Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту (пенсійний) ПД №44 від 27 січня 2015 року, посилаючись на те, що 27 січня 2015 року між кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» та [PERSON] був укладений договір споживчого кредиту (пенсійний) ПД №44, за яким останній надано кредит в розмірі 5000,00 гривень під 54% річних, загальним строком користування 24 місяці, з обов`язком погасити кредит до 27 січня 2017 року. Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, в зв`язку з чим позивач звертався до суду з позовом про стягнення заборгованості. Заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01 грудня 2016 року з боржника стягнуто заборгованість по кредиту за період з лютого 2015 року по листопад 2016 року включно в сумі 3950,99 грн., заборгованість по відсотках за період з лютого 2015 року по листопад 2016 року включно в розмірі 4421,26 грн., дострокову суму залишку по кредиту з грудня 2016 року по січень 2017 року в розмірі 622,14 грн. Станом на серпень 2020 року включно заборгованість відповідачем сплачена повністю. Разом з тим, нерегулярна сплата позичальником траншів по кредиту призвела до виникнення заборгованості по відсотках із застосуванням процентної ставки 54% річних за грудень 2016 року по січень 2017 року в сумі 42,56 грн. та по відсотках, встановлених договором споживчого кредиту на прострочену суму платежу у розмірі 90% річних, за період з грудня 2016 року по квітень 2019 року включно в сумі 6880,65 грн. В зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором споживчого кредиту (пенсійний) ПД №44 від 27 січня 2015 року по відсотках із застосуванням процентної ставки 54% річних за період з грудня 2016 року по січень 2017 року в сумі 42,56 грн., по відсотках із застосуванням процентної ставки 90% річних за період з грудня 2016 року по квітень 2019 року включно в сумі 6880,65 грн. та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала.\~ Згідно до положення ч.3\~ст.131 ЦПК України\~учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами: Статтями\~1,\~2\~ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст.15,\~16 ЦК України, ст.4\~ЦПК України\~кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Матеріалами справи встановлено, що 27 січня 2015 року між Кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» та [PERSON] укладено договір споживчого кредиту (пенсійний) ПД №44, за яким останній було надано кредит в розмірі 5000,00 гривень під 54% річних, загальним строком користування 24 місяці, з обов`язком погасити кредит до 27.01.2017 року. У відповідності до п. 3.3 Договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів здійснюватиметься щомісячно згідно графіку, що є Додатком № 1 до цього договору, шляхом внесення готівки в касу або платіжним дорученням на поточний рахунок Кредитора не пізніше, ніж в останній робочий день поточного місяця. Згідно п. 3.1 Договору плата за користування кредитом (проценти) становить 54% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня оформлення кредиту. В разі порушення строку погашення кредиту, але не раніше 1 числа місяця, наступного за місяцем, в якому повинно було відбутися погашення кредиту, на прострочену суму платежу нараховуються 90% річних. Згідно п.2.6. Договору споживчого кредиту (пенсійний) ПД №44 сторони домовились, що у відповідності до ст.532\~Цивільного\~кодексу України місцем виконання зобов`язань сторін за цим договором є місцезнаходження спілки ( [ADDRESS] , нежитлове приміщення № 1). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Уклавши договір кредиту, сторони взяли на себе певні зобов`язання. Згідно ч. 1\~ст.\~526\~ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( ч.1\~ст.530 ЦК України). Частиною 1\~ст.610\~ЦК України\~встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629\~ЦК України\~встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України). Отже, відповідач зобов`язана виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов`язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов`язані за таким договорами. Свої зобов`язання позивач виконав повністю і в обумовлений у договорі термін. Заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01 грудня 2016 року по справі №629/2852/16-ц з боржника стягнуто заборгованість по кредиту за період з лютого 2015 року по листопад 2016 року включно в сумі 3950,99 грн., заборгованість по відсотках за період з лютого 2015 року по листопад 2016 року включно в розмірі 4421,26 грн., дострокову суму залишку по кредиту з грудня 2016 року по січень 2017 року в розмірі 622,14 грн. Відповідач по справі свої зобов`язання в установлені терміни не виконувала, допускаючи прострочення платежів, у зв`язку з чим станом по серпень 2020 року включно несплата траншів по кредиту призвела до виникнення заборгованості по відсотках із застосуванням процентної ставки 54% річних за період з грудня 2016 року по січень 2017 року в сумі 42,56 грн., по відсотках із застосуванням процентної ставки 90% річних за період з грудня 2016 року по квітень 2019 року включно в сумі 6880,65 грн. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором, Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до\~ст.\~1049\~ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі\~ст.\~526\~Цивільного\~кодексу\~України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Оскільки відповідач несвоєчасно вносила відсотки за користування кредитом, заборгованість по їх сплаті підлягає стягненню в судовому порядку, у зв`язку з чим позовні вимоги Кредитної спілки «Лозівський взаємний кредит» підлягають задоволенню. Відповідно до п. 6 ч.1\~ст.\~264\~ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн., тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 1 ч. 2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача.

Outcome: approved