Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 листопада 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 218. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося. Сторони фактично припинили шлюбні відносини з листопада 2013 року. Спільне господарство ними не ведеться. Подальше сумісне життя і примирення між ними позивач вважає неможливим. Спір про поділ майна відсутній. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, через канцелярію суду подав заяву (а.с. 26), у якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надала суду заяву, у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 25). У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 24 листопада 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 218, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER], виданого 04 липня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, та серії І-ЖС № 165647, виданого 22 березня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області (а.с. 4, 5 відповідно). Шлюбні відносини припинилися з листопада 2013 року. Подальше сумісне життя та примирення між ними неможливе. Спір про поділ майна відсутній. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи той факт, що сторони вже тривалий час (10 місяців) мешкають окремо без ведення спільного господарства та бюджету, а також, що відсутні докази того, що окреме проживання сторін негативно вплинуло або вплине на інтереси малолітніх дітей, суд приходить до висновку, що шлюб [PERSON] та [PERSON] не може бути збережений, оскільки зазначені факти свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі ст. 113 СК України [PERSON] слід залишити прізвище, набуте після реєстрації шлюбу. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved