Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного кредитного договору №79615/31/к3 від 13.11.2012 року відповідачка отримала споживчий кредит в сумі 25000 грн. строком на 36 місяців з 13.11.2012р. по 13.11.2015р. зі сплатою 24,0 % річних. Відповідачка зобовязання за договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 26.01.2016 року виникла заборгованість у розмірі 31207,49 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту - 9570 грн. 60 коп.; заборгованості по відсотках за користування кредитом - 1379 грн. 38 коп.; пені за порушення строків погашення кредиту 9339 грн. 18 коп.; пені за порушення строків погашення відсотків - 229 грн. 53 коп.; інфляційних нарахувань згідно п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України - 8188 грн. 80 коп.; штрафу у розмірі 10% згідно п. 6.4 кредитного договору - 2500 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідачки. Представник позивача у судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином - через засіб масової інформації, а саме: через газету «Слобідський край» № 44 від 12.04.2016 року. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Згідно до положення ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи та доводи позовної заяви, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між ПАТ «АК «Експрес-Банк» та [PERSON] кредитного договору №79615/31/к3 від 13.11.2012 року відповідачка отримала споживчий кредит в сумі 25000 грн. строком на 36 місяців з 13.11.2012р. по 13.11.2015р. зі сплатою 24,0 % річних. /а.с. 8-11/. За умовами п.п. 1.1, п.п. 5.2.1 зазначеного кредитного договору, відповідачка була зобов'язана своєчасно сплачувати нараховані проценти, а також інші платежі у визначених договором розмірах і термінах (строках), повернути кредит та виконувати інші зобов'язання, визначені договором, у повному обсязі. Внаслідок невиконання відповідачкою зобовязань за договором станом на 26.01.2016 року виникла заборгованість у розмірі 31207,49 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту - 9570 грн. 60 коп.; заборгованості по відсотках за користування кредитом - 1379 грн. 38 коп.; пені за порушення строків погашення кредиту 9339 грн. 18 коп.; пені за порушення строків погашення відсотків - 229 грн. 53 коп.; інфляційних нарахувань згідно п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України - 8188 грн. 80 коп.; штрафу у розмірі 10% згідно п. 6.4 кредитного договору - 2500 грн. (а.с.5-7,15-29). Банк звертався до відповідачки з листом-вимогою про порушення умов кредитного договору, однак до теперішнього часу відповідачка заборгованість перед банком не погасила (а.с.14). Правовідносини між банком та відповідачкою не припинені. Зобовязання встановлені договором, відповідачкою не виконані, кредит не повернутий. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч.2 ст. 509 ЦК). Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобовязання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК). Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Належним виконанням зобовязання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов'язання, відповідачка повинна була чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що повязані з одержанням кредиту. За таких обставин суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 79-80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідачки судовий збір на користь позивача, а також витрати, пов»язані із розміщенням в газеті «Слобідський Край» № 44 від 12.04.2016 року тексту оголошення про виклик у судове засідання.

Outcome: approved