Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

\~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 18.09.2012 між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Уличненської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, актовий запис № 07. Спільних дітей у шлюбі немає. Фактично шлюбні відносини у них не склались і припинені півтора року тому через відсутність порозуміння, різні погляди на життя. Спільного господарства не ведуть. Втратила до відповідача почуття любові, вважає, що шлюб носить формальний характер. Подальше спільне проживання і збереження сімї суперечить її інтересам. У судове засідання позивач не зявилась, подавши суду заяву з проханням розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, подавши суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності. Позовні вимоги визнав. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як вбачається зі свідоцтва про одруження, серії І-СГ № 189739 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], який зареєстровано 18.09.2012 виконавчим комітетом Уличненської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 07. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини визначено як «Пилат». Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. У відповідності до вимог ч.1\~ст.110 та СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, проти чого не заперечує відповідач. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб,розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена\~Конституцією України\~охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У статті 112\~СК України регламентовано, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя,дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інвалідата інші обставини життя подружжя.\~\~Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відтак, вивчивши матеріали справи, беручи до уваги заяви сторін, які протягом тривалого часу не підтримують подружніх відносин, їх шлюб існує формально, спільних дітей у них немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved