Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права на забезпечення побутовим паливом, зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги мотивував тим, що з 25.05.2013 року він прийнятий на роботу до Шахтарської дирекції по виконанню проектів ліквідації шахт машиністом підземних установок 2 розряду дільниці ЕМО ЛШ «3-біс». В 2006 році у відповідності з наказом Мінвуглепрому України № 221 від 11.04.2006 року зупинена діяльність шахти «3біс» і ДП «Донвуглереструктуризація» прийняла на баланс підприємства основні фонди, які підлягають ліквідації. У січні 2014 року він отримав відмову відповідача у виписці йому безкоштовного вугілля на побутові потреби на 2014 рік. Просить визнати за ним право на забезпечення побутовим паливом та зобов'язати ДП «Донвуглереструктуризація» включити його до списків на отримання безкоштовного побутового палива з 01.01.2014 року на період роботи на даному підприємстві за професією, передбаченою Переліком професій, затвердженим КМУ від 17.03.2011 року № 303 чи до зміни законодавства по даному питанню. У судове засідання позивач [PERSON], повідомлений про час та місце розгляду справи, не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить розглянути у його відсутність (а.с. 21). Представник відповідача Лонська Ю.І. у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнає (а.с. 15), надала заперечення, згідно яких відповідно до ч. 5 ст. 48 Гірничого Закону України наведений перелік категорій осіб, які після ліквідації чи консервації гірничого підприємства забезпечуються вугіллям на побутові потреби, в межах галузевої угоди. Вказаним переліком не передбачені робітники гірничих підприємств, які знаходяться у стадії ліквідації. Відповідно до ст. 43 Гірничого Закону безкоштовно забезпечують вугіллям на побутові потреби робітників тільки підприємств по добичі вугілля і вуглебудівельні підприємства. Як п. 2.2 розділу 2 Статуту підприємства, так і п. 3.1 розділу 3 Положення про дирекцію такі види діяльності як добича вугілля чи будівництво вугільних підприємств не передбачені, тому у задоволенні позову просила відмовити (а.с.18). Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що 25.05.2013 року позивач прийнятий на роботу до Шахтарської дирекції ліквідації шахт машиністом підземних установок 2 розряду дільниці ЕМО ЛШ «3-біс». Торезька дирекція ліквідації шахт неодноразово реорганізовувалась і на теперішній час її правонаступником є ВСП Шахтарська дирекції по виконанню проектів ліквідації шахт ДП «Донвуглереструктуризація», позивач працює на цьому підприємстві по теперішній час (а.с.19). [PERSON] проживає в будинку з пічним опаленням, не газифікованим, котельня ліквідована, члени його сімї побутове вугілля не отримують (а.с.8-11). Згідно статуту ДП «Донвуглереструктуризація» є юридичною особою, здійснює заходи з соціального захисту робітників у зв'язку з ліквідацією збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств Донецької області згідно з проектами ліквідації (п.2.2.5). Відповідно до довідки ЄДРПОУ відповідач здійснює будівництво інших споруд, н.в.і.у., КВЕД-2010: 42.99 (а.с.19). ДП «Донвуглереструктуризація» відмовляє позивачу у включенні до списків вуглеотримувачів, оскільки ст. 48 Гірничого Закону України забезпечення осіб, які працюють на шахтах, що ліквідуються, безкоштовним побутовим вугіллям не передбачено (а.с.12). Відповідно до ч.5 ст.43 Гірничого Закону України підприємства з видобутку вугілля та вугледобувні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначаються колективним договором, у т.ч. працівникам з видобутку (переробки) вугілля та вуглебудівних підприємств за переліком професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України Колективним договором між адміністрацією та профспілковою організацією Шахтарської виконавчої дирекції з ліквідації шахт на 2013-2015 роки передбачений обов'язок забезпечувати безкоштовним побутовим паливом працівників підприємства (п.12.6). З матеріалів справи вбачається, що позивач працює на підприємстві відповідача, має право на отримання безкоштовно вугілля на побутові потреби; відповідач безпідставно не визнає це право і безпідставно відмовляє у включенні в списки вуглеотримувачів, чим порушуються права позивача на отримання своєчасно безкоштовно побутового вугілля. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги. Позивач при подачі позову судовий збір не сплатив, а тому відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави у сумі 243грн.60коп.

Outcome: approved