Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів у розмірі 9 227,52 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] 26.08.2014 звернувся до Солом'янського районного центру зайнятості Київського міського центру зайнятості з заявою про надання йому статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю в якій вказав, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Зазначено, що Наказом Солом'янського РЦЗ від 02.09.2014 року № НТ 140902 відповідачу надано статус безробітного з 26.08.2014 та призначено допомогу по безробіттю з 02.09.2014 відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» та ч.1,3,4 ст. 22 та п.1 ст.23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Позивач посилається на те, у що процесі звірки отриманих даних з файлу (в електронному вигляді) та Державною фінансовою службою України з інформацією щодо розслідування страхових випадків за 1 квартал 2015 року ним було виявлено, що підчас перебування на обліку в Солом'янському РЦЗ, отримував дохід гр. [PERSON] в ПАТ «КИЇВГАЗ». Позивач вказав, що з метою підтвердження інформації Печерським районним центром зайнятості було здійснено перевірку в ПАТ «КИЇВГАЗ», про що складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 11.09.2015 №1482, згідно якого встановлено, що відповідач працював у ПАТ КИЇВГАЗ з 21 січня 2015 року по 31 січня 2015 року, з 02 лютого 2015 року по 27 лютого 2015 року, з 02 березня 2015 року по 30 березня 2015 року, з 06 квітня 2015 року по 29 квітня 2015 року, з 06 травня 2015 року по 29 травня 2015 року, з 02 червня 2015 року по 23 червня 2015 року, та отримував винагороду за надані послуги відповідно до актів прийому-здачі виконаних робіт. Зазначено, що в період перебування на обліку в Солом'янському РЦЗ та отримання допомоги по безробіттю, відповідач виконував роботи за цивільно-правовими угодами, про що своєчасно не повідомив центр зайнятості. Пояснено, що Наказом Солом'янського РЦЗ від 22.09.2015 № 221 було прийнято рішення про повернення незаконно отриманих коштів гр. [PERSON] протягом 15 календарних днів з дня ознайомлення з цим наказом. Позивач вказав, що згідно довідки розрахунку витрат коштів нарахованих на випадок безробіття відповідачу була нарахована та виплачена допомога по безробіттю у розмірі 9227,52 грн. за період з 21.01.2015 по 21.05.2015. Зазначено, що Солом'янським РЦЗ було направлено лист - повідомлення відповідачу від 22.09.2015 № 5033 про необхідність повернення незаконно отриманих коштів ,проте повідомлення було повернено Укрпоштою у зв'язку з не врученням адресату за закінченням терміну зберігання. У позові міститься посилання позивача на те, що в результаті несплати відповідачем вказаних коштів, до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, не надходять кошти спрямовані на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, що зачіпає інтереси держави. Виходячи з вищенаведеного, позивач звернувся з даним позовом до суду та просив його задовольнити. В судове засідання 23.01.2017 представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити. 10.11.2016 та 23.01.2017 відповідач в судове засідання не з'явився, повноважних представників в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, не зважаючи на те, що був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином відповідно до вимог ст. 74, 75, 76, 77 Цивільного процесуального кодексу України. Виходячи з цього та вимог ст. 77 ЦПК України суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 26.08.2014 звернувся до Солом'янського районного центру зайнятості Київського міського центру зайнятості з заявою про надання йому статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю (а.с. 7), на підставі чого Наказом Солом'янського РЦЗ від відповідачу надано статус безробітного з 26.08.2014 та призначена допомога по безробіттю з 02.09.2014. Згідно Акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 11.09.2015 №1482 Печерського районного центру зайнятості, [PERSON] працював у ПАТ «КИЇВГАЗ» з 21 січня 2015 року по 31 січня 2015 року, з 02 лютого 2015 року по 27 лютого 2015 року, з 02 березня 2015 року по 30 березня 2015 року, з 06 квітня 2015 року по 29 квітня 2015 року, з 06 травня 2015 року по 29 травня 2015 року, з 02 червня 2015 року по 23 червня 2015 року, та отримував винагороду за надані послуги відповідно до актів прийому-здачі виконаних робіт (а.с. 10-22). Встановлено, що в період перебування на обліку в Солом'янському РЦЗ та отримання допомоги по безробіттю, відповідач виконував роботи за цивільно-правовими угодами, про що своєчасно не повідомив центр зайнятості. Наказом Солом'янського РЦЗ від 22.09.2015 № 221 було прийнято рішення про повернення незаконно отриманих коштів гр. [PERSON] протягом 15 календарних днів з дня ознайомлення з цим наказом (а.с. 23). Згідно довідки розрахунку витрат коштів нарахованих на випадок безробіття [PERSON] була нарахована та виплачена допомога по безробіттю у розмірі 9227,52 грн. за період з 21.01.2015 по 21.05.2015 (а.с. 24). Згідно матеріалів справи, Солом'янським РЦЗ було направлено лист - повідомлення відповідачу від 22.09.2015 № 5033 про необхідність повернення незаконно отриманих коштів, проте повідомлення не було отримане відповідачем, та повернулося за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ст. ст. 7, 16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» допомога по безробіттю здійснюється за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Фонд є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією. Держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом. Згідно з п. 18 ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводить розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. Згідно з п. 4 ч.2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов'язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у ч. 1 ст. 45 нього Закону (зокрема, зайнятість особи). Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послу застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Невиконання [PERSON] обов'язку щодо повідомлення про своє працевлаштування призвело до безпідставної виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття. Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 1378,00 грн. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: approved