Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення майна з-під арешту, посилаючись на те, 05.09.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір споживчого кредиту, в забезпечення якого укладений Договір іпотеки від 05.09.2008 року, за умовами якого іпотекодавець передав в іпотеку квартиру за адресою: [ADDRESS]. 13.02.2012 року згідно Договору факторингу №2 АКІБ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» свої права вимоги за зобов'язанням [PERSON] У липні 2017 року позивачу стало відомо, що на об'єкт нерухомості - квартиру [ADDRESS], яка є предметом іпотеки, ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16.01.2010 року накладено арешт. Позивач вказує, що наявність арешту, накладеного на згадане майно, перешкоджає йому у здійсненні ним своїх прав та обов'язків іпотекодержателя. З цих підстав просить суд зняти арешт, накладений ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16.01.2010 року на квартиру за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Ухвалою суду від 20.11.2017 року до участі у справі було залучено ПАТ «Укрсиббанк». Ухвалою суду від 22.02.2018 року до участі у справі було залучено ПАТ «Правекс - Банк», оскільки забезпечення позову відбувалося за ініціативою останнього. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Жодних заяв від третіх осіб на адресу суду не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається з матеріалів справи, що 05.09.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] укладено договір споживчого кредиту №11390787000, за умовами якого банком надано позичальнику кредит у сумі 100000,00 доларів США на строк до 05.09.2018 року (а. с. 6-7). 05.09.2008 року для забезпечення виконання позичальником зобов'язань, узятих на себе за кредитним договором від 05.09.2008 року, [PERSON] передав АКІБ «УкрСиббанк» в іпотеку належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS], про що між сторонами було укладено договір іпотеки №93170 (а.с. 8-11). За договором факторингу від 13.02.2012 року №2 ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором від 05.09.2008 року (а.с. 14-16). 13.02.2012 року ПАТ «УкрСиббанк» (цедент) та ТОВ «Кей-Колект» (цесіонарій) уклали договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, відповідно до якого ТОВ «Кей-Колект» отримало право вимоги за договором іпотеки від 05.09.2008 року №93170 та набуло прав та обов'язків іподекодавця за цим договором (а.с. 17-18). У Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 18.07.2017 року вказано, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16.01.2009 року у справі №2-806/2009 вжито заходів забезпечення позову та накладено арешт на квартиру [ADDRESS] (а.с. 19). Матеріали справи містять копію рішення суду від 03.03.2010 року у цивільній справі № 1447/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» до [PERSON], відповідно до якого з відповідача стягнуто заборгованість у розмірі 422756,66 грн. У вказаному провадженні в рамках вжиття заходів забезпечення позову ухвалою суду від 16.01.2010 року на квартиру, належну відповідачу, було накладено арешт. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За приписами ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації (ч. 6, ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). За положеннями ч. 1, ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Частиною 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: 1) передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, установленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; 2) право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, установленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Враховуючи положення ст.ст. 16, 572, 589 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 5 Закону України «Про іпотеку», ураховуючи роз'яснення, викладені у постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно) На час розгляду справи боржник [PERSON] порушив зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, а тому іпотекодержатель ТОВ «Кей-Колект» має намір реалізувати своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки. Однак позивач позбавлений можливості звернути стягнення на предмет іпотеки, оскільки на нього накладено арешт ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16.01.2010 року. Зважаючи на ту обставину, що накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше накладення арешту, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги ТОВ «Кей-Колект» та зняти арешт, накладений ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16.01.2010 року на іпотечне майно - квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved