Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить позбавити його права користування житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначено, що, між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (скорочено - АТ «ПУМБ»/Банк), яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 6823319 від 05.09.2008, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит у сумі 175 100,00 доларів США строком до 05.09.2028 для купівлі будинку загальною площею 207,3 кв.м, житловою 88,9 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . У забезпечення виконання умов кредитного договору позичальник передав в іпотеку будинок, придбаний за кредитні кошти, про що укладений договір іпотеки № 6823334 від 05.09.2008, посвідчений Морозовою В.М., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, зареєстрований у реєстрі за № 3533. [PERSON] умови кредитного договору не виконував. Згідно з рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29.07.2014 у справі № 337/3565/14-ц, залишеним без змін ; ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 29.07.2014 з [PERSON] на користь позивача стягнута заборгованість за кредитним договором у сумі 275 516,81 дол. США та 282 272,43 грн. [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором погодився передати у власність Банку будинок, який знаходився в іпотеці, про що подав заяву, посвідчену 19.07.2017 [PERSON] В. [PERSON] ., приватним нотаріусом Запорізького міської нотаріального округу, за реєстровим № 390. У зв`язку з невиконання умов кредитного договору позивач звернув стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку шляхом прийняття його у власність, про що 26.10.2017 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Швецовою О.С. як державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на будинок за позивачем, про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис про право власності № 23114242. Зі слів попереднього власника [PERSON] , у будинку не було зареєстровано місце проживання фізичних осіб. Але під час реалізації будинку було встановлено, що у ньому зареєстровано місце проживання відповідача - [PERSON] , [INFO] . Відповідач фактично не проживає у будинку з 2008 року без поважних причин. Перешкод у користуванні будинком ніхто йому не чинив. Будь-які речі відповідача у будинку відсутні, місце проживання відповідача невідоме, витрат на утримання будинку він не несе, тому позивач вимушений звернутись до суду, оскільки порушуються права позивача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, зокрема шляхом розміщення оголошення на офіційному вєб-порталі судової влади, до суду не з`явився, жодних заяв не надходило. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.11.2017 № 102338787, власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] є Публічне акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК».( а.с. 20). Відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрований в спірному житловому будинку з 17.04.2007 року, що підтверджується довідками виконавчого комітету Долинської сільської ради № 02-12/073 р. від 14.02.2019 р. (а.с. 21) та № 02-12/130 від 19.03.2019 р. (а.с. 29). Згідно акту від 25.02.2019 р. про встановлення факту не проживання за місцем реєстрації складеного комісійно, у складі депутата Долинської сільської ради Бубела [PERSON] . [PERSON] , сусідів: [PERSON] , [PERSON] встановлено, що [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрований в буд. [ADDRESS] , однак не проживає з 2008 р.(а.с. 22). Згідно до довідки виданої виконавчим комітетом Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 08-20/136 від 25.02.2019 р. відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрований, але не проживає з 2008 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23). Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування власністю, що є адекватним змісту порушеного права. Судом в ході розгляду справи встановлено, що відповідач відсутній за місцем своєї реєстрації більше одного року. За правилами статті 71 ЖК України, пункту 10 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року ( із наступними змінами ) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо ) суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. \~ Доказів, які б свідчили про те, що відповідач не проживає у вищезазначеному будинку з поважних причин в ході розгляду справи не було встановлено. Згідно ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи здійснюється протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання за заявою особи. Виходячи з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів відсутності об`єктивної можливості користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод з боку позивача, поважних причин для відсутності у спірному житловому приміщенні більше 6 місяців, не спростував обставин на які посилається як на підставу своїх вимог, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved