Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № G38230 від 16 березня 2017 року у розмірі 4441,37 грн. та судовий збір. В обґрунтування позову покликається на те, що 16 березня 2017 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № G38230, згідно якого остання отримала кредит в сумі 5000,00 грн. строком на 12 місяців, з оплатою відсотків у розмірі 49 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Вказує, що КС «Вигода» свої зобовязання за договором виконала у повному обсязі, а саме надала відповідачу кредит у встановленому розмірі. Однак, відповідач не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Таким чином, відповідач у порушення умов кредитного договору не виконала свої зобовязання за вказаним договором. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.05.2018 року має заборгованість у сумі 4441,37 грн., яка складається із заборгованості за основною сумою (тіло кредиту) 3571,98 грн. та відсотків за користування кредитом 869,39 грн. З огляду на те, що відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 29 серпня 2018 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 10 жовтня 2018 року відкладено розгляд справи, у зв'язку з першою неявкою в судове засідання учасників справи. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідачу надіслана судова повістка за місцем реєстрації, рекомендованим поштовим відправленням. Відповідно до п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК\~відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Крім цього, згідно з ч.11\~ст. 128 ЦПК України\~виклик відповідача до суду був здійснений через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України (через веб - сайт Галицького районного суду м.Львова). Тому, суд вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Згідно із ч.4 ст.223 ЦПК України\~ у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень\~ст.ст.280-282 ЦПК України. На підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не зявились. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити, з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що 16 березня 2017 року між Кредитною спілкою «Вигода» та [PERSON], був укладений кредитний договір № G38230, згідно якого остання отримала кредит в сумі 5000,00 грн. строком на 12 місяців, з оплатою відсотків у розмірі 49 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом /а.с. 32, 33/. Надання кредиту відбулося відповідно до умов п. 1.5 кредитного договору № G38230 від 16 березня 2017 р., шляхом отримання коштів готівкою в касі кредитодовця, згідно видаткового касового документу № 83 від 16.03.2017 року /а.с. 6/. Згідно п.п. 2.2.2 п.2.2 кредитного договору позичальник зобовязаний, зокрема погашати кредит та сплачувати проценти в порядку, визначеному цим договором. Відповідно до п.п. 3.1, 3.2. п.3 кредитного договору сума процентів за користування кредитом розраховується в розмірі 49% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована. Сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, що є невідємною частиною цього договору. Із графіку розрахунку до договору № G38230 від 16 березня 2017 р. вбачається, що позичальник зобов'язаний щомісячно до 16 (шістнадцятого) числа кожного місяця сплачувати кредит з періодичною сплатою процентів і основної суми кредиту «рівними долями» в сумі 536 грн. 00 коп. /а.с. 33/. Згідно розрахунку заборгованості відомо, що відповідач здійснила пять платежів у квітні 2017 року, пізніше - через три місяці - у серпні 2017 р, наступний у грудні 2017 року, а з січня по квітнень 2018 року відповідач не виконує свої зобовязання, тим самим порушуючи строки оплати /а.с. 7/. У відповідності до\~ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав зобов'язання у строк, який встановлений договором чи законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~п.\~29 Постанови Пленуму\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~від 30.03.2012\~\~№ 5 «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при вирішенні\~спорів,\~що виникають\~із кредитних\~правовідносин» при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Судом встановлено, що відповідач скористалася коштами, але належним чином не виконує свої зобовязання по сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом. Внаслідок цього, згідно розрахунку, заборгованість відповідача перед Кредитною спілкою «Вигода» по кредитному договору № G38230 від 16 березня 2017 р., станом на 31 травня 2018 року, становить 4441,37 грн. та складається із заборгованості за основною сумою (тіло кредиту) 3571,98 грн. та відсотків за користування кредитом 869,39 грн. /а.с. 8/. При цьому, суд враховує, що цивільно-правовий договір укладений з узгодженої волі сторін, спрямованої на встановлення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ч. 2\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст.ст.\~76,\~77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.\~\~Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки встановлено, що дійсно у [PERSON] наявна заборгованість по договору № G38230 від 16 березня 2017 р., відповідач в судове засідання не зявилася та не надала суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов необхідно задоволити. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1762,00 грн. /а.с.1/, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved