Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.10.2015 року його було прийнято на посаду лікаря ветеринарної медицини 1 категорії Лебединської районної державної лікарні ветеринарної медицини. 01.02.2017 року його було переведено на посаду завідуючого аптекою - лікаря ветеринарної медицини Лебединської райдержветлікарні. 12.06.2019 року його було звільнено з вказаної посади за наказом № 27-к, виданим виконуючим обов`язки начальника Лебединської районної державної лікарні ветеринарної медицини Усенком В . І. за прогули робочих днів 22 та 23 травня 2019 року. З вищевказаним наказом позивач не погоджується, оскільки не виходив на роботу з поважних причин, так як 22.05.2019 року та 23.05.2019 року погано себе почував і звертався до лікарні за медичною допомогою. Тому він звернувся до суду з позовом і просив визнати наказ про його звільнення неправомірним та скасувати. Також позивач просив суд поновити його на роботі та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу внаслідок звільнення, допустивши негайне виконання судового рішення про поновлення на роботі та виплати заробітної плати за один місяць. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та пояснив, що зранку 22.05.2019 року він почував себе хворим і попередивши про це завідувача протиепізоотичним відділом Лебединської райдержлікарні ветмедицини [PERSON] звернувся до поліклініки Лебединської ЦРЛ, де протягом 9 год. - 13 год. пройшов діагностичне обстеження та огляд сімейним лікарем, який підтвердив наявність у позивача гострого респіраторного захворювання, проте зазначив, що його стан здоров`я не потребує звільнення від виконання професійних обов`язків та видачі листка непрацездатності. Відвідавши сімейного лікаря, він покинув територію лікарні, проте дорогою став почувати себе гірше і звернувся до пункту швидкої медичної допомоги, де близько 14 год. йому виготовили кардіограму, з якою він повернувся до райлікарні та з`явився до терапевтичного відділення ЦРЛ, звідки хвилин через 20 його направили до неврологічного відділення, де він до 15 год. 50 хв. - 16 год. 00 хв. чекав завідуючого відділенням, який поспілкувавшись з позивачем вирішив, що його буде обслуговувати лікар - невропатолог [PERSON] Дізнавшись від інших медпрацівників, що цього лікаря на роботі вже нема позивач вирушив додому. Наступного дня - 23.05.2019 року позивач з`явився до лікаря - невропатолога Грушка Г.І. о 8 год. 00 хв., до 8 год. 20 хв. був оглянутий і йому було видано направлення на повторне виготовлення кардіограми до кардіологічного кабінету поліклініки Лебединської ЦРЛ. Отримавши на руки кардіограму він близько 10 год. приніс її невропатологу і після консультацій цього лікаря з іншими лікарями позивачу близько 11 год було видано направлення на денний стаціонар лікарні з діагнозом вегетососудиста дистонія. З даним направленням він з`явився до неврологічного відділення лікарні, де йому оформили історію хвороби та близько 12 год. направили до лабораторії здавати аналізи, які він здавав до 13 год 30 хв. та повернувшись до стаціонару отримав перелік ліків і приймав їх з застосуванням крапельниці до 16 год 30 хв., після чого отримавши результати лабораторного дослідження своїх аналізів, від працівників Лебединської ЦРЛ дізнався, що листа непрацездатності йому не дадуть і повернувся додому, а 24.05.2019 року вийшов на роботу. Представник позивача звернув увагу суду на те, що в судовому засіданні було підтверджено перебування позивача в лікувальній установі з метою одержання медичної допомоги протягом робочого часу 22.05.2019 року та 23.05.2019 року, проте не було доведено, що він там був відсутнім більше трьох годин одного з цих робочих днів і він відповідно не має поважних причин для відсутності на роботі, тобто допустив прогул. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, зазначивши, що звільнення позивача було здійснено з дотриманням вимог чинного законодавства, зокрема з врахуванням того факту, що позивачем на підтвердження поважності причин відсутності на роботі не було надано листка непрацездатності. Також вона пояснила, що при звільненні позивача були враховані надані ним пояснення щодо відсутності на робочому місці у зв`язку з перебуванням на прийомі лікарів, а також інформація Лебединської ЦРЛ про те, що сімейний лікар та лікар-невропатолог у дні відсутності позивача на роботі здійснювали прийом пацієнтів лише по дві години на день, тому вважає, що звернення позивача на прийом до вказаних лікарів не є поважною причиною відсутності на робочому місці протягом всього робочого часу 22 та 23 травня 2019 року. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог також заперечив, мотивуючи це тим, що при звільнення позивача адміністрацією установи було взято до уваги пояснення позивача і надані ним довідки; зауваження бухгалтера [PERSON] , внесені до акту про відсутність позивача на роботі; а також інші обставини - довідки Лебединської ЦРЛ про час прийому лікарів, до яких звертався позивач за медичною допомогою; те що в пункті швидкої допомоги працює батько позивача; що датою видачі кардіограми, виготовленої в кардіологічному кабінеті поліклініки вказано не 23.05.2019 року, а 23.04.2019 року; що позивачем було надано адміністрації лише частину документів щодо його перебування в лікарні 22 та 23 травня 2019 року, які були в його розпорядженні та що аналізи в лабораторію приймають до 12 години, а не після неї. При цьому третя особа підтвердила те, що внаслідок недоліків, виявлених при перевірці табеля робочого часу, складеного провідним бухгалтером [PERSON] було дано вказівку цей табель переоформити. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала суду, що працює головним бухгалтером Лебединської райлікарні ветмедицини, що позивач був відсутнім на роботі 22 та 23 травня 2019 року і на її думку не має на це поважних причин, так як не надав на їх підтвердження листка непрацездатності, а лише на підставі цього документа позивачу може бути нарахована заробітна плата за вказані дні. Крім того, свідок повідомила, що на підтвердження відсутності позивача на роботі працівниками установи 24.05.2019 року було складено акт, до якого [PERSON] вніс свої зауваження. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав суду, що в травні 2019 року працював провідним бухгалтером Лебединської райлікарні ветмедицини, згідно своїх посадових обов`язків заповнював табель робочого часу і взявши до уваги повідомлення про хворобу позивача, доведене до відома свідка завідувачем протиепізоотичним відділом [PERSON] вніс до табелю запис про те, що позивач відсутній на роботі не внаслідок прогулу, а з інших причин. Чому в подальшому вказаний табель було переоформлено свідку не відомо. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала суду, що працює сімейним лікарем Лебединської ЦРЛ і здійснює прийом хворих в поліклініці з 8 до 12 годин, після чого ще виконує свої обов`язки до 16 годин. Вранці 22 травня 2019 року до неї на прийом звернувся батько позивача і сам позивач зі скаргами на погане самопочуття останнього. Йому було зміряно температуру тіла, тиск, здійснено особистий огляд і поскільки ознак хвороби, яка б давала підстави видати лист непрацездатності не було встановлено ні нею, ні залученим до огляду лікарем -терапевтом позивачу було видано довідку про відвідування лікарні і на цьому прийом закінчено. Проте, в подальшому позивач знову звертався до лікарні зі скаргами на здоров`я і наступного дня свідок була ознайомлена із кардіограмою, з якої вбачалося, що позивач має захворювання, пов`язане із роботою серця. Оскільки ця кардіограма була виготовлена іншою медичною установою - пунктом швидкої медичної допомоги, підпорядкованим Охтирській ЦРЛ позивача 23.05.2019 року було направлено на повторне виготовлення кардіограми до кардіологічного кабінету поліклініки Лебединської ЦРЛ та до лікаря - невропатолога. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала суду, що працює лікарем - терапевтом Лебединської ЦРЛ і підтвердила, що позивач 22.05.2019 року в першій половині дня звертався до сімейного лікаря із скаргами на гостре респіраторне захворювання і просив видати лікарняний лист; що перед прийомом лікаря хворі відвідують долікарняний кабінет, в якому міряють температуру та тиск і кабінет флюорографії; що наступного дня він приносив кардіограму, на якій вбачалися порушення серцевих ритмів і його було направлено на повторне кардіологічне обстеження, яке не підтвердило порушень в роботі серця; що в подальшому він звертався до лікаря невропатолога зі скаргами на головний біль і начальником медичної частини був направлений на денний стаціонар з діагнозом вегетососудиста дистонія, який не передбачає видачі листка непрацездатності. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав суду, що працює лікарем - невропатологом Лебединської ЦРЛ і здійснює прийом хворих в поліклініці з 8 до 10 годин та підтвердив, що позивач 23.05.2019 року в першій половині дня разом зі своїм батьком звертався до нього зі скаргами на погіршення стану здоров`я, підвищений тиск і болі в серці, що йому було рекомендовано пройти електрокардіограму і звернутись до сімейного лікаря. З паспорта та картки (а.с. 5), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачем є [PERSON] [INFO] , і/н [NUMBER] . З трудової книжки (а.с. 6), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що наказом № 5 від 07.10.2015 року позивача було прийнято на посаду лікаря ветеринарної медицини 1 категорії Лебединської районної державної лікарні ветеринарної медицини. Наказом №1 від 01.02.2017 року позивача було переведено на посаду завідуючого аптекою - лікаря ветеринарної медицини Лебединської районної державної лікарні ветеринарної медицини. Наказом №27-к від 12.06.2019 року позивача було звільнено із займаної посади відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. З акта (а.с. 7, 32), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що завідуючий аптекою - лікар ветеринарної медицини Лебединської районної державної лікарні ветеринарної медицини [PERSON] був відсутній на робочому місці 22 та 23 травня 2019 року, проте надав довідку про причини відсутності. З табеля (а.с. 8, 35), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] не з`явився на роботу з нез`ясованих причин 22 та 23 травня 2019 року. З пояснення (а.с. 9, 36), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що позивач 28.05.2019 року надав керівництву установи письмове пояснення щодо причин своєї відсутності на робочому місці в яких зазначив, що 22.05.2019 року був на прийомі у сімейного лікаря, а 23.05.2019 року був на прийомі у лікаря-невропатолога, робив кардіограму та згідно направлення був поміщений на лікування до денного стаціонару та здав лабораторні дослідження. З довідок, записів, (а.с. 10-11, 16, 34), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивач 22.05.2019 року був на прийомі у сімейного лікаря та пройшов часткове обстеження. 23.05.2019 року він був на прийомі у лікаря-невропатолога з діагнозом НЦД по кардіологічному типу з вегетативною дисфункцією. З консультативних висновків (а.с. 12, 17), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивач 22.05.2019 року о 13 год 56 хв. проходив дослідження ЕКГ в Лебединській підстанції Охтирської станції Е(Ш)МД, а 23.04.2019 року о 9 год 42 хв. проходив дослідження ЕКГ в Лебединській ЦРЛ. З картки та направлення (а.с. 13-14), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивач 23.05.2019 року отримав направлення та був поміщений на лікування до денного стаціонару з діагнозом НЦД по кардіологічному типу з вегетативною дисфункцією. З досліджень, аналізів та листа і журналу (а.с. 14, 21-22), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивач 23.05.2019 року в Лебединській ЦРЛ здійснив дослідження крові та сечі. З наказу (а.с. 19), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що 12.06.2019 року позивача було звільнено за прогул робочих днів 22 та 23 травня 2019 року з посади лікаря ветеринарної медицини Лебединської районної державної лікарні ветеринарної медицини, завідуючого аптекою. З повідомлення (а.с. 20, 33), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що сімейний лікар [PERSON] здійснює прийом пацієнтів з 10 год. до 12 год. Лікар-невропатолог [PERSON] здійснює прийом пацієнтів з 8 год. до 10 год. З довідки та розрахунку (а.с. 46, 54), досліджених в судовому засіданні вбачається, що середня заробітна плата позивача за один робочий день під час роботи в Лебединській райлікарні ветмедицини становила 304 грн. 50 коп. а його середній заробіток з 13.06.2019 року по 28.10.2019 року складає 28 623 грн. Вислухавши позивача та його представника, представника відповідача та третю особу і допитавши свідків та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги пов`язані з трудовими правовідносинами а позовна заява підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що позивач з 01.02.2017 року працював на посаді завідуючого аптекою - лікаря ветеринарної медицини Лебединської районної державної лікарні ветеринарної медицини. 12.06.2019 року його було звільнено з вказаної посади за наказом № 27-к виданим виконуючим обов`язки начальника Лебединської районної державної лікарні ветеринарної медицини [PERSON] за прогули робочих днів 22 та 23 травня 2019 року. Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що позивач 22.05.2019 року попередив про свою відсутність на роботі і її причини завідувача протиепізоотичного відділу ветлікарні [PERSON] , а також те, що він не виходив на роботу з поважних причин, так як 22.05.2019 року та 23.05.2019 року погано себе почував і протягом цих робочих днів проходив обстеження і лікування в Лебединській ЦРЛ. Вказані обставини стверджуються поясненнями сторін, представників, третьої сторони та показами свідків і матеріалами справи. Згідно п. 4 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Згідно ст. 141 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повиненнеухильно додержуватися законодавства про працю. Згідно ст. 232 КЗпП України трудові спори за заявами працівників про поновлення на роботі розглядаються безпосередньо в судах. Згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір одночас приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Згідно ч. 7 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір підлягає негайному виконанню. Суд бере до уваги, що згідно п. 4 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу, тобто відсутності на роботі без поважних причин, проте чинним законодавством не передбачено, що підтвердження існування таких поважних причин у випадку незадовільного стану здоров`я працівника повинно здійснюватись виключно листком його непрацездатності. При цьому суд не може взяти до уваги доводи сторони відповідача щодо відсутності у позивача листка непрацездатності оскільки в спорі, який розглядається іде мова не про нарахування заробітної плати, яке дійсно може вчинятися на підставі цього документа, а про розірвання трудового договору і звільнення працівника з роботи з ініціативи роботодавця, яке може мати місце лише в передбачених чинним законодавством випадках. Крім того, суд враховує, що згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні позивачем та його представником було доведено, що позивач 22.05.2019 року попередив про свою відсутність на роботі і її причини завідувача протиепізоотичного відділу ветлікарні [PERSON] , а також те, що він не виходив на роботу з поважних причин, так як 22.05.2019 року та 23.05.2019 року на його суб`єктивне враження він погано себе почував і протягом цих робочих днів проходив обстеження свого здоров`я і лікування в Лебединській ЦРЛ. В той же час, на думку суду, представниками відповідача та третьою особою не було доведено в судовому засіданні, що позивач перебував в лікувальній установі 22.05.2019 року та 23.05.2019 року без мети одержання медичної допомоги, з інших підстав, чи що його там не було і він відповідно не має поважних для відсутності на роботі причин більше трьох годин одного з цих робочих днів. При цьому суд бере до уваги ту обставину, що твердження позивача в тій частині, що він повідомив про свою відсутність на роботі іншого працівника установи - завідувача протиепізоотичного відділу ветлікарні [PERSON] були підтверджені в судовому засіданні показами свідка [PERSON] , який зазначив, що саме на підставі інформації, отриманої від [PERSON] він вніс запис щодо причин відсутності позивача на роботі до табеля робочого часу за 22 і 23 травня 2019 року, який в подальшому був переоформленим за вказівкою керівника установи. Вказані твердження позивача не були стростованими представником відповідача та третьою особою. Крім того, суд враховує, що детальні пояснення позивача щодо мети перебування в Лебединській ЦРЛ та вчинених там дій і проведеного часу були підтвердженими не тільки показами свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] а й матеріалами справи (а.с. 9-18, 21-22). При цьому суд не може взяти до уваги доводи третьої особи щодо дати повторного дослідження ЕКГ, вказаної в консультативному висновку - 23.04.2019 року, так як з показів свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вбачається, що на повторне дослідження і складення кардіограми [PERSON] був направлений до кардіологічного кабінету Лебединської ЦРЛ і пройшов його саме 23 травня 2019 року. Тому, суд вважає, що при звільненні позивача не були враховані інтереси працівника, його права були порушені, бере до уваги довідку про розмір середньоденної заробітної плати позивача, видану роботодавцем (а.с. 46) та розрахунок його середнього заробітку за час вимушеного прогулу, викладений в заяві про збільшення позовних вимог (а.с. 54) і не оспорений представником відповідача та третьою особою і вважає необхіднимпозовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В частині стягнення судових витрат суд вважає необхідним вимоги позивача задовольнити в силу ст. 141 ЦПК України. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved