Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, з подальшими уточнюючими позовними вимогами, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по премії з вересня 2015 року по липень 2015 року у розмірі 25 521,11 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник позовні вимоги підтримали, та просили їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність і необґрунтованість. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи зі наступного. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що у 2011р. позивач був прийнятий на посаду оператора автоматичних та напівавтоматичних ліній холодно-штампувального устаткування 5-го розряду цеху виготовлення ліфтів Індустріального центру приватного акціонерного товариства «ОТІС», де працює і на сьогоднішній день. Відповідно до ст. 43 Конституції України Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Як встановлено судом, на підприємстві ПрАТ «ОТІС» оплата праці провадиться згідно з розділом IV коллективного договору, та додатку VI.5 колективного договору «Положення про оплату праці та преміювання працівників індустріального центру (ІЦ)», де згідно п.1.2. заробітна плата працівників ІЦ складається з основної, а також додаткової заробітної плати до якої належить щомісячна премія. Згідно п.2.3. додатку VI.5 преміювання продуктивних працівників здійснюється на підставі виконання виробничих показників. Так, вимогами ст.2 Закону України «Про оплату праці» передбачено структуру оплати праці до якої входять: основна заробітна плата, як винагорода за виконану роботу, відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов»язки); додаткова заробітна плата, як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов»язані з виконанням виробничих завдань і функцій, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належить виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Згідно п.1.2. Положення про оплату праці, згідно Колективного договору премія - це додаткова заробітна плата, яка нараховується у вигляді надбавок, гарантованих і компенсаційних виплат та премія за виконання виробничих показників. Згідно п.2.3.1. цього положення, основною умовою преміювання є виконання виробничого плану RONS. Отже, премії та надбавки, про які йдеться в позовній заяві до ПрАТ «ОТІС» входять в структуру оплати праці. Відповідно до ст.22 ЗУ «Про оплату праці» та ст.97 КЗпП України передбачені гарантії дотримання прав щодо оплати праці і згідно з цими нормами суб»єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати вирішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Також, відповідно до ст.29 Закону України «Про оплату праці» та ст.103 КЗпП України про нові або зміну діючих умов праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніше як за два місяці до їх запровадження або зміни. 05.08.2015 року у судовому засіданні представник відповідача надав до суду заперечення на позовну заяву в якій посилається на фінансову неспроможність та неможливість виплатити премію працівникам, оскільки такі витрати ставлять під ризик нормальне функціонування компанії. Але відповідач не надав жодних доказів, які вказують на збитковість підприємства та неспроможність виплачувати премію, а лише наддав показники співвідношення фактичного виготовлення продукції до планового, що не показує реальний фінансовий стан підприємства. Як зазначив у судовому засіданні позивач, при нарахуванні заробітної плати за квітень 2015року відповідачем була нарахована частина премії за лютий місяць 2015року без будь-якого обґрунтування, щодо неповного нарахування премії. Відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України від 21 вересня 2009 року №10712/0/14-09/13 премії, передбачені системою оплати праці відповідно до статті 2 ЗУ «Про оплату праці» є додатковою заробітною платою і пов»язані з виконанням виробничих завдань і функцій. В даному випадку премію, передбачена системою оплати праці, не є заходом заохочення і повинна сплачуватися працівникові на загальних підставах. Відповідно до п.2.3 додатку VI.5 до колективного договору «Положення про оплату праці та преміювання працівників індустріального центру (ІЦ)», преміювання продуктивних працівників здійснюється на підставі виконаних виробничих показників, та встановлюється в розмірі до 30% від фактичного нарахованої основної заробітної плати у місяці за який розраховується премія. Згідно п.2.3.1. зазначено, що при рівні виконання показника RON SSI більше або дорівнює 2% премія розраховується в повному обсязі. За весь період за який не нараховувалася премія, показник RON SSI був виконаний та становить 0%. Згідно п.2.3.2. [PERSON] були виконані доведені виробничі завдання в повному обсязі, жодних зауважень до позивача з охорони праці або якості його роботи у відповідача немає. Тому, на підставі вищевикладеного, премія має бути нарахована в повному обсязі та становити 30% від основної заробітної плати. Основною заробітною платою за яку розраховується премія є відрядно-почасова оплата. Згідно розрахункових листів по нарахуванню заробітної плати [PERSON], отриманих ним на підприємстві, показник відрядно-почасової оплати праці за: -вересень становить 9 844.00 грн, тому премія за вересень має становити 9 844.00грн * 0,3= 2 953,34 грн. -жовтень, (5820,98+738)*0,3=1967,69 грн, -листопад (7878,78 + 246)*0,3=2437,34 грн, -грудень 3467,06*0,3 = 1040,12грн, -січень (3418,07+1934,09)*0,3= 1606,08грн, -лютий 9347,92*03 - 467,04= 2336,98 грн, -березень (9661,45+246)*0,3= 2972,24 грн, -квітень 9253,62*0,3 = 2776,09грн, -травень 9905,83*0,3= 2971,75 грн, -червень 7272,11*0,3= 2181,63грн, -липень 7593,3*0,3= 2277,99грн. Загальна сума заборгованості по премії становить 25 521,11грн. Згідно з ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 255 грн. 21 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved