Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON],треті особи : [PERSON], Виконавчій комітет Харківської міської ради, який 09 березня 2016 року уточнив та просив ухвали рішення, яким змінити умови договору найму двокімнатної ізольованої квартири №2 у будинку №83 «б» по Комсомольському шосе (зараз Григорівське Шосе) в м. Харкові, а саме : - надати у користування [PERSON] разом з дочкою, [PERSON], житлову кімнату площею 11,90 кв. м., зобовязавши виконавчий комітет Харківської міської радим укласти з [PERSON] окремий договір найму на вказану кімнату; -відповідачу [PERSON] , разом з неповнолітньою дочкою, [PERSON] [PERSON],[INFO], у користування залишити другу з житлових кімнат, площею 13,80 кв. м.; - усі підсобні приміщення в квартирі ( коридор,кухню,ванну кімнату і туалет) залишити у спільному користуванні усіх мешканців. В обґрунтування вимог посилалася на те, він, [PERSON], [INFO], зареєстрований і постійно проживає у двокімнатній ізольованій квартирі № 2 по Комсомольському Шосе (зараз «Григорівське Шосе»), 83 «б» в м. Харкові. [PERSON] його рідна дочка, відповідач [PERSON] - племінниця, неповнолітня [PERSON] [PERSON], [INFO], - дочка племінниці. Усі вони зареєстровані в квартирі № 2 по Комсомольському Шосе (зараз «Григорівське Шосе»), 83 «б» в м. Харкові. Володіє спірним житловим приміщенням Харківська міська рада. Квартира ізольована, її житлова площа 30,25 кв. м., загальна 44,05 кв. м. В квартирі дві ізольовані кімнати, площею 13,75 кв. м. та 16,50 кв. м., кожна з кімнат має окремий вихід в коридор, є кухня, ванна кімната і туалет. Основним наймачем спірної квартири після смерті у 1988 році батька, [PERSON], на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої ради м. Харкова за № 70-20 від 06.09.1994 року є він, позивач. Позивач зазначає, що тривалий час між ним та відповідачем виникають розбіжності і відбуваються сварки з приводу сплати за квартиру і комунальні послуги, внаслідок цього утворилася заборгованість в розмірі 28\~749 гривень. Відповідач постійно свариться, усіляко ображає його, вживає на його адресу нецензурні слова і навмисно створює умови, неможливі для спільного користування квартирою. Така нахабна поведінка племінниці змусила його звертатися до суду з питання зміни умов договору найму нашого житлового приміщення. Домовитися з відповідачем і мирно вирішити житлове питання неможливо, оскільки вона поводить себе вкрай агресивно, нічого обговорювати з ним не бажає, розміняти квартиру, приватизувати її чи продати відмовляється, усі документи на квартиру забрала, сплачувати комунальні послуги не бажає. До того, як звернутися до суду, він запропонував відповідачеві надати свою згоду на зміну договору найму квартири через Харківську міську раду, але вона нічого не бажає слухати. Він вважає, що за такими обставинами існуючий досі договір найму житлового приміщення не відповідає своєму первісному змісту. Приймаючи до уваги розмір житлової площі квартири, кількість ізольованих житлових кімнат в ній, кількість осіб, які зареєстровані в житловому приміщенні, на кожного з них припадає по 7,56 кв. м (30,25 : 4). Тобто, йому з дочкою доводиться ізольована частина квартири, площею 15,12 кв. м. Такої кімнати в квартирі немає, тому він просить виділити їй у користування ту житлову кімнату, яку він з дочкою фактично займає, тобто кімнату, площею 16,50 кв. м., і саме на неї відкрити окремий особистий рахунок. Ця кімната на 1,38 кв. м. більш того, що їм положено, однак іншого варіанту зміни умов договору найму квартири він не бачить. На підставі викладеного позивач звернувся до суду із відповідним позовом. В поданому до суду 04.07.2016 року клопотанні, позивач просив суд вважати це клопотання як остаточне уточнення до позову та ухвалити рішення, посилаючись на останнє обстеження КП «Харківське міськБТІ» від 21.04.2016 року, відповідно до якого позивач займає кімнату площею 11,9 кв.м., а відповідач проживає у кімнаті площею 13,8 кв.м. До клопотання надав копію поверхового плану та експлікації на квартиру №2 по Григорівському шосе, №83 «б» станом на 21.04.2016 року (а.с. 97). У судове засідання позивач та його представник [PERSON], яка діє на підставі довіреності від07.07.2016 року, не зявилися, через канцелярію суду надійшла заява представника позивача з проханням слухати справу у їх відсутність, уточнений позов підтримують у повному обсязі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Розгляд справи призначався неодноразово, повістки, які надсилалися на адресу відповідача, у тому числі і повістка з викликом у зазначене судове засідання, поверталися до суду з відміткою поштового відділення за закінченням терміну зберігання. Зазначене свідчить про той факт, що відповідач відмовляється отримувати судову повістку, на повідомлення поштового відділення про необхідність явки для отримання заказаної кореспонденції не реагує. Відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, вважати клопотання від 04.07.2016 року як остаточне уточнення до позову та ухвалити рішення, посилаючись на останнє обстеження КП «Харківське міськБТІ» від 21.04.2016 року та задовольнити позов. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Харківської міської ради, у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, заяв про слухання справи у відсутність або про відкладення слухання справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача,\~ виходячи з вимог ст. 224 ЦПК України. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло\~ заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Відповідно ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до статті 47 Конституції України та статті 1 ЖК України, громадяни мають право на житло. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статті 58 та 59 ЦПК України вказують на те, що докази повинні бути належними та допустимими. Судом встановлено, що спірною є двокімнатна ізольована квартира № 2 по Комсомольському Шосе (зараз «Григорівське Шосе»), 83 «б» в м. Харкові, основним наймачем якої після смерті у 1988 році батька, [PERSON], на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої ради м. Харкова за № 70-20 від 06.09.1994 року є позивач (а.с. 14). В спірній квартирі № 2 по Комсомольському Шосе (зараз «Григорівське Шосе»), 83 «б» в м. Харкові зареєстровані позивач [PERSON], його дочка [PERSON], племінниця [PERSON] та її донька [PERSON] [PERSON], що підтверджується довідкою за № 925 КП «Жилкомсервіс, дільниця № 42» від 15.05.2015 року про склад сімї і паспортну реєстрацію (а.с. 17). Згідно копії поверхового плану та експлікації на квартиру №2 по Григорівському шосе, 83 «б» станом на 21.04.2016 року (останнє обстеження), спірна квартира складається із коридора площею 9,7 кв.м., ванної кімнати площею 2,0 кв.м., вбиральні площею 1,0 кв.м., житлової кімнати площею 11,9 кв.м., житлової кімнати площею 13,8 кв.м. (а.с. 99-100). За встановленим між сторонами фактичним порядком користування спірною квартирою, позивач [PERSON] разом з дочкою, [PERSON], займає житлову кімнату площею 11,90 кв. м., відповідач [PERSON], разом з неповнолітньою дочкою, [PERSON] [PERSON],[INFO], займає житлову кімнату площею 13,80 кв. м., місця загального користування знаходяться у їх спільному користуванні. Позивач звертався до Харківської міської ради з питання укладення окремих договорів найму, проте як вбачається із відповіді Департаменту житлового господарства Виконавчого комітету Харківської міської ради, для виділення частин квартири власникам приватизованого житла позивачу запропоновано звернутися до КП «Харківське міськБТІ» або до суду (а.с. 102). Проте, позивач не надав суду документів, підтверджуючих, що квартира приватизована, з позовом до суду про поділ квартири не звертався,тому суд розглядає позов у межах заявлених вимог. Відповідно до ст. 63 Житлового кодексу України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. За змістом ст. 104 Житлового кодексу України член сім`ї наймача має право вимагати, за згодою інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, укладення окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст. 63 ЖК України. У разі відмови членів сім`ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішений в судовому порядку. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на те, що квартира знаходиться в комунальній власності територіальної громади, то управління житловим фондом відповідно до ст..18 ЖК України здійснюється Харківською міською радою через свої виконавчі органи, а саме Департамент житлового господарства Харківської міської ради, який не є юридичною особою, а тому укласти окремий договір найму житлового найму суд зобовязує виконавчий комітет Харківської міської ради. Відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування», інформації, що міститься на офіційному сайті Харківської міської ради, саме Департамент житлового господарства Харківської міської ради збирає та готує документи на імя Харківського міського голови про зміну умов договору найму житлового приміщення. Виходячи з того, що спірна квартира складається з двох ізольованих кімнат площею 11,90 кв.м. та 13,80 кв.м., суд знаходить вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому виділення позивачу жилої кімнати 11,90 кв.м. не порушує права [PERSON], оскільки їй залишається кімната площею 13,80 кв.м.. Місця загального користування залишаються у їх спільному користуванні. Така зміна умов договору найму квартири не спричинить погіршення житлових умов позивача та відповідача. Крім того, розмір і розміщення житлових кімнат, кухні і коридору свідчать про те, що квартиру можливо використати для проживання обох родин, а тому суд вважає, що укладання окремих договорів найму цілком можливо. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved