Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Посилалися в позові на те, що 26 березня 2018 року помер її син [PERSON], на доказ чого надаю копію свідоцтва про смерть серії 1-МИ F 188401. Все необхідне для поховання надавала та здійснювала вона, що підтверджується копією свідоцтва про поховання F 505 від 23.03.2018 року, акту рахунку-замовлення F 715096 від 26.03.2018 року та F009318 від 26.03.2018 року. Після проведення поховання внаслідок стресового стану не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, так як на протязі тривалого часу просто фізіологічно не мала сил це зробити. Вказане підтверджується копією витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) F 55355968 від 05.03.2019 року, копію медичної карти амбулаторного хворого, з якої вбачається, що зверталася за медичною допомогою до невропатолога 28.03.2018 року, до терапевта 03.04.2018 року, до терапевта 11.06.2018 року, до невропатолога 19.06.2018 року, до невропатолога 06.10.2018 року, до терапевта 13.12.2018 року, до невропатолога 17.12.2018 року, до невропатолога 03.01.2019 року, до терапевта 05.02.2019 року з приводу хвороб, пов'язаних із функціонуванням нервової та сердечно-судинної систем. В судовому засіданні позивачка в зал судового засідання не з»явився. Направила письмову заяву в якій позов підтримала повністю, просила його задовольнити. Розгляд просив провести у її відсутності. Відповідачка позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Розгляд просила провести у її відсутності. Дослідивши письмові докази, які були у справі, суд вважає, що позов обґрунтований. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дане визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси, свободи інших осіб. Судом встановлено, що 26 березня 2018 року помер її син [PERSON], на доказ чого надаю копію свідоцтва про смерть серії 1-МИ F 188401. Все необхідне для поховання надавала та здійснювала вона, що підтверджується копією свідоцтва про поховання F 505 від 23.03.2018 року, акту рахунку-замовлення F 715096 від 26.03.2018 року та F009318 від 26.03.2018 року. Після проведення поховання внаслідок стресового стану не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, так як на протязі тривалого часу просто фізіологічно не мала сил це зробити. Вказане підтверджується копією витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) F 55355968 від 05.03.2019 року, копію медичної карти амбулаторного хворого, з якої вбачається, що зверталася за медичною допомогою до невропатолога 28.03.2018 року, до терапевта 03.04.2018 року, до терапевта 11.06.2018 року, до невропатолога 19.06.2018 року, до невропатолога 06.10.2018 року, до терапевта 13.12.2018 року, до невропатолога 17.12.2018 року, до невропатолога 03.01.2019 року, до терапевта 05.02.2019 року з приводу хвороб, пов'язаних із функціонуванням нервової та сердечно-судинної систем. Згідно ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. В ч.1 ст. 1223 ЦК України зазначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною першою ст. 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. В частині другій ст. 1236 ЦК України зазначено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Статтею першою та другою ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В пункті 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ F24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» розFяснено, що норми ст. 1272 ЦК України щодо права на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються до спадкоємців, право на спадкування яких виникло із набранням чинності ЦК. Суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. В пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України F7 від 30.05.2000 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій; суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставі наведеного та

Outcome: approved