Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, з участю третіх осіб про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову покликається на те, що 02.11.1999 році відповідачка зареєструвала свій шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON]. З квітня 2007 року відповідачка не проживає з сім'єю, коштів на утримання дітей не дає, умовами проживання та навчанням не цікавиться. Після смерті [PERSON] ([INFO]), діти залишились проживати та перебувати на утриманні бабусі [PERSON], яка [INFO] та дідуся [PERSON], який [INFO]. Враховуючи те, що відповідачко жодної участі у вихованні та утриманні дітей не приймає, тому на адресу позивача надійшов лист №01-12/642 від 11.10.2012 року служби у справах дітей Миколаївської районної адміністрації Львівської області, щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачку, яка проживає за адресою: [ADDRESS] відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], який було розглянуто на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини Галицької районної адміністрації ЛМР, які відбулись 21.11.2012 року, 05.12.2012 року, 19.12.2012 року, 02.01.2013 року у присутності відповідачки, третьої особи, сільського голови Тернопільської районної ради Миколаївського району Львівської області - [PERSON] та представника служби у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області. Відтак, відповідно до рішення даної комісії, відповідачку було зобов'язано оформити пенсію по втраті годувальника після смерті батька дітей [PERSON], надати довіреність на ім'я третьої особи - бабусі [PERSON] для отримання пенсії, відвідувати дітей за місцем їх проживання та навчання за адресою [ADDRESS], виконувати батьківські обов'язки і брати участь у вихованні дітей. У зв'язку з цим відповідачці було надано термін 6 місяців для налагодження контакту з дітьми. Однак, згідно з повідомленнями сільського голови с. Тернопілля від 22.01.2013 року та 25.06.2013 року відповідачка не провідує, не цікавиться, кошти на утримання дітей не дає, пенсії по втраті годувальника не оформила, а діти дальше залишаються на утриманні бабусі та дідуся. Враховуючи те, що відповідачка жодним чином не впливає на піклування та життя дітей, 18.07.2013 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини повторно розглядалось питання про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Таким чином, просить задоволити позовні вимоги. Представник позивач в судове засідання не з'явився, при цьому подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить суд позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач та треті особи в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Прокурор, яка вступила в цивільну справу згідно клопотання від 27.11.2013 року №04/14-3735вих13, у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та не заперечила проти винесення заочного рішення по справі. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши думку прокурора, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до вимог п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав х крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Судом встановлено, що 02.11.1999 році відповідачка зареєструвала свій шлюб з [PERSON], у с. Тернопілля, Миколаївського району, Львівської області, актовий запис №2, серія [NUMBER]./а.с.6/. У відповідачки та [PERSON], народилось двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] /а.с.7/. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] /а.с.8/. Відповідно до довідок та характеристик, які видані [PERSON] та [PERSON] про те, що такі навчаються у 4 та 7 класах Тернопільської ЗОШ І-ІІІ ступеня Миколаївської районної ради Львівської області, приймають активну участь у художній самодіяльності та різних конкурсах. Однак, як зазначено в характеристиках, відповідачка жодного разу не цікавилась навчанням своїх дітей, не приходила на батьківські збори та інші заходи, які відбувались в школі /а.с.9-11/. Згідно заяви [PERSON], така не заперечує проти позбавлення її батьківських прав /а.с.12/. Як вбачається із листів Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області служба у справах дітей, Тернопільської сільської ради Миколаївського району Львівської області, які були направленні до Галицької районної адміністрації м.Львова щодо надання висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав /а.с.14-17/. Відтак, згідно висновку від 25.07.2013 року №31-2846 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON], Галицька районна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її малолітніх дітей /а.с.21-22/. Відповідно до довідки виданої виконкомом Тернопільської сільської ради від 25.06.2013 року №353, встановлено, що за адресою: [ADDRESS], проживають без реєстрації малолітні [PERSON] та [PERSON] /а.с.23/, де, згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання малолітніх дітей від 25.06.2013 р., третьою особою [PERSON] створені всі необхідні умови для проживання та їх навчання /а.с.24/. Крім цього, з матеріалів справи, а саме з довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки від 29.07.2013 року №3451 виданої ЛКП «Снопківське», вбачається, що відповідачка та її малолітня донька [PERSON] прописані та проживають за адресою [ADDRESS] /а.с.26/. Статтею 164 Сімейного кодексу передбачено, зокрема, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року з наступними змінами, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, у процесі розгляду справи судом здобуто достатньо доказів ухилення відповідача від виконання нею своїх батьківських обов'язків, що дає підстави до задоволення позову. Крім того, згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 та ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, позбавивши [PERSON] батьківських прав відносно її дітей та присудивши з відповідача на користь третьої особи [PERSON] аліменти на утримання дітей, від дня пред'явлення позову до досягнення ними повноліття, в розмірі 1/3 частки від усіх доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

Outcome: approved