overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому вказав, що 23 квітня 2007 року уклав шлюб з останнім, який був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є відсутність порозуміння, несумісність характерів, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам та інтересам дитини. Шлюбні стосунки між подружжям припинені та спільне господарство не ведеться з 23 квітня 2013 року. Примиритися з дружиною не бажає, сім'ю зберегти неможливо. Після розірвання шлюбу дитина буде мешкати разом з відповідачем. Просив шлюб з відповідачем розірвати. У судовому засіданні позивач не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що на задоволенні позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не надала. Заяви про розгляд справи за її відсутності, суду від відповідача не надходило, у зв'язку з чим, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши в судовому засіданні зібрані в справі докази в їх сукупності, вважає встановленим наступне. Згідно зі свідоцтвом про шлюб, [PERSON] та [PERSON], 23 квітня 2007 року уклали шлюб, зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений запис за №401. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 23 квітня 2013 року, по викладеним вище мотивам подальше спільне проживання сторін і збереження родини стали неможливими, шлюб розпався, збереження сім'ї суперечило б інтересам сторін, що мають істотне значення, і тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому вказав, що 28 січня 2010 року уклав шлюб з останньою, який був зареєстрований Міським відділом реєстрації акті цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачем. Причиною розірвання шлюбу є неодноразова зрада з боку відповідача, відсутність порозуміння, несумісність характерів, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам та інтересам дітей. Шлюбні стосунки між подружжям припинені та спільне господарство не ведеться з листопада 2012 року. Примиритися з дружиною не бажає, сім'ю зберегти неможливо. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати разом із відповідачем. Просив шлюб з відповідачем розірвати. У судовому засіданні позивач не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судовому засіданні не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позов визнав, не заперечує проти його задоволення, при цьому просила після розірвання шлюбу залишити незмінним своє прізвище, як - [PERSON]. Суд, дослідивши в судовому засіданні зібрані в справі докази в їх сукупності, вважає встановленим наступне. Згідно зі свідоцтвом про шлюб, [PERSON] та [PERSON], 28 січня 2010 року уклали шлюб, зареєстрований Міським відділом реєстрації акті цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №39. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що в свою чергу підтверджується копіями свідоцтв про народження останніх. Шлюбні відносини між сторонами припинені з листопада 2012 року, по викладеним вище мотивам подальше спільне проживання сторін і збереження родини стали неможливими, шлюб розпався, збереження сім'ї суперечило б інтересам сторін, що мають істотне значення, і тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому вказує, що між ТОВ «ЮГ Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № ЮК-00019707 від 07.01.2015 року, права вимоги за яким відступлені на підставі договору факторингу від 31.03.2015 року ТОВ «Смарт Фінексперт», відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000,00 грн., що підтверджується квитанцією про отримання коштів за договором, з оплатою процентів за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення не пізніше 22.01.2015 року. Посилаючись на те, що всупереч умовам договору зобовязання позичальником щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконуються, у звязку з чим станом на 20.08.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 3323,41 грн. грн., просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за договором та судові витрати. В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій на позові наполягає, просить позов задовольнити та розглядати справу без його присутності, не заперечує проти розгляду справи заочно. Відповідач у судове засідання надав заяву, в якій позов визнав в повному обсязі, просить суд справу розглядати за його відсутності. Дослідивши заяви позивача та відповідача, дослідивши письмові докази по цивільній справі та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з оскільки він відповідає вимогам закону, обґрунтований письмовими доказами та визнається відповідачем. У звязку із наведеним, з урахуванням вимог ч.4 ст. 174 ЦПК та ч.6 п.11 Постанова Пленуму Верховного Суду України Про судове рішення у цивільній справі № 14 від 18.12.2009 року, згідно якого за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом, суд вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову та задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Приймаючи до уваги вищевикладені обставини справи,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначає, що 06 серпня 1999року вона уклала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] народженя, та сина [PERSON], [INFO] народежння. В липні 2009року вони припинили з відповідачем шлюбні відносини і в теперішній час мешкають за різними адресами. Матеріальної допомоги на дітей відповідач не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює і отримує заробітну плату. Відповідач нікому аліменти не сплачує і проваджень по виконавчим листам не має. Просить стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до повноліття дітей. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги і просить їх задовольнити з підстав викладених в позові. Пояснила, ща на даний момент вона перебуває на обліку в центрі зайнятості, але допомоги по безробіттю ще не отримувала. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги , погодився сплачувати аліменти в розмірі заявленому позивачем. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] народження, та [PERSON], [INFO] народження. Неповнолітні діти мешкають разом з матір'ю. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надав суду доказів добровільного надання допомоги на утримання дітей, тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров'я дітей і відповідача, те що відповідач працює та отримує дохід, на утриманні інших неповнолітніх дітей не має, непрацездатних батьків, яким він зобов'язаний надавати матеріальну допомогу, не має, згоду відповідача сплачувати алімнети в розмірі, заявленому позивачем. Тому вважає можливим стягнути з Павлова аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 частини його доходу на місяць. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача в доход державного бюджету судові витрати в розмірі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

\~ позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що 17.07.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області вони з відповідачкою зареєстрували шлюб, актовий запис № 138. Під час шлюбу 05.08.2010 року в них народилася донька [PERSON]. Вони з відповідачкою дійшли висновку, що зберігати їх родину немає сенсу. Просить шлюб між ними розірвати. В судове засідання позивач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд без його участі. На позовних вимогах наполягає, не заперечує щодо заочного рішення. (а.с.9) Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На розірвання шлюбу згодна. Після розірвання шлюбу просить залишити дитину проживати з нею, прізвище після розірвання шлюбу - «Рукан». Суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно же ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, приходить до висновку, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Сторони не проживають однією сім'єю тривалий час, обидва бажають розірвати шлюб. Суд вважає не можливим примусити їх зберегти шлюб. Неповнолітню дитину суд вважає необхідним залишити проживати з матір'ю

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

\~ позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що 26.04.1997 року він одружився з відповідачкою у Дружківському міському відділі запису актів громадянського стану, актовий запис № 141. Мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] З квітня 2017 року їх сімейні стосунки припинились. Відповідачка покинула сім'ю. При спілкуванні по телефону вона каже, що поновлювати сімейні стосунки не бажає. Він також не має наміру поновлювати сімейні стосунки. Просить розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований у Дружківському міському відділі запису актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 141. В судове засідання позивач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністі, на позові наполягає, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно же ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, приходить до висновку, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітній дитині. Сторони не проживають однією сім'єю тривалий час, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу. Суд вважає не можливим примусити його зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що 29.10.2013 року відповідач одержав від нього позику у розмірі 8000,00 грн. з зобов'язанням повернути вказану суму через 3 місяці. У визначений строк відповідач боргові зобов'язання не виконав, та борг не повернув. Він декілька разів просив повернути борг, але відповідач, погоджуючись про наявність боргу, почав відмовлятися від своїх зобов'язань, мотивуючи становищем в країні, уникає зустрічей, ховається, не відповідає на виклики по телефону. Сума боргу, яка повинна бути повернута йому відповідачем складає 8000,00 грн. Просить стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики у сумі 8000,00 грн., судовий збір у розмірі 243,60 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 300,00 грн. Відповідач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги з підстав зазначених в позові. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Не заперечує, щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1047 ч.2 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Суд вважає встановленим, що відповідач [PERSON] 29.10.2013 року взяв у борг у позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 8000,00 грн. строком на три місяці, тобто до 29.01.2014 року, що підтверджується договором позики від 29.10.2013 р. (а.с.15). Факт передачі коштів підтверджується договором позики (а.с. 15). Судом встановлено, що відповідач до теперішнього часу борг позивачу не повернув, чим прострочив виконання грошового зобов'язання та вимоги ст. 1046 ЦК України. Суд вважає, що договір позики відповідачем не виконаний добровільно, тому необхідно стягнути з [PERSON] борг в сумі 8000,00 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті правової допомоги у сумі 300, 00 грн. (а.с. 14), та по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн. (а.с.13).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що відповідач звернулась до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву № б/н від 11.08.2010 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 3000,00 грн.\~\~у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі якого відповідач при укладанні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через веб-сайт банку або інший інтернет/SMS- ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень умов та правил надання банківських послуг, які розмішені на офіційному сайті позивача ПАТ КБ «Приватбанк»,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що відповідач звернулась до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву № б/н від 13.02.2013 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 7700,00 грн.\~\~у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через веб-сайт банку або інший інтернет/SMS- ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень умов та правил надання банківських послуг, які розмішені на офіційному сайті позивача ПАТ КБ «Приватбанк»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що відповідач звернулась до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала заяву б/н від 08.09.2010 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 13000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, та тарифами банку складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через веб-сайт банку або інший інтернет/SMS- ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень умов та правил надання банківських послуг, які розмішені на офіційному сайті позивача ПАТ КБ «Приватбанк»,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що відповідач звернулась до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання кредитних послуг, у зв'язку з чим підписала заяву № б/н від 31.05.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через веб-сайт банку або інший інтернет/SMS- ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень умов та правил надання банківських послуг, які розмішені на офіційному сайті позивачаПАТ КБ «Приватбанк»,

Outcome: partial