Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30.08.2019 року позивачу належить квартира [ADDRESS] . В зазначеній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] , який раніше був співвласником зазначеної квартири. З 1991 року відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації, його речей в квартирі немає. Реєстрація місця проживання відповідача у належній позивачу квартирі перешкоджає йому вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Позивач у судове засідання не з`явився. Від нього до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення справи, розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позовних вимог від нього не надходило. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з доданого до матеріалів справи договору купівлі-продажу квартири від 30 серпня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Рій К.Ю., зареєстроване в реєстрі за № 1079, позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією вказаного договору купівлі-продажу квартири та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 179321271 від 31.08.2019 які додані до матеріалів справи /а.с.7-9/. Відповідно до довідки старшої по будинку від 19.09.2019 року [PERSON] , 1966 року народження зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , однак за вказаною адресою не проживає з 1985 року /а.с.14/. Судом встановлено, що у зв`язку з реєстрацією відповідача у належній позивачу квартирі, останній не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Згідно до вимог ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, на підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved