Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, вказавши, що 23.03.2007 року між Кредитною спілкою «Золота Скриня» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 06-37-ДП відповідно до якого Кредитна спілка надала їй кредит в розмірі 9000 грн. на 12 місяців під 2,7 % на місяць. Згідно п. 3.2 договору - за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати відсотки авансом згідно графіка який додається до договору. Згідно п. 4.1 договору - на момент закінчення кредиту, тобто на дату 23.03.2008 року позичальник зобов'язаний повернути кредит з нарахованими відсотками. Позичальник з 20.03.2007 року і до сьогоднішнього дня сплатив повністю відсотки 2916 грн. Залишок складає 9000 грн. Неодноразово відповідач був повідомлений про сплату заборгованості. Однак реакції зі сторони відповідача не було. Згідно п. 5.1 договору - за несвоєчасне (після закінчення терміну кредиту п. 4.1 договору) повернення кредиту та несплату відсотків позичальник зобов'язаний сплатити додаткові відсотки в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення від суми заборгованості, яка сформувалася на дату закінчення строку кредиту (п. 4.1 договору). Тобто, позивачем зазначено наступний розрахунок: 9000*0,5%=45 грн.*2155 дні (23.03.2008 року/15.03.2014 року)= 96975грн. + 9000 грн. = 105975 грн. Однак наглядова рада Кредитної спілки зважила на те, що в цей період, коли позичальник брала кредит, в державі відбувалась фінансова криза, яка торкнулась і даного позичальника також зважилась на її похилий вік - тому прийняла рішення брати не за 5,5 років, а тільки за один не повний рік. Тобто: 9000*0,5%=45 грн.*342 дні = 15390 + 9000 грн. = 24390 грн. Так як позичальник своїх договірних зобов'язань не виконав, і суперечку мирним шляхом сторони вирішити не змогли, тому позивач вирішив звернутися до суду. У судове засідання представник позивача не з'явився, але надав до суду заяву, в якій прохає суд розглянути справу у його відсутність, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлена, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судової повістки. Тому суд вважає за необхідне розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом, на підставі наданих позивачем документів, встановлено, що дійсно 23.03.2007 року між Кредитною спілкою «Золота Скриня» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 06-37-ДП відповідно до якого Кредитна спілка надала їй кредит в розмірі 9000 грн. на 12 місяців під 2,7 % на місяць. Згідно п. 3.2 договору - за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати відсотки авансом згідно графіка який додається до договору. Згідно п. 4.1 договору - на момент закінчення кредиту, тобто на дату 23.03.2008 року позичальник зобов'язаний повернути кредит з нарахованими відсотками. Позичальник з 20.03.2007 року і до сьогоднішнього дня сплатив повністю відсотки 2916 грн. Залишок складає 9000 грн. Неодноразово відповідач був повідомлений про сплату заборгованості. Однак реакції зі сторони відповідача не було. Згідно п. 5.1 договору - за несвоєчасне (після закінчення терміну кредиту п. 4.1 договору) повернення кредиту та несплату відсотків позичальник зобов'язаний сплатити додаткові відсотки в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення від суми заборгованості, яка сформувалася на дату закінчення строку кредиту (п. 4.1 договору). Тобто, позивачем зазначено наступний розрахунок: 9000*0,5%=45 грн.*2155 дні (23.03.2008 року/15.03.2014 року)= 96975грн. + 9000 грн. = 105975 грн. Однак наглядова рада Кредитної спілки зважила на те, що в цей період, коли позичальник брала кредит, в державі відбувалась фінансова криза, яка торкнулась і даного позичальника також зважилась на її похилий вік - тому прийняла рішення брати не за 5,5 років, а тільки за один не повний рік. Тобто: 9000*0,5%=45 грн.*342 дні = 15390 + 9000 грн. = 24390 грн. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язком для виконання сторонами, а ст. 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved