Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не зявився та звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові. Відповідач в судове засідання не зявився, на адресу суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Зважаючи на дані обставини суд приходить до висновку про розгляд справи в заочному порядку. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 13.06.2013 року було укладено кредитний договір про надання відповідачу кредиту на споживчі цілі в сумі 15000,00 гривень строком на 24 місяці, з 13.06.2013 року по 13.06.2015 року. Дані правовідносини стверджуються: заявою-анкетою позичальника; кредитним договором, які підписані сторонами і вважаються різновидом договору; розрахунком боргу. Кредит було надано відповідачу шляхом надання позивачем грошових коштів в сумі 15000,00 гривень на споживчі цілі. Умови кредитного договору відповідачем не виконані. На час розгляду справи в суді кредит не погашено, заборгованість за кредитним договором, станом на 22.06.2015 року, становить 15017,29 гривень, що стверджується розрахунком заборгованості, а саме: сума простроченої заборгованості по кредиту 9375,00 гривень; сума прострочених процентів по кредиту 3945,22 гривень; сума пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за прострочення строку повернення кредиту, згідно п.6.3 кредитного договору 138,70 грн.; сума пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за прострочення строку сплати процентів за користування кредитом, згідно п.6.2 кредитного договору 58,37 грн.; сума штрафу за невиконання умов п.п.5.2.4, 5.2.5. кредитного договору, в розмірі 10 % від суми отриманого кредиту за кожний випадок такого невиконання, згідно п.6.4. кредитного договору 1500,00 грн. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані наступними нормативно-правовими актами, а саме : Так, відповідно до ст. 526 ЦК України убачається, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК; відповідно до ст.530 ЦК зазначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 610 ЦК передбачає, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК наслідками порушення відповідачем зобовязання, щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. В ч.1 ст.60 ЦПК зазначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В даному випадку позивач надав суду достатньо доказів про невиконання відповідачем умов кредитного договору, що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи, а відповідач в свою чергу не спростував доводи позивача викладені в позовній заяві. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що відповідач (боржник) не виконав своїх зобовязань перед кредитором, чим спричинив позивачу матеріальну шкоду (збитки), які повинні бути відшкодовані за рахунок відповідача в примусовому порядку, а тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved