Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу в якому зазначив, що 31.08.2013 року у Піщанобрідській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області зареєстрував шлюб з відповідачем, про що було вчинено актовий запис за № 3. Від сумісного проживання сторони дітей не мають. Причиною звернення до суду з відповідним позовом зазначена та обставина, що протягом сумісного проживання сторони не досягли порозуміння, оскільки мають різні характери та погляди на життя, в результаті чого в сім'ї виникають постійні сварки та непорозуміння. З огляду на вказані обставини позивач вважає, що їх подальше подружнє життя з відповідачем неможливе, оскільки їх шлюб став носити формальний характер, в зв'язку з чим просить його розірвати. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю та обґрунтував їх обставинами викладеними в позовній заяві. Додав, що починаючи з серпня 2014 року вони з відповідачем проживають окремо, не підтримують будь-яких взаємовідносин і [PERSON] не бажає їх відновлювати . В зв'язку з цим строк на примирення просив не надавати. Стверджував, що дружина не перебуває в стані вагітності та не має на утриманні дитини віком до одного року. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним, поважних причин своєї неявки, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надала . З огляду на ті обставини, що позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає можливим провести такий розгляд, на підставі наданих позивачем доказів . Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 31 серпня 2013 року у Піщанобрідській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 3 ( свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 31.08.2013 року Піщанобрідською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області). Від сумісного проживання сторони дітей не мають. З пояснень позивача з'ясовано, що причиною його звернення до суду з відповідним позовом стали ті обставини, що через різні характери та погляди на сімейне життя взаємовідносини між сторонами не склалися. Останні втратили взаємні почуття, а в кінцевому результаті припинили сумісне проживання . Починаючи з серпня 2014 року сторони проживають окремо, не підтримують будь-яких взаємовідносин і позивач не бажає їх відновлювати. На примирення не погоджується, що дає підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам позивача , тому позов слід задовольнити . Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 243 гривні 60 копійок. З огляду на вказане, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved