Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], по якому просить стягнути з відповідача на його користь 56 111 грн. боргу та судові витрати в сумі 561,11 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 25.04.2014 року між ним та відповідачем укладено договір позики у формі розписки. Згідно даного договору він передав відповідачу грошову позику у розмірі 56 111 грн. Відповідач зобов»язався повернути кошти протягом місяця з дати їх отримання. Станом на 01.03.2016 р. борг не повернуто. Добровільно кошти відповідач відмовляється повернути. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 25.04.2014 р. [PERSON] позичив у [PERSON] кошти в сумі 56 111,00 грн. терміном на один місяць. [PERSON] надав розписку, що суму 56 111,00 грн. зобов'язується сплатити одноразово або по частинам (а.с.3). Згідно ст.1046 ЦК України, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За правилами ст. 526 ЦК, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обіг або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст.1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, в такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. До цього часу позичальник не повернув позикодавцеві позику. Таким чином, суд враховує, що відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань по договору позики, кошти не повернув, а тому з останнього підлягає до стягнення на користь позивача сума боргу - 56 111,00 грн. На підставі статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 561 грн. 11 коп. На підставі ст.ст. 526, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved