Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] (третя особа: орган опіки та піклування служби у справах дітей Іллічівської райадміністрації Маріупольської міської ради) щодо участі у вихованні дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 11.06.2013 року шлюб між ним та відповідачкою було розірвано, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 04 лютого 2015 року визначено місце проживання сина з матірю. Позивач неодноразово намагався дійти згоди щодо участі у вихованні дитини, однак бажаного результату це не принесло. Просив зобовязати відповідачку не чинити перешкод у вихованні та спілкуванні з сином та визначити наступний порядок спілкування батька з дитиною: надати можливість зустрічатися з сином 4 дні на тиждень (вівторок, четвер та вихідні дні) з 15 години по 20 годину, а у вихідні дні з 10 години суботи по 17 годину неділі; надати можливість проводити відпустку з сином не менше ніж 2 тижня на рік; зобовязати відповідачку вирішувати питання стосовно виховання сина разом з батьком. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та пояснила, що вона не проти зустрічей батька з сином, проте заперечує проти цілодобового спілкування батька з сином під час новорічних свят, оскільки опалення в будинку відповідача недостатнє, дитина може захворіти. Вказала, що не заперечує проти пропонованого органом опіки та піклування порядком спілкування батька з дитиною. Представник третьої особи Органу опіки та піклування служби у справах дітей Іллічівської райадміністрації Маріупольської міської ради просила постановити рішення на підставі діючого законодавства та з урахуванням інтересів дитини. Вказала, що висновком засідання комісії з питань захисту прав дитини визначено рекомендований порядок спілкування позивача з сином. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-НО № 315083, виданого Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 126, сторони перебували у шлюбі з 18.06.2010 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-НО № 513960, видане Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 857). Судом встановлено, що рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 11 червня 2013 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 04 лютого 2015 року визначено місце проживання малолітнього [PERSON] разом з матірю. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами склалися неприязні стосунки, дійти згоди щодо участі у вихованні дитини у добровільному порядку сторони не змогли. Органом опіки та піклування служби у справах дітей Іллічівської райадміністрації Маріупольської міської ради була проведена відповідна робота щодо сприяння у вирішенні питання стосовно участі у вихованні дитини. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 09.09.2015 року була розглянута заява позивача, надані рекомендації батькам для вирішення спору щодо участі батька у вихованні дитини та складено висновок № 02/3-975-07 від 10.09.2015 року, яким визначено наступний порядок спілкування позивача з сином: щотижня з 16 години 30 хвилин пятниці до 18 години суботи та з 16 години 30 хвилин до 20 години середи за місцем свого проживання (м. Маріуполь, вул. Квіткова, буд. 103) та проводити відпустку з сином за домовленістю з матірю дитини. Актом обстеження умов проживання [PERSON] за місцем його проживання (м. Маріуполь, вул. Квіткова, буд. 103) встановлено, що умови для проживання та виховання дитини задовільні. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це не суперечить інтересам дитини. Здійснення батьками своїх прав мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися усупереч інтересам дитини. Відповідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. У відповідності до ст. 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. При цьому, статтею 159 СК України визначено, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини є позовом про заперечення поведінки особи, яка чинить перешкоди іншому у здійсненні ним свого права. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоровя дитини, поведінки батьків, а також інших обставин справи, що мають істотне значення. Зокрема, під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоровя одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ст.12 Закону України «Про охорону праці»). За правилами ст. 19 СК України при розгляді судом спорів, зокрема, щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. За таких підстав, враховуючи, що позивач має рівні права на участь у вихованні неповнолітнього сина, бажає з ним спілкуватися, сама відповідачка не заперечує проти зустрічей, суд вважає за можливе задовольнити позов частково та визначити наступний спосіб участі [PERSON] у вихованні сина: щотижня з 16 години 30 хвилин пятниці до 18 години суботи та з 16 години 30 хвилин до 20 години середи за місцем свого проживання (м. Маріуполь, вул. Квіткова, буд. 103), а також спілкуватися з сином цілодобово протягом 2 тижнів липня щороку. На підставі викладеного,

Outcome: partial