Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 14 лютого 2014 року між сторонами був укладений Договір позики грошей, згідно з яким [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти в розмірі 400 доларів США. За умовами договору позичальник зобовязувався повернути позикодавцеві позику готівкою в строк до 14 квітня 2014 року. Крім того, 06 квітня 2015 року між сторонами був укладений Договір позики грошей, згідно з яким [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти в розмірі 100 доларів США. За умовами даного договору позичальник зобовязувався повернути позикодавцеві позику готівкою в строк до 06 липня 2015 року. Крім того, згідно розписки від 06 квітня 2015 року, [PERSON] зобов»язався, у випадку несвоєчасного повернення грошових коштів згідно договору позики від 06 квітня 2015 року, повернути заборгованість в трьохкратному розмірі. Проте, у встановлені терміни відповідач не виконав умови договорів позики та не повернув кошти, тому позивач і просить суд стягнути з відповідача грошові кошти за договорами позики, що згідно курсу НБУ станом на час звернення до суду становить 15436 грн. 96 коп., в тому числі 10 780 грн. 00 коп. сума основного боргу; 344 грн. 96 коп. трьох процентів річних від простроченої суми та 4312 грн. 00 коп. простроченої суми боргу за договором позики від 06 квітня 2015 року. Позивач в судове засідання не з»явився, проте згідно завчасно поданої заяви просить суд провести розгляд справи за його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з'явився, проте завчасно подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: 14 лютого 2014 року між сторонами був укладений Договір позики грошей, згідно з яким [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти в розмірі 400 доларів США. За умовами договору позичальник зобовязувався повернути позикодавцеві позику готівкою в строк до 14 квітня 2014 року (а.с.8). Крім того, 06 квітня 2015 року між сторонами був укладений Договір позики грошей, згідно з яким [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти в розмірі 100 доларів США. За умовами даного договору позичальник зобовязувався повернути позикодавцеві позику готівкою в строк до 06 липня 2015 року (а.с.7). Згідно розписки від 06 квітня 2015 року, [PERSON] зобов»язався, у випадку несвоєчасного повернення грошових коштів згідно договору позики від 06 квітня 2015 року, повернути позивачу заборгованість в трьохкратному розмірі (а.с.6). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем, сума боргу за договором позики грошей від 14 лютого 2014 року, з урахуванням курсу НБУ станом на час звернення до суду, становить 8968 грн. 96 коп., в тому числі 8624 грн. 00 коп. (400 доларів США х 21,56 грн. курс грвні) сума основного боргу та 344 грн. 96 коп. (8624 грн. 00 коп. *4% (строк неповернення позики -1 рік 4 місяці)) чотирьох процентів річних від простроченої суми. Крім того, згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем, сума боргу за договором позики грошей від 06 квітня 2015 року, з урахуванням курсу НБУ станом на час звернення до суду, становить 6468 грн. 00 коп., в тому числі 2156 грн. 00 коп. (100 доларів США х 21,56 грн. курс гривні) сума основного боргу та 4312 грн. 00 коп. (200 доларів США х 21,56 грн. курс гривні) простроченої суми боргу. У відповідності до постанови Пленума Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №14, у разі пред»явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Відповідно до договору позики грошей від 14 лютого 2014 року, відповідач отримав позику в розмірі 400 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 10 вересня 2015 року, на дату винесення рішення у справі, становить 8787 грн. 57 коп. (400 доларів США х 2196,8932 грн. курс гривні=8787 грн. 57 коп.). Крім того, три проценти річних у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України нараховуються на суму основного боргу, що згідно договору позики грошей від 14 лютого 2014 року, становить 400 доларів США, та з урахуванням курсу НБУ станом на 10 вересня 2015 року, на дату винесення рішення у справі, становить 8787 грн. 57 коп. Строк повернення позики встановлений договором не пізніше 14 квітня 2014 року. Тобто, три проценти річних за період з 15 квітня 2014 року по 10 вересня 2015 року включно становить 371 грн. 24 коп. (8787 грн. 57 коп. х 3 х 514 днів):365:100=371 грн. 24 коп. Згідно договору позики грошей від 06 квітня 2015 року, відповідач отримав позику в розмірі 100 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 10 вересня 2015 року, на дату винесення рішення у справі, становить 2196 грн. 89 коп. (100 доларів США х 2196,8932 грн. курс гривні=2196 грн. 89 коп.). Проте, з урахуванням розписки від 06 квітня 2015 року, прострочена заборгованість відповідача згідно договору позики грошей від 06 квітня 2015 року становить 4393 грн. 79 коп. (200 доларів США х 2196,8932 грн. курс гривні = 4393 грн. 79 коп.). Таким чином, заборгованість відповідача згідно договорів позик від 14 лютого 2014 року та від 06 квітня 2015 року становить 15749 грн. 49 коп., в тому числі 10984 грн. 46 коп. - сума основного боргу; 371 грн. 24 коп.- три проценти річних та 4393 грн. 79 коп. прострочена сума боргу згідно договору позики від 06 квітня 2015 року. Проте, у відповідності до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки, у відповідності до ст.11 ЦПК України, суд не може вийти за межі позовних вимог, а позивач в позовних вимогах просить стягнути з відповідача 15\~436 грн. 96 коп., тому задоволенню підлягають стягнення з відповідача саме 15\~436 грн. 96 коп. За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідач умов договору не виконав, позику в установлені строки її повернення не повернув, а тому заборгованість за договорами позики від 14 лютого 2014 року та від 06 квітня 2015 року в розмірі 15\~436 грн. 96 коп., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у сумі 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved