overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Зазначає, що відповідач з 2014 року за місцем реєстрації не проживає. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився подавши заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов визнав у повному обсязі та проти його задоволення не заперечував (а.с.19). З урахуванням ч. 2\~ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що квартира №28 в будинку №113, яка розташована в м. Бахмут (раніше м. Артемівськ) Донецької області по вул. Ювілейній, належить на праві власності [PERSON], що підтверджується договором дарування квартири від 03 лютого 1995 року посвідченим державним нотаріусом «Першою Артемівською державною Нотаріальною конторою», та зареєстрованим в реєстрі за №1-788 (а.с. 4). Згідно з актом, складеним комісією у складі заступника директора [PERSON], майстра - [PERSON] ПП «ВІЛС» та паспортисту ПП «ВІЛС» - [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] не проживають за місцем своєї реєстрації з 2014 року (а.с.5 зворотній бік). Згідно свідоцтва про реєстрацію за місцем перебування, виданого [PERSON], [INFO], про те, що він зареєстрований за місцем перебування за адресою: Росія, Челябінська область, м Магнітогорськ, [ADDRESS] на термін з 11.11.2015 року по 09.11.2017 року (паспорт РФ серії 7515 №670944) (а.с.25). Приймаючи рішення, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 156 Житлового кодексу Української РСР\~з урахуванням положень ч. 1\~ст. 405 Цивільного кодексу України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Частиною 2\~ст. 405 Цивільного кодексу України\~передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач не проживає за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин, іншої домовленості між ним та власником житла не встановлено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Зазначає, що відповідач з жовтня 2013 року за місцем реєстрації не проживає. Позивач у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився подавши заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов визнав у повному обсязі та проти його задоволення не заперечував (а.с.14 - а.с.21). З урахуванням ч. 2\~ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що квартира №6 в будинку №1, яка розташована в м. Бахмут (раніше м. Артемівськ) Донецької області по вул. Перемоги, належить на праві власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 17 листопада 2008 року за №24836 (а.с.3). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно «Комунальне підприємство бюро технічної інвентаризації від 20.01.2009 року № 21610852, власником квартири №6 в будинку №1 що розташована в м. Бахмут (раніше м. Артемівськ) Донецької області по вул. Перемоги, є [PERSON] (а.с.5). Згідно з актом, складеним комісією у складі сусідив, майстра ділянки ПП «Житловик» та паспортисту ПП «Житловик», [PERSON], [INFO], не проживає за місцем своєї реєстрації з жовтня 2013 року (а.с.7). Приймаючи рішення, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 156 Житлового кодексу Української РСР\~з урахуванням положень ч. 1\~ст. 405 Цивільного кодексу України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Частиною 2\~ст. 405 Цивільного кодексу України\~передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач не проживає за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин, іншої домовленості між ним та власником житла не встановлено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Зазначає, що відповідач з січня 2013 року за місцем реєстрації не проживає. Позивач у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився подавши заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов визнав у повному обсязі та проти його задоволення не заперечував (а.с.25). З урахуванням ч. 2\~ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що будинок №9, який розташований в м. Артемівську Донецької області по вул. Донецька, належить на праві власності [PERSON], що підтверджується договором купівлі продажу від 22.08.1988 року, зареєстрованим в реєстрі за № 3482 та посвідчений державним нотаріусом Артемівської державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с.8-9). У зазначеному будинку зареєстровані сторони у справі (а.с.13). Згідно з актом, складеним комісією у складі сусідив та квартальним «Суспільного квартального комітету №28», [PERSON] [INFO], не проживає за місцем своєї реєстрації з січня 2013 року (а.с. 12). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за № 54904181, в параметрах запиту власники: [PERSON] (а.с.28-29). Приймаючи рішення, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 156 Житлового кодексу Української РСР\~з урахуванням положень ч. 1\~ст. 405 Цивільного кодексу України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Частиною 2\~ст. 405 Цивільного кодексу України\~передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач не проживає за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин, іншої домовленості між ним та власником житла не встановлено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання втратившим право користування житловим приміщенням, в якому зазначив, що відповідно до договору купівлі-продажу від 18.04.2003р., він є власником житлового приміщенняза адресою:[ADDRESS].Відповідач [PERSON] залишається бути зареєстрованим за вищевказаною адресою як колишній власник житла, але фактично не проживає з 2007 року.Разом з тим відповідач, який не є власником вказаної квартири, залишається зареєстрованим за вказаною адресою, що перешкоджає йому вільно володіти та користуватись майном, тому, просить усунути перешкоди у здійсненні права власності, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволених вимогах та просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи або повідомлення причин неявки в судове засідання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання втратившим право користування житловим приміщенням, в якому зазначила, що відповідно до договору купівлі-продажу від 22.04.2016р., вона є власником житлового приміщення за адресою: м. Бахмут пгт. Красна Гора вул. Першотравнева, 20а/16. Відповідач залишається бути зареєстрованим за вищевказаною адресою як колишній власник житла, але фактично не проживає з 2000 року. Разом з тим відповідач, який не є власником вказаної квартири, залишається зареєстрованим за вказаною адресою, що перешкоджає їй вільно володіти та користуватись майном, тому, просить усунути перешкоди у здійсненні права власності, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: м. Бахмут пгт. Красна Гора вул. Першотравнева, 20а/16. \~\~\~\~\~ \~У судовому засіданні позивачка наполягала на задоволених вимогах та просила позов задовольнити у повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення проти позову від відповідача не надходили, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~ Так, у судовому засіданні встановлено той факт, що згідно договору купівлі продажу квартири від 22.04.2016 року, [PERSON] належить на праві приватної власності квартира № 16, яка розташована у м. Бахмут (Артемівськ) селище [PERSON] вулиця Первомайська будинок 20 «а». Згідно акту від 18.09.2017року, вбачається що за адресою м. Бахмут (Артемівськ) селище [PERSON] вулиця Первомайська будинок 20 «а» квартира 16 зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO], але фактично не проживає по вказаному адресу з 2000року. Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає за адресою: м. Бахмут (Артемівськ) селище [PERSON] вулиця Первомайська будинок 20 «а» квартира 16 з 2000 року. Перепони у користування жилим приміщенням йому не чинились, а тому, його слід визнати втративши право користування жилим приміщенням за вказаною адресою. \~\~\~\~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання втратившим право користування житловим приміщенням, в якому зазначила, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 23.05.2012 року вона є власницею квартири, розташованої по вул. Чайковського, 28/6 у м. Бахмуті Донецької області. Разом з нею у вказаній квартирі зареєстрований відповідач, але фактично не проживає з 2014 року. Разом з тим відповідач, який не є власником вказаної квартири, залишається зареєстрованим за вказаною адресою, що перешкоджає їй вільно володіти та користуватись майном, тому, просить усунути перешкоди у здійсненні права власності, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: м. Бахмут вул. Чайковського, 28/6. \~\~\~\~\~ У судовому засіданні позивачка наполягала на задоволених вимогах та просила позов задовольнити у повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення проти позову від відповідача не надходили, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~ Так, у судовому засіданні встановлено той факт, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 23.05.2012 року, [PERSON] належить на праві приватної власності квартира № 6, яка розташована у м. Бахмут (Артемівськ) по вул. Чайковського, 28. Згідно акту від 17.10.2017року, вбачається що за адресою м. Бахмут (Артемівськ) вул. Чайковського, 28/6 зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO], але фактично не проживає по вказаному адресу з 2014року. Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] з 2014 року. Перепони у користування жилим приміщенням йому не чинились, а тому, його слід визнати втративши право користування жилим приміщенням за вказаною адресою. \~\~\~\~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на квартиру, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22 грудня 2016 року між нею та відповідачкою було укладено договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: м. Луганськ вул. Побєдоносная, 7/68. У зв'язку з тим, що в м. Луганську тимчасово нотаріальна діяльність не здійснюється, а відповідачка відмовляється перетинати межу розмежування через загрозу життю, позивачка не може оформити квартиру нотаріально, що і спонукало її звернутися до суду. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі. На позовних вимогах наполягають та просять суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. 26.09.2018 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно договору купівлі-продажу від 22 грудня 2016 року [PERSON] придбала у [PERSON] квартиру, розташовану за адресою: м. Луганськ вул. Побєдоносная, 7/68 (а.с.38-39) \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно розписки від 22.12.2016 року [PERSON] сплатила [PERSON] за квартиру, розташовану за адресою: м. Луганськ вул. Побєдоносная, 7/68 18000 доларів США (а.с.37) У відповідності до ст. 392 ЦК України, тільки власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, вказуючи, що 01.10.2013 року між позивачем та відповідачкою у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу, за яким позивач виконав свої зобов'язання, але відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору, що перешкоджає позивачу у реалізації його права власності на придбане майно, у зв'язку з наведеним позивач просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу у його відсутність. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить справу розглянути у її відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. У судовому засіданні встановлено, що 01 жовтня 2013 року у м. Білгород-Дністровський, Одеської області у простій письмовій формі між позивачем та відповідачкою був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого позивач [PERSON] купив у відповідачки [PERSON] комплекс, що розташований за адресою [ADDRESS], та складається з: центрального матеріального складу - 33, загальною площею 508,9 кв.м, і позивачем за даним договором цілком виплачена вартість предмета договору, що підтверджується копією договору купівлі-продажу у справі. У порушення ст. 209 ЦК України цей договір не був засвідчений нотаріально, однак відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне або часткове виконання договору але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення суд може визнати такий договір дійсним. З огляду на вищевикладене, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON], визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений 01 жовтня 2013 року у м. Білгород-Дністровський, Одеської області у простій письмовій формі, згідно якого позивач [PERSON] купив у відповідачки [PERSON] комплекс, що розташований за адресою [ADDRESS], що складається з: центрального матеріального складу - 33, загальною площею 508,9 кв.м. Таким чином, суд вважає необхідним визнати за [PERSON] право власності на: комплекс, що розташований за адресою [ADDRESS], та складається з: центрального матеріального складу - 33, загальною площею 508,9 кв.м,. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, вказуючи, що 04.12.2013 року між позивачем та відповідачем у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу, за яким позивач виконав свої зобов'язання, але відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, що перешкоджає позивачу у реалізації його права власності на придбане майно, у зв'язку з наведеним позивач просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить справу розглянути у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. У судовому засіданні встановлено, що 04 грудня 2013 року у с. Руськоіванівка, Білгород-Дністровського району, Одеської області у простій письмовій формі між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого позивач [PERSON] купив у відповідача [PERSON] житловий будинок [ADDRESS], який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 62,0 кв.м, житловою площею 31,4 кв.м, веранди літ. «а», сараю літ. «Б», підвалу літ. «В», навісу літ. «Г», споруд № 1-2, і позивачем за даним договором цілком виплачена вартість предмета договору, що підтверджується копією договору купівлі-продажу у справі. У порушення ст. 209 ЦК України цей договір не був засвідчений нотаріально, однак відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне або часткове виконання договору але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення суд може визнати такий договір дійсним. З огляду на вищевикладене, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON], визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений 04 грудня 2013 року у с. Руськоіванівка, Білгород-Дністровського району, Одеської області у простій письмовій формі, згідно якого позивач [PERSON] купив у відповідача [PERSON] житловий будинок [ADDRESS], який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 62,0 кв.м, житловою площею 31,4 кв.м, веранди літ. «а», сараю літ. «Б», підвалу літ. «В», навісу літ. «Г», споруд № 1-2. Таким чином, суд вважає необхідним визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS], який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 62,0 кв.м, житловою площею 31,4 кв.м, веранди літ. «а», сараю літ. «Б», підвалу літ. «В», навісу літ. «Г», споруд № 1-2. На підставі викладеного і

Outcome: approved