Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису приватного нотаріусу таким, що не підлягає виконанню мотивуючи свої вимоги тим, що 28.12.2007 року між ним та ВАТ «КБ «Надра» був укладений кредитний договір за № 252/П/41/2007-840, на підставі якого банк надав кредит у розмірі 43 024, 66 доларів США, що зазначено в кредитному договорі, а позивач прийняв кредит, і зобов'язався його повернути протягом 300 місяців частинами зі сплатою щомісячних відсотків, які встановлені кредитним договором, за користування грошовими коштами. Для забезпечення повного і своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором, 28.12.2007 року був укладений договір іпотеки за № 247/П/41/2007, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], предметом якого є нерухоме майно, а саме: квартира [ADDRESS], що в м. Києві. Зазначає, що з моменту укладання вказаних вище договорів банківського кредиту та іпотеки, до жовтня місяця 2008 року він належним чином та у відповідності до їх умов виконував покладені на нього зобов'язання, вчасно та в повному обсязі повертав частинами кредит та відсотки за його користування. Однак в жовтні місяці 2008 року виникли обставини, які унеможливлювали в повному обсязі та належним чином сплачувати грошові кошти в рахунок погашення кредиту та сплати відсотків, оскільки у світі, в тому числі і в Україні, настала економічна криза, яка на нього вплинула зменшенням доходу, який він отримував у національній грошовій одиниці. Банківській кредит був наданий в іноземній валюті, а курсова різниця між цими грошовими одиницями призвела до часткової неплатоспроможності. В той же час він продовжував сплачувати всі необхідні платежі, проте не в повному обсязі, як передбачено кредитним договором. Вказує на те, що у зв'язку з цим, починаючи із січня місяця 2009 року неодноразово звертався до установи банку з приводу отримання реструктуризації кредиту, відсотків за його користування та заборгованості, яка виникла внаслідок часткового невиконання грошових зобов'язань за кредитним договором. 22.11.2010 року було укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 247/П/41/2007-840, якою частково було внесено зміни щодо умов та сум погашення кредиту. Відповідачем було надано відстрочка сплати частини необхідного платежу протягом 6 місяців. За даною додатковою угодою він повинен був 12.06.2011 року сплатити відповідачу одразу 11 672, 07 доларів США. Дане зобов'язання виконано не було, тому він продовжував по можливості виконувати взяті на себе кредитні зобов'язання та погашати борг, останній платіж було здійснено у жовтні 2013 року. Звертає увагу суду на те, що 17.04.2013 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис за яким запропоновано звернути стягнення на квартиру № 139 в будинку № 5-a, розташовану по провулку Межовий в місті Києві. За рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири нотаріус пропонував задовольнити вимоги ВАТ «Комерційний банк «Надра» про стягнення заборгованості у розмірі 556 633 грн. 47 коп., з яких: 282 345 грн., 77 коп. сума кредиту; 78 816 грн. 38 коп. сума процентів; 18 617 грн. 16 коп. пеня; 2 117 грн. 59 коп. комісія; 162 532 грн. 41 коп. штраф та 1 700 грн. сума плати за вчинення виконавчого напису. Посилається на те, що даний розрахунок заборгованості за кредитним договором не є безспірним та те, що не згоден з розрахованою банком сумою заборгованості за кредитним договором, оскільки у вказаному розрахунку значно завищено суму заборгованості, пені, відсотків та штрафу. Крім того, він зазначає, що не згоден зі сплатою комісії в розмірі 2 117 грн. 59 коп., оскільки така комісія кредитним договором не передбачена, а тому приватний нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. Вказує на те, що жодних повідомлень в тому числі письмових стосовно погашення існуючої на той час заборгованості за банківським кредитом в тридцяти денний строк він не отримував, про вчинення виконавчого напису йому нічого не було відомо. Крім того на його думку нотаріус не дотримався вимог актів законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, які свідчать про безспірність заборгованості, внаслідок чого порушив право позивача на добровільне виконання вимог в строки та в порядку передбаченому кредитним договором та Законом, зокрема ст.ст. 7, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ч.1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Він протягом всього терміну дії кредитного договору та договору наступної іпотеки по день звернення до суду, не отримував жодної вимоги від відповідача про усунення порушень, зокрема про погашення заборгованості за основним зобов'язанням передбаченим кредитним договором, відсотками чи штрафними санкціями, ні поштовим направленням ні під розписку ні в жоден інший спосіб передбачений Законом, в тому числі за 30 днів до вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису. Вважає, що при таких обставинах, приватний нотаріус не мав жодних підстав для вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки, попередньо не переконавшись та не отримавши від банку документів, які б підтвердили отримання ним вимоги про усунення порушень та зі спливом тридцятиденного строку з моменту отримання ним такої вимоги, що свідчить про грубе порушення з боку приватного нотаріуса вимог передбачених ч.1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Крім того, зазначає, що з дня виникнення права вимоги у відповідача до моменту вчинення виконавчого напису минуло більше трьох років. На підставі вищевикладеного, а також

Outcome: dismissed