Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вимогою визнати останню такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що вказану квартиру позивач отримав у власність 05.09.2000 року внаслідок безоплатної приватизації житла, проте зареєстрував своє право власності у державному реєстрі речових прав лише 09.06.2017 року. Крім позивача у будинку також зареєстрована відповідач [PERSON] - колишня дружина позивача, яка фактично не проживає в квартирі з лютого 2017 року, не несе витрат пов'язаних з її утриманням та проживає у своєї дочки за адресою: [ADDRESS]. Позивач переніс інсульт, в результаті чого потребує постійної сторонньої допомоги та догляду, який здійснює [PERSON] відповідно до цивільно-правового договору, укладеного між нею та сином позивача [PERSON]. Оскільки відповідач у добровільному порядку відмовляється звернутися із заявою про зняття її з реєстрації у вказаній квартирі, чим заважає позивачу вільно користуватися своєю власністю, а також впливає на розмір соціальних субсидій, тому позивач звернувся за захистом свого права в судовому порядку. У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, надавши до суду заяви, в яких просили справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі Відповідач у судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання в порядку ст. 128 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.06.2017 року, вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS], перебуває на праві приватної власності у [PERSON] на підставі дубліката свідоцтва про право власності на житло, виданого 05.09.2000 року Ріпкинською РДА, технічного паспорту, виданого 05.09.2000 року ЗАТ «Комунсервіс», розпорядження номер 273, виданого 03.08.2015 року Ріпкинською РДА, інформаційної довідки, виданої 17.08.2015 року ЧМБТІ. З будинкової книги на квартиру [ADDRESS], вбачається, що власником квартири є [PERSON] згідно свідоцтва про власність від 05.09.2000 року, місце проживання якого зареєстроване у вказаній квартирі. Крім того, в квартирі також зареєстрована [PERSON] Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що власником вищезазначеної квартири є позивач - [PERSON] Відповідно до довідки, виданої КП Ріпкинською житлово-експлуатаційною дільницею від 05.06.2018 року, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON] - власник, та [PERSON]- дружина. Згідно рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 13.04.2018 року, вбачається, що шлюб, зареєстрований 18.04.2004 року між [PERSON] та [PERSON], розірвано. Рішення суду набрало законної сили 21.05.2018 року. Актом, складеним депутатом Ріпкинської селищної ради від 05.06.2018 року в присутності свідків, підтверджено те, що за адресою: [ADDRESS], зареєстрована [PERSON], але фактично не проживає з лютого 2017 року до теперішнього часу. Цивільно-правовим договором від 20.04.2017 року, укладеного між сином позивача [PERSON] та [PERSON], підтверджено, що за позивачем здійснюється постійний догляд через його хворобливий стан. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу Української РСР та ст. 383 Цивільного кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Таким чином, враховуючи, що відповідач понад рік не проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS], без поважних причин, вона не є членом сім'ї власника квартири, домовленості щодо користування житловим приміщенням між сторонами по справі не встановлено, а тому, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У відповідності до с. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, а саме, судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved