Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати послуг водопостачання, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ДМП ВКГ Дніпро-Західний Донбас виконує функції постачання питної води для забезпечення життєдіяльності населення та підприємств частини Дніпропетровської області (Синельниківський та Павлоградський райони). Виконуючи прийняті зобовязання з цілодобового питного водопостачання позивач надавав відповідачам послугу з централізованого водопостачання. Згідно Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (затвердженої Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до п. 5.1., п. 7.1. Договору про надання холодної води за № 26104 від 26.12.2006 року, укладеного із відповідачем, платежі вносяться не пізніше 10 числа наступного за рахунковим місяця. Платіжні зобовязання відповідачем не виконувалися належним чином, внаслідок чого з 01.10.2008 року по 01.07.2013 року утворилася заборгованість в сумі 630 грн. 46 коп. У звязку з цим, позивач просить стягнути з відповідача, з урахуванням трьох відсотків річних та індексу інфляції в сумі 795,50 грн., судовий збір в сумі 229,40 грн. Представник позивача в судовому засіданні уточнив позовні вимоги підтримав та надав розрахунок заборгованості. Відповідач в судовому засіданні позовін вимоги не визнав та пояснив, що систематично платив за водопостачання згідно договору між ним та позивачем та надав в судовому засіданні копії квитанцій про сплату за водопостачання. Крім того, відповідач просив застосувати строк позовної давності до вимог про стягнення з нього заборгованості. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності встановив наступне. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно положень ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З абонентської картки про відкриття особового рахунку вбачається, що 01.01.2002 року на імя [PERSON], який проживає за адресою : [ADDRESS] та який має склад сім'ї 2 особи, ДМП ВКГ «Діпро-Західний Донбас» було відкрито особовий рахунок № 26104. Ухвалою Синельниківського міськрайсуду від 29.10.2013 року позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідача (боржника), оскільки відсутній належним чином укладений та підписаний сторонами письмовий договір про надання послуг з водопостачання з чого вбачався спір про право. Згідно Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, плата за послугу вноситься не раніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Існування у відповідача заборгованості перед ДМП ВКГ Дніпро-Західний Донбас за послуги з водопостачання, з урахуванням трьох процентів річних та індексу інфляції в розмірі 795,50 грн. за період з 01.10.2008 року по 01.07.2013 року підтверджується розрахунком, наданим під час судового засідання представником позивача. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частинами 3,4,5 ст.267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. В судовому засіданні відповідач заявив про застосування позовної давності, позивач не просив суд визнати поважними причини пропущення позовної давності. Матеріалами справи встановлено, що позивач з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послугу постачання питної води з [PERSON] звертався до суду 09.10.2013 року, що підтверджується обліково-статистичною карткою на цивільну справу. У прийнятті даної заяви ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 29.10.2013 року було відмовлено. У зв'язку з зазначеними обставинами, суд враховує суму заборгованості в межах строку позовної давності за три останні роки, тобто за період з 31.10.2010 року по 31.10.2013 року. Так, відповідно до уточненого розрахунку заборгованості по оплаті послуг з водопостачання за період з 01.01.2011 року по 31.10.2013 року [PERSON] нарахована сума 276,44 грн., з якої 216,20 грн. сплачено відповідачем, індекс інфляції за вказаний період складає 7,03 грн., тобто 60,24 грн. ( заборгованість ) х 120,3% ( індекс інфляції ) 60,24 грн. (заборгованість ) = 07,03 грн. Що стосується трьох відсотків річних, то розрахунок наступний : 60,24 грн. ( заборгованість ) х 3% х 1244 ( кількість днів просрочки) : 365 ( днів ) = 5,42 грн. Отже, стягненню підлягає сума заборгованості у розмірі : 60,24 + 7,03 + 5,42 = 72,69 грн. Таким чином, суд, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Крім того, ч.1 ст.88 ЦПК України передбачено, що якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та ст. ст. 257, 267, 509, 525, 526, 610, 625 ЦК України,

Outcome: partial