overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 22 липня 2015 року між ними був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з грудня 2017 року і на примирення позивач не згоден. Позивач в судове засідання не з`явився, проте згідно з адресованою до суду заявою заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, проте згідно з адресованою до суду письмовою заявою просила справу розглядати без її участі. Заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22 липня 2015 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) зареєстрований 22 липня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, про що зроблено відповідний актовий запис за №258 (а.с.5). У відповідності до копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 серпня 2015 року, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , та її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Судом достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують з грудня 2017 року, категорично наполягають на розлученні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище відповідачу залишити « [PERSON] ». За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 22 листопада 2003 між ними був зареєстрований шлюб виконкомом Кулябівської сільської ради Яготинського району Київської області, актовий запис № 3. Від подружнього життя сторони мають дочку - [PERSON] , [INFO] . Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачкою не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, на даний час фактично сім?ї вже не існує, відсутні будь-які можливості для відновлення шлюбу, матеріальної участі в житті один одного жоден з подружжя не приймає. Позивач в судове засідання не з`явився, проте в заяві просив суд,розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, проте, згідно поданої до суду заяви, просила справу розглядати без її участі. Заявлені позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: - з свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) зареєстрований 22 листопада 2003 року у виконкомі Кулябівської сільської ради Яготинського району Київської області, актовий запис № 3(а.с.3). - з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 травня 2006 року, встановлено, що [INFO] народилася дочка [PERSON] ,та її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.5) Судом достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, наполягають на розлученні, а отже, бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає, за можливе після розірвання шлюбу прізвище відповідачці залишити « [PERSON] ». За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судовий збір необхідно покласти на відповідача в розмірі 908 грн.00 коп. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 22 листопада 2003 року між ними був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Прилуцького міського управління юстиції Чернігівської області. Від подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з 16 квітня 2016 року і на примирення позивач не згоден. Позивач в судове засідання не з»явився, проте згідно з адресованою до суду заявою заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на примирення не згоден та категорично наполягає на розлученні. Просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання також не зявилася, проте згідно з адресованою до суду заявою просила справу розглядати без її участі. Заявлені позовні вимоги визнає, категорично наполягає на розлученні, на примирення не згодна. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про одруження серії 1ЕЛ №065216 від 22 листопада 2003 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Горошко) зареєстрований 22 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Прилуцького міського управління юстиції Чернігівської області, про що складено відповідний актовий запис за №526 (а.с.5). У відповідності до копії Свідоцтв про народження серії 1-ЕЛ №083164 від 27 травня 2004 року та серії 1-ЕЛ №068467 від 07 лютого 2009 року, [PERSON] народився 05 квітня 2004 року та [PERSON] народився 26 січня 2009 року, та їх батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6-7). Судом достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують з 16 квітня 2016 року, категорично наполягають на розлученні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище відповідачу залишити «Майстренко». За таких обставин, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 22 січня 2016 року між ними був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №14. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з січня 2019 року і на примирення позивач не згоден. Позивач в судове засідання не з`явився, проте згідно з адресованою до суду заявою заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, проте згідно з адресованою до суду письмовою заявою просила справу розглядати без її участі. Заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22 січня 2016 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 22 січня 2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №14 (а.с.3). У відповідності до копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 травня 2007 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , та його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.2). Судом достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують з січня 2019 року, категорично наполягають на розлученні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки, відповідач дошлюбне прізвище не змінювала, тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище відповідачу залишити « [PERSON] ». За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 23 вересня 2014 року між ними був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнью дочку [PERSON], [INFO]. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з серпня 2015 року і на примирення позивач не згоден. Позивач в судове засідання не з»явився, проте згідно з адресованою до суду заявою заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на примирення не згоден та категорично наполягає на розлученні. Просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання також не зявилася, проте згідно з адресованою до суду заявою просила справу розглядати без її участі. Заявлені позовні вимоги визнає, категорично наполягає на розлученні, на примирення не згодна. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії ІЕЛ №089562 від 23 вересня 2014 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Горб) зареєстрований 23 вересня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, про що складено відповідний актовий запис за №386 (а.с.4). У відповідності до копії Свідоцтва про народження серії І-ЕЛ №045299 від 24 квітня 2002 року, [PERSON] народилася 04 лютого 2002 року, і її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Судом достовірно встановлено, що сторони з серпня 2015 року проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, категорично наполягають на розлученні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище відповідачу залишити «Сенько». За таких обставин, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 23 серпня 2014 року між ними був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з 23 серпня 2018 року і на примирення позивач не згоден. Позивач в судове засідання не з»явився, проте згідно з адресованою до суду заявою заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на примирення не згоден та категорично наполягає на розлученні. Просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання також не з'явилася, проте згідно з адресованою до суду заявою просила справу розглядати без її участі. Заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27 листопада 2018 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) зареєстрований 23 серпня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, про що зроблено відповідний актовий запис за №318 (а.с.6). Судом достовірно встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують з 23 серпня 2018 року, категорично наполягають на розлученні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище відповідачу залишити «[PERSON]». За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 24 квітня 2012 року між ними був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з грудня 2015 року і на примирення позивач не згоден. Позивач в судове засідання не з'явився, проте завчасно подав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, категорично наполягає на розлученні, на примирення не згоден та просить суд розглянути справу за його відсутності. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, проте згідно з адресованою до суду письмовою заявою позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згодна, категорично наполягає на розлученні та просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24 квітня 2012 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції 24 квітня 2012 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №67 (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про народження від 22 січня 2013 року серії [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Судом достовірно встановлено, що сторони проживають окремо з грудня 2015 року, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, категорично наполягають на розлученні, на примирення не згодні, а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище відповідачці залишити «[PERSON]». За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що згідно з письмовими заявами сторін сторони наполягають на розлучення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 24 червня 1976 року між ними був зареєстрований шлюб у міс.від. ЗАГС м.Прилуки Чернігівської області. Від подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено і на примирення позивач не згодний. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Крім того пояснив, що з 2002 року проживає за межами України та шлюбних стосунків з відповідачем не підтримує, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, щодо розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про укладення шлюбу серії ІЕЛ №339410 від 24 червня 1976 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Тягунова) зареєстрований у міс.від.ЗАГС м.Прилуки Чернігівської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №198). Судом достовірно встановлено, що сторони разом не проживають з 2002 року, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач категорично наполягає на розлученні. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки, відповідач в судовому засіданні не вказала про своє бажання змінити прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище відповідачу залишити «Візгірд». За таких обставин, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved