377 грн. 58 коп. (а.с.39, 51, 69). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог сплачений в дохід держави судовий збір в розмірі 1650 грн. 82 коп. З врахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial