Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про зменшення розміру аліментів, в якому просив суд: зменшити розмір аліментів стягуваних на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28.01.2014 року по справі № 754/20916/13-ц та стягувати з позивача на користь відповідача на утримання їх спільної неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/7 частини від усіх видів його заробітку (доходу) від дня винесення рішення суду та щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування вказаного позову вказував на те, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28.01.2014 року частково задоволено позовні вимоги [PERSON] та стягнуто з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи 28 листопада 2013 року і до повноліття дитини. Після винесення судом вказаного рішення позивач виконував його належним чином та сплачував присуджені судом кошти на утримання доньки. Проте, на сьогоднішній день матеріальний стан позивача змінився: 20.07.2016 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] В подальшому у шлюбі у позивача народилась дитина - [PERSON] , [INFO] і зовсім нещодавно народилась ще одна дитини - [PERSON] , [INFO] . Після народження третьої дитини, тягар аліментів стягуваних за рішенням суду на утримання першої дитини став непосильним для позивача та його сім`ї, дружини та двох малолітніх дітей, що також не відповідає принципу справедливості. Позивач працює офіційно у ПАТ «УКРПЛАСТИК», має офіційну заробітну плату, проте сам позивач та його дружина не з Києва, власного житла вони не мають та змушені нести трати на оренду житла. При цьому, дружина позивача на даний час ніде не працює, оскільки займається доглядом двох малолітніх дітей. Вищевикладені факти свідчать про зміну матеріального та сімейного стану позивача, а саме перебування на його утриманні трьох неповнолітніх дітей, дружини, необхідності винаймати житло, що в сукупності є підставою для зменшення розміру стягуваних за рішенням суду аліментів на користь відповідача на утримання першої дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач та представник позивача - адвокат Карпенко Д.О. у судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, просили їх задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в позові. Представник відповідача - адвокат Червінська М.Л., в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, вказувала на те, що позивач має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки, але немає бажання цього робити та ухиляється від сплати аліментів. Підтримала поданий до суду відзив на позовну заяву. Вислухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Згідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено судом та вбачається з копії рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28.01.2014 року, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Крім того, вказаним рішення суду з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28 листопада 2013 року і до повноліття дитини. Судом також встановлено, що 20.07.2016 року позивач уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. У вказаному шлюбі у позивача народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Відповідно до копії довідки про доходи ПАТ «УКРПЛАСТИК» від 10.08.2018 року, яка видана позивачу, загальна сума його доходу за останні шість місяців становить: 192852,88 грн. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (стаття 192 СК України). Положеннями статті 273 СК України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Під зміною матеріального стану розуміється, зокрема, погіршення майнового положення платника аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сімї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»). Аналогічний правовий висновок міститься й у Постанові Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05.02.2014 року. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов`язок обох батьків утримувати дитину, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає доцільним зменшити розмір аліментів присуджених до стягнення з позивача на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28.01.2014 року з 1/4 до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Оскільки позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: partial