Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача по якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 31 200 грн., а також три проценти річних від простроченої суми заборгованості в розмірі - 89,75 грн. Позивач будучи сповіщеними належним чином, до суду не з'явився, надавши судові письмову заяву, по якій просить суд позов задовольнити, справу розглянути за відсутності позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи сповіщеними належним чином, про дату, час та місце проведення сдового засідання, до суду не з'явився без поважних причин, заяв чи клопотань до суду не надавав. Суд у зв'язку з неявкою відповідача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою позивача, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає за можливе позов про стягнення боргу задовольнити частково на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 10.04.2013 року позивачем передано відповідачу по розписці грошові кошти у розмірі 31200 грн., еквівалентно 3 900 дол. США, за курсом 7.99 грн., для придбання рухомого майна, а саме: транспортного засобу Toyota corolla, 2006 року випуску № [NUMBER], зі строком повернення до 01.10.2013 року, що підтверджується копією розписки, наявною в матеріалах справи ( а.с. 7), У забезпечення повернення боргу відповідачем по справі у розписці передбачена гарантія звернення стягнення позивачем на належне відповідачу вищезазначене рухому майно. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона( позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позичкодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей , визначених родовими ознаками. Згідно з п.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були йому передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як зазначає позивач в позові строк для повернення боргу/ грошових коштів отриманих по розписці минув, а відповідач [PERSON] ухиляється від його повернення. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Факт отримання грошових коштів відповідачем підтверджується борговим документом- розпискою від 10.04.2013 року, копія якої наявна в матеріалах справи(а.с.7). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи індекс інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що становить 89,75 грн. з відповідача на користь позивача слід стягнути 31 289,00 грн. В своєму позові позивач також просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 2 400 грн. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження того, що позивачу були надані послуги на правову допомогу в матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги, укладений 01.01.2013 року між [PERSON] та [PERSON]- адвокатом (а.с. 19), однак в матеріалах справи відсутні підтвердження того, що позивачем по справі було сплачено послуги на правову допомогу та саме у тому розмірі, що просить позивач в своєму позові. Отже, позивач не надав доказів на підтвердження факту сплати грошових коштів за отримання правової допомоги. Таким чином, в задоволенні даної частини позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити. Згідно п.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст. 11 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Враховуючи, що через порушення відповідачем прав позивача останній був вимушений звернутись до суду з позовом, сплатив судові витрати у розмірі 312, 90 грн., що підтверджується квитанцією, наявною в матеріалах справи, який підлягає відшкодуванню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Таким чином, з урахуванням тієї обставини, що відповідачем не були виконані зобов'язання по поверненню коштів, суд вважає, що позов є законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим підлягає частковому задоволенню , у частині стягнення суми за надання правової допомоги суд вважає за необхідне відмовити. На підставі викладеного й

Outcome: partial