Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачка є мамою дитини [PERSON] [INFO] . Зазначає, що заочним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 21 травня 2018 року із відповідачки стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно. Посилається на те, що на даний час визначений судом розмір аліментів є вкрай недостатнім для забезпечення потреб та інтересів дитини, а тому просить стягнути із відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 6000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак, від його представника до суду надійшла заява, в якій представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити, а справу розглянути у його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте направила до суду відзив, в якій позовні вимоги не визнала, вказала, що на даний час вона сплачує аліменти в сумі 1000 грн., можливості сплачувати більше в неї немає. Факт її перебування за кордоном та отримання заробітної плати в розмірі 1000 євро на місяць позивачем нічим не підтверджуються. Також в неї на утриманні перебуває син [PERSON] , [INFO] . Просила суд відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 12, ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обов`язок по доведенню обставин покладається на сторони. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю дитини [PERSON] [INFO] . Дитина на даний час проживає разом із позивачем. Зокрема, встановлено, що висновком ООП Глибоцької районної державної адміністрації від 31.01.2019 року визначено місце проживання неповнолітнього [PERSON] із позивачем. Згідно довідки Коровійської амбулаторії загальної практики сімейної медицини про стан здоров`я №317 від 19 вересня 2019 року [PERSON] [INFO] - здоровий та на «Д» обліку не перебуває. Заочним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 21 травня 2018 року із відповідачки на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 2 ст. 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України № 2037-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прийняття відповідного законодавства щодо зміни мінімального розміру аліментів, спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих аліментів. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 у справі № 581/638/17-ц (провадження № 61-11279св18). Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Звертаючись до суду із даним позовом позивач вказує на те, що на даний час зросли ціни на всі товари домашнього вжитку для дітей, їжу, одяг, ліки, тощо, а отже його матеріальний стан, з огляду на ці обставини, значно погіршився. Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з 01.01.2019 року становив 2027 гривень, а з 01 липня 2019 року становить 2118 гривень. Встановлено, що стяігуваний розмір аліментів на дитину становить 1000 гривень, що є меншим мінімального гарантованого розміру аліментів - 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відтак, стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення, а тому є підстави для збільшення розміру стягуваних аліментів із відповідача. Однак, позивач просить суд стягнути із відповідача на його користь аліменти в розмірі 6 000 гривень, посилаючись на те, що остання працює за кордоном та отримує близько 1000 євро на місяць. Разом із тим, такі посилання нічим не підтверджено, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Крім того, суд відхиляє доводи відповідачки на те, що в неї на утриманні перебуває син [PERSON] , [INFO] , оскільки останній є повнолітнім та працездатним. Не доведеним є також посилання відповідача, що на її утриманні перебуває батько - пенсіонер [PERSON] . Отже, враховуючи вищевикладене, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, зважаючи на збільшення витрат на утримання дитини, потреби яких у забезпеченні зросли, факт того, що на даний момент відповідач сплачує аліменти в розмірі меншому за гарантований мінімальний розмір, суд дійшов висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дитини, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, розміру мінімальної заробітної плати, стану здоров`я дитини та матеріального становища платника аліментів, яка не має нікого на утриманні, є здоровою та працездатною особою, зобов`язана працювати і надавати утримання своїй дитині, розмір аліментів слід визначити в сумі 2 000 грн.. На підставі наведеного та

Outcome: partial