Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту (пенсійний), посилаючись на те, що 12.07.2016 року між кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту (пенсійний) ПД № 343, за яким останньому було надано кредит в розмірі 5200,00 гривень під 54% річних, загальним строком користування 24 місяці, з обовязком погасити кредит до 12.07.2018 року згідно графіку. У відповідності до п.3.3 р.3 Договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів здійснюватиметься щомісячно згідно графіку шляхом внесення готівки в касу або платіжним дорученням на поточний рахунок Кредитора не пізніше, ніж в останній робочий день поточного місяця. Згідно п.4.2 Договору протягом дії кредитного договору або до повного погашення заборгованості по кредиту Позичальник зобовязується отримувати пенсію у Лозівському відділенні АТ «Ощадбанк» та щомісячно сплачувати кредит згідно графіку з пенсійного рахунку відкритого в вищезазначеному банку починаючи з наступного місяця після укладення кредитного договору по 360 гривень, однак відповідач дану домовленість порушив. Станом по лютий 2018 року включно несплачена заборгованість за кредитом складає 3660,17 грн., несплата траншів по кредиту призвела до виникнення заборгованості по відсотках в сумі 2762,90 грн., залишок по кредиту, що підлягає достроковому стягненню за березень 2018 року - липень 2018 року складає 1539,83 грн. В звязку з чим просить стягнути з відповідача по справі прострочену суму боргу по кредиту по лютий 2018 року включно в розмірі 3660,17 грн., суму заборгованості по відсотках по лютий 2018 року включно в розмірі 2762,90 грн., суму залишку по кредиту за березень 2018 року - липень 2018 року в сумі 1539,83 грн., а також судові витрати у розмірі 1762 гривні. Представник позивача в судове засідання не зявився, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Крім цього в позовній заяві зазначили, що в разі неявки відповідача по справі не заперечують проти постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про вручення судових повісток, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, наданої у заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами: Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Матеріалами справи встановлено, що 12.07.2016 року між кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту (пенсійний) ПД № 343, за яким останньому було надано кредит в розмірі 5200,00 гривень під 54% річних, загальним строком користування 24 місяці, з обовязком погасити кредит до 12.07.2018 року згідно графіку. У відповідності до п.3.3 р.3 Договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів здійснюватиметься щомісячно згідно графіку шляхом внесення готівки в касу або платіжним дорученням на поточний рахунок Кредитора не пізніше, ніж в останній робочий день поточного місяця. Згідно п.4.2 Договору протягом дії кредитного договору або до повного погашення заборгованості по кредиту Позичальник зобовязується отримувати пенсію у Лозівському відділенні АТ «Ощадбанк» та щомісячно сплачувати кредит згідно графіку з пенсійного рахунку відкритого в вищезазначеному банку починаючи з наступного місяця після укладення кредитного договору по 360,00 грн., однак відповідач дану домовленість порушив. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Уклавши договір кредиту, сторони взяли на себе певні зобовязання. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)( ч. 1 ст. 530 ЦК України). Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, відповідач зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов'язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що повязані за таким договорами. Свої зобов'язання позивач виконав цілком і в обумовлений у договорі термін. Відповідач по справі свої зобов'язання в установлені терміни не виконував, допускаючи прострочення платежів, у зв'язку з чим станом по лютий 2018 року включно несплачена заборгованість за кредитом складає 3660,17 грн., несплата траншів по кредиту призвела до виникнення заборгованості по відсотках в сумі 2762,90 грн., залишок по кредиту, що підлягає достроковому стягненню за березень 2018 року - липень 2018 року складає 1539,83 грн., що суд вважає необхідним стягнути з відповідача по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Оскільки відповідач несвоєчасно сплачує кредит та несвоєчасно вносить відсотки за користування кредитом, заборгованість по їх сплаті підлягає стягненню в судовому порядку. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1762 гривень, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача.

Outcome: approved