Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому прохає визнати за ним право власності на спадкове майно після померлої [PERSON], що в цілому складається з житлового будинку А-1,а та господарських споруд: сараю Б, погребу В, огорожі - № 1, 1/2 частини колодязю - № 2, що знаходяться на приватизованій земельній ділянці за адресою: вул. Бойкова, 40, в с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Лютенської територіальної громади Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи - Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської областіу судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що як вбачається з копії запису акта про укладення шлюбу № 5 від 2.04.1994 року, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], яка після реєстрації шлюбу своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON]. Відповідно довідки виконавчого комітету Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-46/954 від 09.06.2016 року, домоволодіння в селі Лютенька Гадяцького району Полтавської області по вулиці Бойкова, 40, згідно по господарської книги № 1 особового рахунку № 74 станом на 01.07.1990 року відносилось до колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 року є голова двору - [PERSON]. Інші члени двору на вищезазначену дату відсутні На підставі державного акта, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 138 від 13.05.1998 року, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,33 га: для обслуговування житлового будинку 0,15 га, ведення особистого підсобного господарства 0,18 га, що розташована на території с. Лютенька Лютенської сільської ради, що підтверджується копією відповідного державного акта. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-46/953 від 09.06.2016 року біля будинковолодіння в селі Лютенька Гадяцького району Полтавської області по вулиці Бойкова, 40, земельна ділянка у розмірі 0,33 га приватизована. Відповідно копії свідоцтва про смерть серії 1-КЕ № 005606 від 28.04.2005 року, [PERSON] помер 26 квітня 2005 року. [PERSON] був зареєстрований на день смерті 26.04.2005 року в селі Лютенька по вулиці Бойкова, 40. На день смерті [PERSON] за даною адресою була зареєстрована [PERSON] - дружина. Інших зареєстрованих станом на 26.04.2005 року за даною адресою не значилося, що підтверджується довідкоювиконавчого комітету Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-46/955 від 09.06.2016 року. 22.03.2010 року [PERSON] на випадок своєї смерті здійснила заповітне розпорядження, згідно якого належний їй будинок, що знаходиться в с. Лютенька по вул. Комунарівська, 40, і все її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що за законом належатиме їй на день смерті, заповіла [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 22.03.2010 року, нотаріально посвідченого секретарем Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області та зареєстрованого в реєстрі під № 141. Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-КЕ № 162052 від 22.06.2010 року, [PERSON] померла 22 червня 2010 року. [PERSON] була зареєстрована одна на день смерті 22.06.2010 року в селі Лютенька по вулиці Бойкова, 40. Інших зареєстрованих станом на 22.06.2010 року за даною адресою не значилося, що підтверджується довідкоювиконавчого комітету Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-46/956 від 09.06.2016 року. Рішенням третьої сесії сьомого скликання Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 10.12.2015 року у с. Лютенька вул. Комунарівська перейменовано на вул. Бойкова. Як вбачається з копії технічного паспорту на житловий будинок № 40 по вул. Бойкова в с. ЛютенькаГадяцького району Полтавської області, дане домоволодіння складається з житлового будинку А-1,а, сараю - Б, погреба - В, огорожі - № 1 та ? частини колодязю - № 2. 06.07.2016 року державним нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої 22.06.2010 року [PERSON], а саме на житловий будинок у с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області по вул. Бойкова, 40, та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно. Згідно повідомлень Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області № 413 від 29 серпня 2016 року та № 470 від 14.09.2016 року, а також інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 05.09.2016 року та від 14.09.2016 року, після померлого 26 квітня 2005 року [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа заведена на підставі фактичного прийняття. 02 листопада 2005 року видавались свідоцтва про право на спадщину на ім'я дружини померлого, [PERSON] (земельна ділянка та майновий пай). Після померлої 22 червня 2010 року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON]. 17 січня 2011 року видавалось свідоцтво про право на спадщину на його імя (земельна ділянка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва). Відповідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 120 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року № 1540-VI майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. За правилами ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Із вимог ч. 2, 3 ст. 1225 ЦК України вбачається, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У ст. 1261 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За правилами ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В ч. 1 ст. 1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, [PERSON] як єдиному члену колгоспного двору належало домоволодіння, що розташоване за адресою: вул. Бойкова, 40, с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області. 22.04.1994 року він уклав шлюб із [PERSON]. 26.04.2005 року [PERSON] помер. Спадщину після його смерті, до складу якої і входить право власності на вищезазначене домоволодіння, прийняла його дружина [PERSON] 22.06.2010 року померла [PERSON]М, спадщину за заповітом після смерті якої прийняв [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved