overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15.09.1976 року відділом запису актів цивільного стану по місту Ізмаїл, актовий запис №542, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, виникли непорозуміння, оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомив, що від шлюбу з відповідачем неповнолітніх дітей не мають. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явилися. Позивач звернувся із заявою про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність. Відповідач клопотання про відкладення розгляду справи не надіслала, своєї думки щодо позову не висловила. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.09.1976 року відділом запису актів цивільного стану м. Ізмаїл, актовий запис №542 (а.с.4). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, мешкають за різними адресами, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір у сторін на час розгляду справи відсутній, неповнолітніх дітей не мають. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку про те, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15.09.2001 у Донецькому міському ВДРАЦС ГУЮ у Донецькій області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначено, що від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який мешкаю з матірю. З липня 2011 року припинено шлюбні стосунки внаслідок наявності різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, втрати почуття любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути у його відсутності. Відповідач також надав заяву, в якій зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує, прохає слухати справу у його відсутності. Відповідно до положень ст. 223 ЦПК України за таких обставин, враховуючи згоду відповідача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони зареєстрували шлюб 15.09.2001 у Донецькому міському ВДРАЦС ГУЮ у Донецькій області, актовий запис №1125.. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не створили міцної сімї, у липні 2011 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, втрати почуття поваги та любові припинили шлюбні відносини, та з цього часу проживають окремо, в різних містах. Між сторонами відсутній спір щодо проживання дитини, також відсутній майновий спір. Примирення обидві сторони вважають неможливим. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини. За проханням відповідача слід залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15.11.1997 року відділом державної реєстрації актів громадянського стану Кіровоградської районної державної адміністрації Кіровоградської області, актовий запис № 41. Позивач в судовому засідання пояснив, що 15.11.1997 року зареєстрував шлюб з [PERSON] у відділі державної реєстрації актів громадянського стану Компаніївської районної державної адміністрації Кіровоградської області, актовий запис № 41. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Їх шлюбні відносини не склалися, вони втратили почуття любові та довіри один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, що унеможливлює збереження шлюбу. Після розірвання шлюбу син проживатиме разом з відповідачкою. Спору про розподіл спільного майна, що є їх спільною власністю, на даний час немає. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та згодна на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно свідоцтва про шлюб встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований. (а.с.8). Причиною розірвання шлюбу послужило те, що вони втратили почуття любові та довіри один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, що унеможливлює збереження шлюбу. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Примирення між ними не можливе. За таких обставин суд вважає неможливим зберегти сімю, шлюб підлягає розірванню. Згідно ст.ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати за згодою позивача відносяться за його рахунок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 листопада 2003 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 3603. Обґрунтовує позов тим, що з 2003 року перебуває у шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO]. Зазначає, що спільне життя не склалось, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Протягом останніх п`яти років стосунки суттєво погіршились, сторони не підтримують подружніх стосункі, не ведуть спільне господарство. Вважає, що шлюб існує формально, примирення між ними неможливе, а подальше перебування в такому шлюбі суперечить його інтересам. Ухвалою від 15.08.2019 провадження у справі відкрито і призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 11.09.2019 підготовче провадження закрито і призначено судовий розгляд. В судове засідання позивач не з`явився, подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Вказав, що позов підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, хоча належно повідомлялась про день та час судового розгляду, про причини неявки не повідомила, відзив у визначений судом строк не подала. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 15 листопада 2003 року у Львівському міському відділлі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 3603. (а.с.4) З`ясовано, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, проживають окремо, спорів щодо спільного нажитого майна немає. У відповідності до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше подружнє життя суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи наведене та інтереси кожного з подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є недоцільним, сторони втратили один до одного почуття любові та взаєморозуміння, без яких повноцінна сім`я існувати не може, примирення неможливе. Оскільки сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, тому слід постановити рішення про розірвання цього шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 768,40 грн. На підставі ст.ст.110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 листопада 2013 року Кальниболотською сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області за актовим записом № 4, з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], тому даний спір сторони у добровільному порядку вирішити не можуть. