Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 листопада 2017 року у Шевченківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 471. Обґрунтовує позов тим, що протягом спільного проживання сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, на даний час сім`я фактично розпалась, у позивача і відповідача відсутні спільні інтереси, вони не проживають разом, не ведуть спільне господарство. Вважає, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечитиме інтересам один одного, просить позов задоволити. Ухвалою від 13.11.2019 провадження у справі відкрито і призначено підготовче судове засідання. В підготовчому судовому засіданні позивач позов підтримав, відповідач - позов визнала повністю, наслідки визнання позову відповідачу відомі. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши та перевіривши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Встановлено, сторони уклали шлюб 11 листопада 2017 року у Шевченківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 471. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] [INFO] . Сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство. У відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання про недоцільність збереження даного шлюбу, оскільки сім`я розпалась остаточно, шлюб існує формально, тому слід постановити рішення про його розірвання. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Встановлено, що позивачем понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 768,40 грн. (а.с.1) Тому позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків від сплаченого судового збору в розмірі 384,20 грн., а решту судових витрат стягнути з відповідача. На підставі ст.112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved