Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] про стягнення майнової шкоди. В позові зазначив, що 03.10.2020 року працівниками комунального підприємства «Запорізьке міське інвестиційне агентство» був виявлений факт відсутності рекламного засобу типу «Сіті-лайт», який був розташований на розподільчій смузі по пр. Соборному між вул. Трегубенка та вул. Лобановського (№срк-96, інв.№1233р) та знаходився в господарському віданні підприємства. За наявними слідами на розподільчій смузі, на місці встановлення рекламного засобу, останній був знищений імовірно внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Листом Управління патрульної поліції в Запорізькій області від 10.11.2020 року позивача було повідомлено, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди 02.10.2020 року на пр. Соборному (ділянка від вул. Трегубенка до вул. Лобановського), в м. Запоріжжя відносно водія автомобіля Nissan Murano, д/з [NUMBER] , гр. [PERSON] складено протоколи про адміністративне правопорушення, які разом з матеріалами направлені до Ленінського районного суду м. Запоріжжя для розгляду і прийняття рішення. Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.11.2020 року справа №334/6155/20 провадження 3/334/2570/20 було встановлено, що 02.10.2020 року відносно [PERSON] був складений протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого 02.10.2020 року о 19:54 год. по проспекту Соборний, 187 водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «Nissan Murano» д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та здійснив не керований рух та скоїв наїзд на перешкоду, а саме: рекламний щит (Лайтбокс). Постановою судді від 13.11.2020 року матеріали справ №334/6155/20 провадження 3/334/2570/20 за ч.1 ст. 139 КУпАП та №334/6156/20 провадження 3/334/2571/20 за ст. 124 КУпАП, складені відносно [PERSON] були об`єднані в одне провадження та визначений єдиний номер справ №334/6155/20 провадження 3/334/2570/20 на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП з метою повного та об`єктивного розгляду адміністративних справ, які скоєні однією і тією ж особою. Окрім зазначеного вище, Ленінський районний суд м. Запоріжжя згідно з постановою від 13.11.2020 року прийшов до висновку, що «в діях [PERSON] , які мали місце 02.10.2020 року є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч.1 ст. 139 КУпАП…», у зв`язку з чим [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення. Постанова набрала чинності 24.11.2020 року. Інформацію про наявність або відсутність у Відповідача полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів із зазначенням найменування страховика ні матеріали справи про адміністративне правопорушення, ні відповідь Управління патрульної поліції в Запорізькій області від 10.11.2020 року не містять, у зв`язку із цим, Позивачем на адресу Відповідача була направлена Вимога (в якості досудового врегулювання спору) № 33/021 від 28.01.2021 року, яка повернулася на адресу Позивача з позначкою «за закінченням терміну зберігання», а електронні листи залишилися без відповіді. У зв`язку із неотриманням відшкодування за знищений рекламний засіб в досудовому порядку, підприємство змушене булоза власні кошти придбати нову рекламну конструкцію типу «Сіті-Лайт», вартість якої склала 29310,00 грн. Встановлення конструкції було здійснено без залучення третіх осіб, власними силами підприємства. Вказана вище сума є розміром матеріальної шкоди спричиненої Позивачеві, оскільки є витратами, які КП «ЗМІА» зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Розмір завданої матеріальної шкоди комунальному підприємству «Запорізьке міське інвестиційне агентство» у зв`язку із знищенням рекламного засобу підтверджується рахунком № СФ-0000216 від 14.04.2021 року, роздруківкою платіжним дорученням № 309 від 15.04.2021 року щодо його оплати, а також видатковою накладною № РН-0000060 від 20.04.2021 року. В позові позивач просив стягнути з [PERSON] , завдану матеріальну шкоду в розмірі 29310,00 грн. та понесені судові витрати. Відповідач не скористався можливістю передбаченою\~ст. 178 ЦПК України, відзив на позов не надав. У судове засідання позивач не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, поважну причину не явки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, у визначений судом строк відзив на позов або зустрічний позов не подав. Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, [PERSON] має місцезнаходження: [ADDRESS] , також згідно з відповіддю Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За цими адресами відповідач повідомлявся про розгляд справи судом. Повістка з викликом до суду, копія позову з додатками, ним не отримані, конверти повернуті суду з відмітками поштового відділення зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» . Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив на позовну заяву від нього не надходив, представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд згідно ст.ст.280-281\~ЦПК України розглядає справу без участі відповідача на підставі наявних доказів та ухвалює заочне рішення. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши надані письмові докази, оцінивши їх на предмет належності, допустимості, достовірності і достатності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що 02.10.2020 року відносно [PERSON] був складений протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого 02.10.2020 року о 19:54 год. про проспекту Соборний, 187 водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «nissan murano» д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та здійснив не керований рух та скоїв наїзд перешкоду, а саме: рекламний щит (Лайтбокс). Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.11.2020 року (справа №334/6155/20), відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 139 КУпАП, накладено адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, у виді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн.(а.с.15). 03.10.2020 року працівниками комунального підприємства «Запорізьке міське інвестиційне агентство» був виявлений факт відсутності рекламного засобу типу «Сіті-лайт», який до того був розташований на розподільчій смузі по пр. Соборному між вул. Трегубенка та вул. Лобановського (№срк-96, інв.№1233р) та знаходився в господарському віданні підприємства. За наявними слідами на розподільчій смузі, на місці встановлення рекламного засобу, останній був знищений імовірно внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що вбачається зі службової записки (а.с. 6). Належність рекламної конструкції позивачеві, її формат і місце розташування підтверджується витягом з\~дозволу №\~328/14\~на розміщення\~зовнішньої реклами (а.с.7). Факт знищення рекламної конструкції підтверджується копіями фотознімків з місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с.8). Завдана матеріальна шкода в розмірі 29310,00 грн., підтверджується: рахунком № СФ-0000216 від 14.04.2021 року(а.с. 25), платіжним дорученням № 309 від 15.04.2021 року, щодо оплати рахунку СФ-0000216 від 14.04.2021 року (а.с. 26), та видатковою накладною № РН-0000060 від 20.04.2021 року. (а.с.27). Частиною 1 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За приписами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для настання деліктної відповідальності відповідно до ст.1166 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки необхідні для всіх випадків відшкодування шкоди. Шкода полягає у будь-якому знеціненні блага, що охороняється правом, а майнова шкода - у зменшенні майнової сфери потерпілого, що, своєю чергою, тягне за собою негативні майнові наслідки для правопорушника. За приписами ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є транспортні засоби. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 2.1. ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Згідно п. 35.1., статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правова відповідальності власників наземних транспортних засобів» - для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. На звернення до Управління патрульної поліції в Запорізькій області щодо надання відомостей про наявність або відсутність у винуватця ДТП полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, позивач отримав відповідь №19827/41/32/03-2020 від 10.11.2020 року, яка не містять даних про страховка. (а.с. 14) [PERSON] не скористався своїм правом на надання відзиву на позов, залучення до участі у справі страховика тощо, тому суд приходить до висновку, що відповідальність за завдану шкоду покладається в даному випадку на винуватця дорожньо-транспортної пригоди в результаті якої був знищений належний позивачеві рекламний засіб та спричинено матеріальну шкоду. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог щодо стягнення матеріальної шкоди та стягнення судових витрат. Відповідно до п. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача, відповідно до задоволеної частини позовних вимог, тому позовні вимоги позивача у частині стягнення з відповідача сплаченої суми судового збору, підлягають задоволенню на суму 1937,17 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: approved