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду телефонограму, повідомивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив судове засідання провести без його участі, на примирення не згоден. Відповідач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згодна. Дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Правовідносини сторін регулюються ст. ст.109,110,112 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що між сторонами 15 листопада 2013 року зареєстровано шлюб Кальниболотською сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області за актовим записом № 04, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Відповідно до копії свідоцтва про народження у сторін є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони остаточно припинили фактичні шлюбні відносини із березня 2018 року, проживають окремо, шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, примирення між ними недоцільне, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. 142 ЦПК України суд вирішує питання розподілу витрат у разі визнання позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу зареєстрованого 16.03.2002 відділом реєстрації актів громадянського стану міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 40. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач наполягає на розірванні шлюбу з тих підстав, що шлюбні відносини між ними припинені з липня 2019 року. Вони фактично не проживають разом. Тому, між ними втрачене почуття любові та взаємоповаги. Майнового спору між сторонами немає. Просить суд розірвати шлюб, що відповідає їхнім взаємним інтересам. Сторони в підготовче судове засідання не з`явились, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, а відповідач не заперечувала проти позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. У відповідності до вимог ч. 1\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і тоді суд відповідно\~ст. 112 СК України\~з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, при яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.\~\~Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами втрачене почуття любові та взаємоповаги, шлюбні стосунки між ними припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечував проти позову. Майнового спору між сторонами немає, таким чином причини розірвання шлюбу об`єктивні, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін. За таких підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу зареєстрованого 16.11.1991 року Палацом одруження в місті Бєлгороді, актовий запис № 1665. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу з тих підстав, що шлюбні відносини між ними припинені з листопада 2006 року і з цього періоду часу вони проживають окремо. Тому, між ними втрачене почуття любові та взаємоповаги. Майнового спору між ними немає. Просить суд розірвати шлюб, що відповідає їхнім взаємним інтересам. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, про дату, час та місце їх проведення повідомлялась належним чином, відзиву або заперечення на позовну заяву від неї до суду не надходило. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та про підтримання позовних вимог, а також про те, що він не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Враховуючи наведене суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку, що відповідає вимогам передбаченим ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і тоді суд відповідно ст. 112 СК України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, при яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Між сторонами втрачене почуття любові та взаємоповаги, шлюбні стосунки між ними припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Майнового спору між сторонами немає, таким чином причини розірвання шлюбу об'єктивні, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 жовтня 1992 року Суворовським відділом РАЦС м. Одеси, актовий запис № 1049. При цьому позивач посилається на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомив, що від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивачка заявлені вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов, відповідач заявив про визнання позову в повному обсязі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 жовтня 1992 року Суворовським відділом РАЦС м. Одеси, актовий запис № 1049. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сімя носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у сторін відсутній. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений до одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх неповнолітньої дитини і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 травня 2015 року у Червонозаводському ВДРАЦС РС ХМУЮ. В позові зазначено, що від шлюбу спільних дітей сторони не мають. З лютого 2017 року припинено шлюбні стосунки, спільне господарстов не ведеться. Спільне життя не склалося внаслідок наявності різних поглядів на сімейне життя та обовязки, відсутність взаємопорозуміння та поваги один до одного, що призводило до постійних сварок, які впливали на психічний стан позивача. Крім того, відповідач мешкає з іншою жінкою. В підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, зазначила, що можливості зберегти сімю немає, прохала не надавати строк для примирення. Відповідач просив справу розглядати у його відсутності та позов задовольнити. Відповідно до положень ст. 223 ЦПК України за таких обставин, враховуючи згоду відповідача, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони зареєстрували шлюб 16 травня 2015 року у Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану СРС ХМУЮ, актовий запис № 206, щ опідтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ВЛ №258953 від 16.05.2015. Від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не створили міцної сімї, з лютого 2017 року припинили шлюбні відносини, та з цього часу проживають окремо. Відповідач має іншу жінку. Між сторонами відсутній майновий спір. Примирення обидві сторони вважають неможливим. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини.

Outcome: approved