Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з врахуванням уточнення (а.с.34, 47) про розірвання договору по платіжній картці № [NUMBER] та стягнення коштів в сумі 2631,64 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач має відкриті в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» карткові рахунки. 03.02.2019 року до позивача зателефонувала оператор АТ КБ «ПРИВАТБАНК», яка повідомила про рух грошових коштів на його платіжній картці та її блокування. Наступного дня позивач у відділенні АТ КБ «ПРИВАТБАНК» отримав нову кредитну картку, просив закрити іншу платіжній картку № [NUMBER] , але був повідомлений про неможливість, оскільки на картці обліковується заборгованість, так як 03.02.2019 року з даного рахунку було списано 26000 грн (два платежі) по 13000 грн через платіжну систему Приват24. Вказаний платіж було проведено невідомим позивачу громадянином [PERSON] на користь невідомої позивачу [PERSON] . Оскільки позивач не здійснював вказаних операцій, то він негайно звернувся до поліції із заявою про шахрайство. Вказані відомості внесені в ЄРДР за №12019170110000220 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Крім цього, в подальшому, відповідач в рахунок погашення вищевказаного боргу безпідставно списав з іншого карткового рахунку позивача № [NUMBER] кошти в сумі 2631,64 грн. Позивач вважає, що відповідач не виконав обов`язок щодо ідентифікації особи, яка ініціювала платежі, таким чином, порушив вимоги законодавства. Ухвалою суду від 29 травня 2019 року відкрите загальне позовне провадження у справі (а.с.30). 23 червня 2019 року судом отримано відзив на позовну заяву, в якій відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що між ним та позивачем укладено кредитний договір. Переказ коштів був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Приват24. Вхід в систему Приват24 був здійснений під авторизацією Позивача шляхом введення ім`я користувача, пароля, ключа доступу. Вказані дії можливі лише за допомогою використання фінансового телефону позивача та іншої особистої інформації. Згідно Умов і правил надання банківських послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК» саме клієнт банку несе відповідальність за операції в системі Приват24, за збереження паролів та інше. Таким чином, на думку відповідача, відсутні підстави для розірвання кредитного договору. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання представника не забезпечив, надав заяву про розгляд справи без участі представника. Відповідно до\~ч.2\~ст.247\~ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Позивач має емітовані АТ КБ «ПРИВАТБАНК» платіжні картки №№ [NUMBER] , [NUMBER] термін дії яких не закінчився (а.с.48). Таким чином, між позивачем та відповідачем укладено договір банківського рахунку в розумінні ст.1066 ЦК України, що не заперечується сторонами. Відповідно до\~ст.1066\~ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. 03 лютого 2019 року громадянином [PERSON] з рахунку\~позивача (картка № [NUMBER] ) здійснено два платежі по 13000 грн кожний на поповнення картки № [NUMBER] , яка належить громадянці [PERSON] (а.с.11, 80). Факт списання коштів та їх сума визнаються відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Таким чином, суд вважає встановленими ці факти. Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд відхиляє посилання відповідача про те, що спірні операції проведено самим позивачем шляхом використання системи дистанційного обслуговування клієнтів Приват24, оскільки банком не надано жодного доказу такого твердження. Крім цього, таке твердження спростовується чітким зазначенням прізвища клієнта: « [PERSON] » на банківських документах (а.с.11, 80). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Таким чином, суд приходить до висновку щодо несанкціонованого позивачем та неправомірного факту списання банком коштів в сумі 26000 грн з банківського рахунку позивача (за рахунок безпідставного кредитування рахунку коштами банку). В свою чергу, суд відхиляє посилання відповідача на наявність укладеного кредитного договору. Так, відповідно до ч.1 ст.1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Відповідно до ч.2 ст.1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1\~і\~2 глави 71\~цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано жодного доказу наявності письмового кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем. Суд відхиляє посилання відповідача на заяву про приєднання, Умови і правила надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті https:privatbank.ua/terms/ в мережі Інтернет, як підставу встановлення договірних кредитних відносин, оскільки, по-перше, позивачем не надано суду будь-якої заяви про приєднання, формулярів, стандартних форм або інших доказів наявності договору приєднання в сенсі ст.634 ЦК України, по друге, як зазначено вище, судом встановлено, що позивач не надав згоду на дане конкретне кредитування рахунку на суму 26000 грн. Таким чином, суд вважає недоведеним відповідачем наявність кредитних відносин між позивачем та відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Клієнт не має права без згоди обтяжувача за домовленістю з банком чи односторонньо, у тому числі шляхом односторонньої відмови від виконання зобов`язання, розривати договір банківського рахунка чи вчиняти інші дії, що мають наслідком припинення договору, у разі якщо майнові права на грошові кошти, що знаходяться на відповідному рахунку, є предметом обтяження, якщо інше не передбачено умовами обтяження. Правочини, вчинені з порушенням цієї вимоги, є нікчемними. Оскільки судом не встановлено наявність кредитних відносин, або перешкод, встановлених ч.1 ст.1075 ЦК України, то вимоги позивача щодо розірвання договору банківського рахунку підлягають задоволенню. Щодо стягнення коштів Позивач стверджує, що з його банківського рахунку, який обліковується за платіжною карткою № [NUMBER] безпідставно списано 2631,64 грн його власних коштів. Факт списання коштів з рахунку підтверджено банківською випискою (а.с.66). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано жодного обгрунтування та/або доказів правомірності підстав списання коштів. Відповідно до ч.1 ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення безпідставно списаних коштів підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved