Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача збитки в розмірі 143 500,00 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування позову, позивач покликається на те, що [PERSON] будучи службовою особою ДТГО «Львівська залізниця» та членом тендерного комітету, в обов'язки якої входило перевірка пакетів документів поданих учасником та відповідності запропонованих учасниками торгів цін рівню середніх по Укрзалізниці, Україні та регіональних цінам, недбало ставлячись до своїх службових обов'язків, неналежно вивчила середньо-ринкові ціни на туалетний папір марки «Фантазія», не доповіла членам тендерного комітету, що станом на березень 2008 року середня ринкова ціна паперу такої якості становила 0,50 грн. за рулон, у зв'язку з чим тендерним комітетом було прийнято рішення про визнання переможцем торгів ТОВ ВКФ «Лембридж», який запропонував постачати туалетний папір по ціні 0,72 грн. за рулон. Внаслідок таких дій ДТГО «Львівська залізниця» завдано збитків на суму 143 500,00 грн., тобто різницю між вартістю закуплених залізницею 650 тис. рулонів туалетного паперу (468 000,00 грн.) та середньо ринковою вартістю туалетного паперу станом на березень 2008 року (325 500 грн.). Вина [PERSON] у заподіяні ДТГО «Львівська залізниця» збитків встановлена постановою Залізничного районного суду м.Львова, однак у зв'язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України її звільнено, а цивільний позов залишено без розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення, аналогічні доводам, викладеним у позові. Просить позов задоволити. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов заперечили з підстав, викладених у письмових запереченнях. Просять відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1190 ЦК України, відшкодування шкоди, завданої спільно кількома особами, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03. 1992р.«Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяної нею (в порядку часткової відповідальності). Статтею 12 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт та послуг за державні кошти», чинного на момент проведення тендеру, встановлено, що тендерний комітет створюється для організації та проведення процедур закупівлі товарів, робіт та послуг за державні кошти на засадах колегіальності у прийнятті рішень, відсутності конфлікту інтересів членів тендерного комітету та їх неупередженості. Керівництво роботою тендерного комітету здійснює його голова, який призначається рішенням замовника у вигляді відповідного розпорядчого акта та є особою, що має право на підписання договорів про закупівлю. Голова тендерного комітету організовує його роботу і несе персональну відповідальність за виконання покладених на комітет функцій. Голова тендерного комітету призначає заступника (заступників) голови, відповідального секретаря та визначає функції кожного члена тендерного комітету. Рішення з питань, що розглядаються на засіданнях тендерного комітету, приймаються простою більшістю голосів у присутності не менше двох третин членів тендерного комітету. У разі рівного розподілу голосів голос голови комітету є ухвальним. Рішення комітету оформляється протоколом, який підписується усіма членами тендерного комітету, що брали участь у голосуванні. Аналогічна норма міститься і у п.п.2.11, 2.12 Положення про тендерний комітет ДТГО «Львівська залізниця» із закупівлі обладнання, машин і механізмів, товарно-матеріальних цінностей, передбачений планом капітальних інвестицій та планом матеріально-технічного постачання, затвердженого наказом начальника ДТГО «Львівська залізниця» №146/4 від 29.02.2008р. (далі Положення) Пунктом 5.1 Положення, передбачено, що голова та члени тендерного комітету несуть відповідальність, згідно з чинним законодавством, за порушення вимог законодавства при проведенні процедур закупівель, правильність та об'єктивність прийнятих рішень, недотримання конфіденційності інформації, недоліки у веденні звітності /Т.7 а.с.25-30 матеріалів кримінальної справи 01-1066/. З наведених норм Закону та Положення вбачається, що рішення приймається на засіданні комітету його членами з розрахунку один член - один голос, тобто і відповідальність за прийняте рішення покладається на членів комітету пропорційно до їх участі у прийнятті рішення, що відповідає таким фундаментальним засадам цивільного законодавства, як розумність та справедливість. Відповідно до ст.130 КЗпП, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Однак, як видно з посадової інструкції [PERSON] /а.с.106-107/, в обов'язки останньої не входила участь в тендерних комітетах та прийняття рішень шляхом голосування, як члена комітету, також тендерний комітет створюються на засадах колегіальності для організації та проведення процедур закупівлі товарів, робіт та послуг за державні кошти, тобто не є постійно діючим органом з постійними членами, а тому даних відносин слід застосовувати положення ЦК України щодо відшкодування шкоди, а не норми КЗпП, які регулюють відшкодування шкоди, завданої працівником. Разом з тим, згідно п.7 ст.134 КЗпП, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано не при виконанні трудових обов'язків. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами, дійсно ДТГО «Львівська залізниця» було завдано шкоди на суму 143 500,00 грн. (різницю між вартістю закуплених залізницею 650 тис. рулонів туалетного паперу та середньо ринковою вартістю туалетного паперу станом на березень 2008 року), внаслідок неправомірного прийняття тендерним комітетом рішення про визнання переможцем торгів ТОВ ВКФ «Лембридж», який запропонував постачати туалетний папір по ціні 0,72 грн. за рулон, хоча середня ринкова ціна на березень 2008 року становила 0,50 грн. за рулон, що члени тендерного комітету повинні були взяти до уваги та відмовитись від пропозиції ТОВ ВКФ «Лембридж». Даний факт підтверджується актом про наслідки ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ДТГО «Львівська залізниця» №05-21/14 від 21.07.2010р. /а.с.10-57/. З матеріалів справи видно, що тендерний комітет ДТГО «Львівська залізниця» складався з голови та членів комітету, яких всього було шістнадцять, в тому числі за участю [PERSON] /а.с.92/. На засіданні тендерного комітету 25 березня 2008 року, комітетом вирішено прийняти на закупівлю за державні кошти виробів з паперу господарсько-побутового та санітарно-гігієнічного призначення пропозицію ТзОВ «Виробничо-комерційна фірма «Лембридж». Рішення приймалось дванадцятьма членами комітету, в тому числі і [PERSON], що стверджується протоколом оцінки тендерних пропозицій та визначення переможця №3 від 26.03.2008р. /а.с.103-105/. Тобто, рішення тендерного комітету, що потягнуло за собою завдання ДТГО шкоди на вищезгадану суду, приймалось колегіально дванадцятьма членами комітету, а тому і відповідальність за прийняте рішення несуть усі члени, які приймали таке рішення відповідно до їх участі у прийнятті такого. При цьому, з огляду на ч.4 ст.61 ЦПК України, суд не бере до уваги постанову Залізничного районного суду м.Львова, від 25.06.2014р., якою, на думку позивача, встановлено вину [PERSON] у заподіяні ДТГО «Львівська залізниця» збитків, однак у зв'язку з закінченням строків давності її звільнено від кримінальної відповідальності, оскільки відповідно до цієї норми, лише вирок суду, що набрав законної сили є обов'язком для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дотримуючись принципів справедливості і розумності, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме з відповідача слід стягнути 11 958,33 грн. (143 500,00 :12) відшкодування шкоди, заданої прийняттям тендерного комітету рішення про прийняття пропозиції ТзОВ «Виробничо-комерційна фірма «Лембридж» закупівлю за державні кошти виробів з паперу господарсько-побутового та санітарно-гігієнічного призначення за ціною 0,72 грн. за рулон, що перевищувало середньо ринкові ціни - 0,50 грн. на березень 2008 року. Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved