Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві про звільнення майна з-під арешту посилаючись на те, що [PERSON] 12.10.2007 року отримав в ВАТ «Державний ощадний банк України» кредит на суму 16940 доларів США.Забезпеченням виконання зобов'язань перед банком є автомобіль Nissan Micra, 2007 року випуску, д/н [NUMBER]. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 02.03.2010 року стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором, в зв'язку з чим банк 31.03.2010 року отримав виконавчі листи. Постановою державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у місті Києві Алієвої С.С. від 01.02.2012 року накладено арешт на автомобіль Nissan Micra, 2007 року випуску, д/н [NUMBER]. Накладаючи арешт державним виконавцем не з'ясовано, що спірний автомобіль перебуває під заставою. Тому позивач просить суд звільнити спірний автомобіль з-під арешту. В судовому засідання представник позивача позов підтримав та просить суд звільнити з-під арешту автомобіль Nissan Micra, 2007 року випуску, д/н [NUMBER], накладеного постановою відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 01.02.2012 року ВП №18809746 та постановою про відкриття провадження від 21.04.2010 року. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. 3-я особа в судовому засіданні висловив думку, що даний позов підлягає задоволенню. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, 3-ої особи, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, 12 жовтня 2007 року між ВАТ «Державний Ощадний банк України» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 471 (а.с.4-5). 12 жовтня 2007 року між ВАТ «Державний Ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір застави, за яким в забезпечення виконання усіх грошових зобов'язань за кредитним договором [PERSON] передав в заставу автомобіль марки Nissan Micra, 2007 року випуску, д/н [NUMBER] (а.с.6-9). На підставі постанови КМУ від 06.04.2011 року № 502 «Про внесення змін до постанови КМУ» від 25.02.2003р. №261 «Про Деякі питання діяльності відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», щодо внесення змін до Статуту та найменування Банку, вважати відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», скорочена назва ВАТ «Ощадбанк», таким як публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», скорочена назва АТ «Ощадбанк». Постановою державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у міста Києві Неклеса М.М. від 21.04.2010 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-932 виданого 31.03.2010 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» боргу в сумі 111685 грн. та накладено арешт на все майно, що належить боржникові (а.с.13). Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.02.2012 року накладено арешт на автомобіль Nissan Micra, 2007 року випуску, д/н [NUMBER], що належить [PERSON] (а.с.14) Відповідно до витягу до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено відповідний запис про накладення арешту на все рухоме майно [PERSON] (а.с.38-39). Відповідно до п.3.1.1. договору застави у разі порушення заставодавцем основного зобов'язання задовольнити забезпечені заставою вимоги за рахунок транспортного засобу переважно перед іншими кредиторами заставодавця. Станом на день розгляду справи заборгованість за кредитним договором № 471, укладеним між позивачем та [PERSON] не погашена, чого не заперечували у судовому засіданні сторони договору. Отже, зобов'язання за кредитним договором не виконані. Частинами 1-3 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Згідно вимог ч.ч.1,2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. За ч.5. 60 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно за ст. 17 Закону України «Про заставу» заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом чи договором. Заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя. Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно ч.4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Отже, накладення арешту на транспортний засіб, що перебуває в заставі у позивача - публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», обмежує забезпечене заставою право позивача на задоволення своїх вимог за кредитним договором №471 від 12.10.2007р., укладеним між позивачем та [PERSON], зобов'язання за яким на час розгляду справи в суді боржником не виконані, зважаючи на що суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved