Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини, посилаючись на те, що з відповідачкою 08.08.2014 року було укладено шлюб ,від якого [INFO] народилась дитина [PERSON] , батьком якого позивач себе не вважає, у зв`язку з чим звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Крім того, просить стягнути з відповідачки на його користь понесені ним судові витрати. 11.07.2019 року ухвалою судді було відкрито загальне провадження по справі, призначено підготовче судове засідання. 29.10.2019 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву. 04.11.2019 року позивачем було подано відповідь на відзив. Ухвалою суду від 04.11.2019 року за клопотанням позивача була призначена судова молекулярно-генетична експертиза та провадження по справі було зупинено до її проведення. На адресу суду надійшов висновок експерта від 13.12.2019 року і ухвалою судді від 10.01.2020 року провадження по справі було поневолено та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні . Ухвалою суду від 03.02.2020 року підготовче судове засідання по справі закрито та призначено до розгляду по суті у відритому судовому засіданні. 10.02.2020 року позивачем [PERSON] на адресу суду надіслано заяву про збільшення позовних вимог в частині понесених судових витрат , які складаються на відправку листів, проїзд та супутні витрати пов`язані з розглядом даної цивільної справи. Просить стягнути з відповідачки на його користь 2483,05 грн. 06.03.2020 року позивачем [PERSON] на адресу суду надіслано заяву про уточнення позовних вимог , а саме просить скасувати судовий наказ за ново виявленими обставинами виданий Хортицьким районним судом м. Запоріжжя про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить, позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причину відсутності суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Повідомлень щодо поважності причин її відсутності, заяви про слухання справи за її відсутністю до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин. Поданий 29.10.2019 року відзив на позовну заяву, відповідачка мотивує тим, що викладена позивачем інформація не відповідає дійсності , факти наведені позивачем не підкріплені жодним доказом. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Від третьої особи - Хортицького районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), 20.01.2020 року надійшла письмова заява в якій вони просять розглянути справу без участи їх представника . Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає необхідним позов [PERSON] , з урахуванням поданих ним уточнень задовольнити частково . Стаття 68 Конституції України зобов`язує кожного неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч. 1, ч.2 ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно з ч. 1 ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини, відповідно до ст.ст.122, 124, 126 та 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. Як роз`яснено у п. п. 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Згідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. У відповідність до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.08.2014 року , який згідно рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.05.2017 р. було розірвано. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , про що 02.12.2014 року складено відповідний актовий запис №1095. Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 35). Згідно Висновку експерта № 8-772 від 13.12.2019 року Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України встановлено, що [PERSON] , не є біологічним батьком [PERSON] , що беззаперечно спростовує заперечення відповідачки, викладені нею у відзиві на позовну заяву. Відповідно до статті 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Таким чином, враховуючи те, що позивач заперечує своє біологічне батьківство дитини, тобто стверджує про відсутність кровного споріднення між ним та дитиною, судом достовірно встановлено , що [PERSON] , не є біологічним батьком [PERSON] , за таких обставин позов в цій частині підлягає задоволенню. Звертаючись до суду з вказаною позовною заявою, позивач зазначив, що ним додатково були понесені витрати по прибуттю в судове засідання в розмірі 2220,85 грн., витрати на поштові відправлення пов`язані з розглядом справи в розмірі 101,00 грн.. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частиною 1 ст. 138 цього Кодексу визначено, що витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Отже, вимоги заяви про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат пов`язаних з прибуттям в судове засідання в розмірі 2220,85 грн. не підлягають задоволенню, в силу положень ч. 1 ст. 138 ЦПК України. Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, встановлено, що інші судові витрати , пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судові витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, а саме витрати на поштові відправлення пов`язані з розглядом справи в розмірі 101,00 грн.(копії фіскальних чеків на суму 101, 00 грн.). Крім того, відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768,40 грн. (квитанції № 91376 від 07.06.2019 року) та витрати пов`язані з проведенням судової молекулярно-генетичної експертизи, в розмірі 7614,00 грн.( за квитанцією № 0.0.1541564719.1 від 03.12.2019р.) Розглянувши уточнені позовні вимоги щодо скасування судового наказу про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами, суд зазначає наступне. Частиною 8 статті 170 ЦПК України передбачено, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововивченими обставинами , у порядку , встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є : істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою , на час розгляду справи. Статтею 425 ЦПК України встановлено порядок подання заяви про перегляд судового рішення за ново виявленими або виключними обставинами, зокрема частиною 1 цієї статті передбачено, що заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з відстав , визначених частиною другою статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Відповідно до ч.1 статті 426 ЦПК України заяви про перегляд судових рішень суду за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції . Отже, враховуючи вищевикладене, вимоги позивача [PERSON] щодо скасування судового наказу за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягають, при цьому позивач не позбавлений права звернутися до суду із заявою про скасування судового наказу за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V Цивільно-процесуального Кодексу України.

Outcome: partial