Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив постановити рішення,яким визнати за ним право власності на квартиру №32 в будинку №1 корпус 2 по вул. (К.Лібкнехта) [PERSON] в м.Дніпрі. В обґрунтування позовних вимог вказав, що Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська 22.09.2016 р. по цивільній справі № 200/13206/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа ТОВ «Влада 2009» визнано недійсним договір від 16.11.2007 р. купівлі-продажу квартири №32 в будинку №1, корпус 2 по вул.(К.Лібкнехта) [PERSON] в м.Дніпропетровську, укладений між Позивачем та [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 14686. Рішення набрало законної сили 04.10.2016 р. Судом по цій справі встановлено,що Позивач з моменту вчинення правочину по теперішній час мешкає у вказаній квартирі та володіє нею. Для додаткового підтвердження вказаного факту надав до позовної заяви ксерокопію акта від 16.11.2016 року про факт проживання . Судовим рішенням також встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем [PERSON], претендує на спадкове майно, а спірна квартира є предметом численних судових спорів. Державним реєстратором [PERSON] відділу реєстрації майнових прав управління в сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради винесено рішення № 29972870 від 09.06.2016 р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. За цим рішенням 08.06.2016 р.ним зареєстровано право власності за ТОВ «Юридична компанія «Вертекс», номер запису про право власності 14887500, на квартиру №32 кор.2, буд.1 по вул.(К.Лібкнехта) [PERSON] в м.Дніпропетровську на підставі договору іпотеки реєстр №786 від 29.11.2015 р.,посвідченого приватним нотаріусом ДМНО [PERSON] Дані факти підтверджуються інформаційною довідкою № 64129252 від 22.07.2016 р., яку надано до позовної заяви. Зазначає, що відповідно до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» не потребують визнання недійсними правочини, які були вчинені після недійсного правочину. Крім того, вважає, що немає потреби витребовувати майно у набувача, оскільки воно не вибувало із володіння Позивача. Проте, відповідачі не визнають право Позивача на спірне майно. Вважає, що на даний час виникла невизначеність відносин права власності Позивача щодо його нерухомого майна. Представник Позивача по договору [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, а справу розглянути без його участі. Позивач позовні вимоги підтримав та подав до суду письмове клопотання, яким просив розглянути позов без його участі. Відповідач [PERSON] позов визнала та подала до суду письмове клопотання, яким просила розглянути позов без її участі. Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Вертекс» в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про місце та дату розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності у разі, якщо це право не визнається іншою особою. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовими рішеннями у цивільних справах,що набрали законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи та є юридичною презумпцією. Судом встановлено,що Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська 22.09.2016 р. по цивільній справі № 200/13206/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа ТОВ «Влада 2009» визнано недійсним договір від 16.11.2007 р. купівлі-продажу квартири №32 в будинку №1, корпус 2 по вул.(К.Лібкнехта) [PERSON] в м.Дніпропетровську, укладений між Позивачем та [PERSON], який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 14686. Рішення набрало законної сили 04.10.2016 р. Судом по цій справі встановлено,що Позивач з моменту вчинення правочину по теперішній час мешкає у вказаній квартирі та володіє нею. Даний факт додатково підтверджується наданою ксерокопію акта від 16.11.2016 р. про факт проживання . Судовим рішенням також встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем [PERSON], претендує на спадкове майно, а спірна квартира є предметом численних судових спорів. Державним реєстратором [PERSON] відділу реєстрації майнових прав управління в сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради винесено рішення № 29972870 від 09.06.2016 р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. За цим рішенням 08.06.2016 р.ним зареєстровано право власності за ТОВ «Юридична компанія «Вертекс» , номер запису про право власності 14887500, на квартиру №32 кор.2,буд. 1 по вул.(К.Лібкнехта) [PERSON] в м.Дніпропетровську на підставі договору іпотеки реєстр №786 від 29.11.2015 р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] Дані факти підтверджуються інформаційною довідкою № 64129252 від 22.07.2016 р. Відповідач2 не визнає право Позивача на спірне майно, на даний час виникла невизначеність відносин права власності Позивача щодо його нерухомого майна. Суд приходить до висновку, що Позивачем вірно обрано спосіб захисту, тому, що немає потреби застосовувати наслідки недійсності правочину та витребувати нерухоме майно у набувача, оскільки воно не вибувало із володіння Позивача. Таким чином, відсутність рішення суду про визнання права власності за Позивачем на нерухоме майно перешкоджає йому в державній реєстрації його прав на це майно. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Оскільки право власності Позивача на квартиру є невизнаним правом, тому він має право на звернення до суду з даними вимогами. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання. Кожна особа має право на захист свого інтересу,який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Ст.16 ЦК України передбачає,що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути,зокрема визнання права. Ст.321 ЦК України передбачає,що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленим законом. Статею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності у разі, якщо це право не визнається іншою особою. Відповідно до ст..328 ЦК України право власності набувається на підставах,що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно,якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає за необхідне визнати право власності за [PERSON] (і.н.2090500395) на квартиру № 32 в будинку №1 корпус 2 по вул..(К.Лібкнехта) [PERSON] в м.Дніпрі. Згідно ст..214 КПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ст..88 ЦПК України стороні,на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, відповідно до ст..ст.79,88 ЦПК України з [PERSON] та ТОВ «Юридична компанія «Вертекс» на користь [PERSON] необхідно стягнути по 3449,50 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved