Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 08.09.2016 року о 16:30 в м. Полтава по пр. М.Вавилова сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Toyota Corolla, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та транспортного засобу ВАЗ 2107, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Факт скоєння ДТП підтверджується Довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №3016252731515601. В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб Toyota Corolla, державний реєстраційний номер [NUMBER]. 16 грудня 2016 року [PERSON] потерпілого в ДТП транспортного засобу (Toyota Corolla, державний реєстраційний номер [NUMBER]) звернувся до ПАТ [PERSON] компанія Українська страхова група із заявою про виплату страхового відшкодування та надав всі необхідні документи. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ 2107, державний реєстраційний номер [NUMBER] на момент ДТП була застрахована у Приватного акціонерного товаристві «[PERSON] компанія «Українська страхова група» відповідно до полісу обовязкового страхуванні цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортний засобів (поліс АЕ/8481344), який на момент ДТП був діючим. Постановою Ленінського районного суду м. Полтави по справі № 553/3244/16-п від 04 жовтня 2016 року винним у дорожньо-транспортній пригоді визнано [PERSON] Франшиза відповідно до полісу №АЕ/8481344 становить 500 гривень. ПрАТ СК УСГ на вимогу виконання умов полісу АЕ/8481344, на підставі страхового акту №ДКЦВ-12997 від 20 лютого 2017 року, та розрахунку до нього, заяви про виплату страхового відшкодування №12656/18/ЦВ від 16.12.2016 р. виплатило страхове відшкодування в сумі 18832 грн. 00 коп., яке перераховано на рахунок визначений страховиком потерпілого. При дослідженні матеріалів справи з'ясувалось, що відповідач не повідомив страховика про настання страхового випадку у встановлені Законом строки. Причину неповідомлення про ДТП відповідач не підтвердив документально, а саме - довідкою або висновком із лікувальної установи. В даному випадку реальним підтвердженням вартості відновлювального ремонту транспортного засобу Toyota Corolla, державний реєстраційний номер [NUMBER], є ремонтна калькуляція № 1.003.16.0 від 27.09.2016 р. та рахунок № 406 від 20.09.2016 р. З наведених підстав представник позивача просив суд задовольнити позов, стягнути з [PERSON] на користь позивача суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 18832 грн. 00 коп. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, подав заяву з проханням про проведення розгляду без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. За таких обставин, відповідно до вимог ст. 74, 76, 169 ЦПК України, враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Полтави по справі № 553/3244/16-п від 04 жовтня 2016 року [PERSON] визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за наступних обставин: 08.09.2016 року близько 16 години 30 хв. в м. Полтаві по пр. М. Вавілова [PERSON] керував транспортним засобом ВАЗ 2107 д.н.з. [NUMBER] не дотримався безпечної швидкості та дистанції, чим здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху (а.с. 12). Також судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ 2107, державний реєстраційний номер В13603АА, [PERSON] на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди 08.09.2016 року застрахована відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортний засобів (поліс АЕ/8481344) у Приватному акціонерному товаристві «[PERSON] компанія «Українська страхова група», із строком дії полісу з 29.05.2013 року по 24.05.2017 року, що підтверджується його копією (а.с. 4). Відповідно до ч.1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). 16 грудня 2016 року [PERSON] потерпілого в ДТП транспортного засобу (Toyota Corolla, державний реєстраційний номер [NUMBER]) «[PERSON] компанія «АХА Страхування» звернувся до Приватного акціонерного товариства [PERSON] компанія Українська страхова група із заявою про виплату страхового відшкодування та надав всі необхідні документи, що підтверджується копією відповідної заяви (а.с. 8). Судом встановлено, що розмір спричиненої дорожньо-транспортною пригодою шкоди автомобілю Toyota Corolla, державний реєстраційний номер [NUMBER], склав 19332,00 гривні, що підтверджується копією ремонтної калькуляції № 1.003.16.0 (а.с. 9-10). Відповідно до умов полісу АЕ/8481344, на підставі страхового акту № ДКЦВ-12997 від 20 лютого 2017 року, та розрахунку до нього, заяви про виплату страхового відшкодування № 12656/18/ЦВ від 16.12.2016 р. позивачем здійснена виплата страхового відшкодування в сумі 18832 грн. 00 коп. шляхом перерахування вказаної суми на рахунок визначений страховиком потерпілого, що підтверджується копіями відповідних документів (а.с. 7, 8, 11). Відповідно до ст. 993 ЦК України, а також ст. 27 Закону України «Про страхове відшкодування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.п. ґ 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно ст. 33 п.33.1 п.п. 33.1.4 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. У звязку з тим, що суду не надані докази належного повідомлення відповідачем [PERSON] страховика про настання страхового випадку у встановлені Законом строки, або наявність документально підтверджених поважних причин неповідомлення, суд на підставі наявних в справі доказів встановив, що відповідач [PERSON] в порушення ст. 33 п.33.1 п.п. 33.1.4 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повідомив страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди. На підставі викладеного суд визнає заявлені позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в звязку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 коп.(а.с. 1). На підставі викладеного, ст.ст. 993, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 22, 33, 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved