Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому зазначив, що 03.04.2013 року між ним та ТОВ «Систем технолоджі компані-Інвестментс» було укладено договір добровільного страхування №102002-06001037, згідно якого застраховано майнові інтереси щодо автомобілів «Мерседес-Бенц», д.н.з. [NUMBER], «Лексус», д.н.з. [NUMBER], «Лексус», д.н.з. [NUMBER], та «БМВ», д.н.з. [NUMBER]. 01.02.2014 року о 21 год. 10 хв. в м. Києві на пл. Спортивній сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Інфініті», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «Мерседес-Бенц», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок зазначеної ДТП автомобілю «Мерседес-Бенц», д.н.з. [NUMBER], було завдано механічних пошкоджень. Власник пошкодженого автомобілю «Мерседес-Бенц», ТОВ «Систем технолоджі компані-Інвестментс» звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, та в подальшому позивачем було перераховано страхове відшкодування в розмірі 37639,22 грн. Посилаючись на зазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача 37639,22 грн. затрат по виплаті страхового відшкодування. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник відповідача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності відповідача та за його відсутності, подав до суду заперечення проти позову, в яких просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачем пропущено строк позовної давності при зверненні до суду з вказаним позовом. Крім того, вказав, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ПАТ «УСК «Гарант-Авто», тому позивач може адресувати свої вимоги до зазначеної страхової компанії. Також представник відповідача зауважив, що умовами укладеного між позивачем та потерпілим договору добровільного страхування передбачена виплата страхового відшкодування у разі перерахування коштів в інший спосіб, ніж на СТО, в розмірі 85%, а решта 15% мають бути виплачені після надання відповідних документів про здійснення ремонту, натомість таких документів позивачем надано не було. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається з матеріалів справи, 03.04.2013 року між ним та ТОВ «Систем технолоджі компані-Інвестментс» було укладено договір добровільного страхування №102002-06001037, згідно якого застраховано майнові інтереси щодо автомобілів «Мерседес-Бенц», д.н.з. [NUMBER], «Лексус», д.н.з. [NUMBER], «Лексус», д.н.з. [NUMBER], та «БМВ», д.н.з. [NUMBER] (а.с.5-8). 01.02.2014 року о 21 год. 10 хв. в м. Києві на пл. Спортивній сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Інфініті», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «Мерседес-Бенц», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок зазначеної ДТП автомобілю «Мерседес-Бенц», д.н.з. [NUMBER], було завдано механічних пошкоджень. З постанови Печерського районного суду м. Києва від 04.04.2014 року у'бачається, що [PERSON] перед початком руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мерседес-Бенц», д.н.з. [NUMBER]. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340,00 грн. (а.с.9). На момент розгляду справи зазначена вище постанова суду від 04.04.2014 року набрала законної сили. Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно довідки ЖРЗПЗ №2861 від 01.02.2014 року в результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Мерседес-Бенц», д.н.з. [NUMBER], належний ТОВ «Систем технолоджі компані-Інвестментс», яким керував гр. [PERSON] Згідно звіту №8237 про оцінку колісного транспортного засобу «Мерседес-Бенц», д.н.з. [NUMBER], складеного 17.02.2014 року ТОВ «ЕАК «Довіра», вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 37639,22 грн. Відповідно до страхового акту №42-28095 від 12.09.2014 року, розрахунку суми страхового відшкодування та розпорядження №09-05-28095 від 12.09.2014 року про виплату страхового відшкодування розмір страхового відшкодування пошкодженого автомобіля «Мерседес-Бенц» складає 37639,22 грн. (а.с.26-28). Згідно положень ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт складається страховиком у формі, яка ним встановлюється. Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Власник застрахованого автомобіля «Мерседес-Бенц» ТОВ «Систем технолоджі компані-Інвестментс» звернулося до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і відповідно до платіжних доручень №236 від 12.09.2014 року на суму 17639,22 грн., №331 від 02.02.2015 року на суму 5000 грн., №333 від 03.02.2015 року на суму 10000 грн. та №472 від 19.05.2015 року на суму 5000 грн. позивачем було перераховано на рахунок ТОВ «Систем технолоджі компані-Інвестментс» суму страхового відшкодування в загальному розмірі 37639,22 грн. (а.с.29-32). З матеріалів справи убачається, що позивач звертався до відповідача із претензією щодо погашення суми страхового відшкодування (а.с.33), проте вказана сума відповідачем сплачена не була. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із частинами 2,5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Статтею 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до п.6 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Твердження відповідача про те, що позивач повинен звертатися з вимогою про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування виключно до ПАТ «УСК «Гарант-Авто», де було застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача, не ґрунтується на нормах чинного законодавства. Тому судом до уваги не береться виходячи з наступного. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З аналізу наведених норм вбачається дві можливості відшкодування шкоди - за рахунок страховика шляхом отримання страхового відшкодування та за рахунок безпосереднього заподіювача шкоди. Крім того, з пояснень представника позивача, наданих в судових засіданнях, вбачається, що позивач звертався з претензіями до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» щодо відшкодування понесених витрат на виплату страхового відшкодування. Проте з 23.12.2014 року вказаний страховик позбавлений права укладати договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Разом з тим, відповідно до статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно пунктів 3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи наявність заяви відповідача про застосування позовної давності, а також те, що ДТП сталася 01.02.2014 року, а позивач звернувся до суду з позовною заявою 25.07.2017 року, тобто після спливу строку позовної давності, і, крім того, зважаючи, що в судовому засіданні представник позивача підтвердив, що позов не є регресним, у зв'язку з чим строк позовної давності почався не з моменту виплати страхового відшкодування, а з моменту настання страхового випадку (ДТП), суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed