Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг за централізоване опалення з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з відповідача. В обґрунтування позову зазначено, що КП «Добро» Добропільської міської ради надає житлово-комунальні послуги з централізованого опалення житлового приміщення за адресою: м.Білицьке вул..Праці, 6/7. Споживачем послуг за вказаною адресою є [PERSON]. Відповідач, отримуючи послуги з централізованого опалення, не оплачує їх, внаслідок чого має заборгованість за період з 01.11.2016 року по 01.07.2018 року за вищевказаною квартирою у розмірі 8322,73 грн. У звязку з чим позивач просив стягнути вказану заборгованість з відповідача, а також просив стягнути з відповідача, відповідно до ст.625 ЦК України, інфляційні витрати на суму заборгованості за надані послуги в розмірі 8322,73 грн. за період з 01.01.2017 року по 30.06.2018 року в розмірі 1550,88 грн. та 3% річних на суму заборгованості 8322,73 грн. за період з 21.12.2016 року по 12.07.2018 року в розмірі 389,23 грн. та вирішити питання щодо відшкодування йому понесених судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 1762,00 грн. До початку судового розгляду по суті представником позивача була надана суду заява від 19.11.2018 року про залишення без розгляду позовних вимог в частині стягнення інфляційної складової боргу та 3% річних за прострочення платежів (а.с.77). Ухвалою суду від 17.01.2018 року позовні вимоги КП «Добро» Добропільської міської ради до [PERSON]\~в частині\~стягнення інфляційної\~складової боргу\~інфляційної складової\~боргу в\~розмірі 1550,88\~грн.\~за період\~з 01.01.2017\~року до\~30.06.2018\~року та\~3\~%\~річних за\~прострочення платежів\~в розмірі\~389,23\~грн.\~за період\~з 21.12.2016\~року до\~12.07.2018\~року залишено без розгляду. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що підтримує заявлений позов, проти заочного рішення суду не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи відповідач належним чином був повідомлений. Причини неявки відповідача в судове засідання суду невідомі. Будь-яких клопотань від відповідача щодо відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзиву на позовну заяву відповідач не подав. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не зявився в судове засідання без повідомлення причин та не подав відзив і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню виходячи з такого. Між сторонами виник спір стосовно надання послуг з централізованого опалення. З копії договору №3369 від 27.08.2017 року, який укладено між Комунальним підприємством\~«Добро» Добропільської\~міської ради\~та [PERSON]\~про надання\~послуг з\~централізованого опалення\~(а.с.8-9) вбачається, що КП «Добро» Добропільської міської ради зобовязалось надавати послуги з централізованого опалення за адресою м.Білицьке вул.Праці, 6/7, а споживач - [PERSON] зобовязалась своєчасно оплачувати надані послуги. З вказаного договору також, вбачається, що даний договір набирає чинності з 01.11.2016 року і діє до 01.11.2019 року. Зі змісту позовної заяви вбачається, що [PERSON] є споживачем послуг з центрального опалення за адресою м.Білицьке вул.Праці, 6/7 з 01.11.2016 року. Але, до вказаних доводів суд відноситься критично виходячи з такого. Відповідно до ст..631 ЦК України, договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Таким чином, враховуючи вищевказані норми цивільного законодавства вбачається, що договір про надання послуг з централізованого опалення №3369 від 27.08.2017 року, який укладений між КП «Добро» Добропільської міської ради та [PERSON], набрав чинності з моменту його підписання, а саме з 27.08.2017 року. В той же час, зі змісту вказаного договору вбачається, що укладений між сторонами договір №3369 від 27.08.2017 року набирає чинності з 01.11.2016 року (п.9.1 вказаного договору), що суперечить нормам ст.631 ЦК України. Зі змісту вказаного договору № №3369 від 27.08.2017 року не вбачається, що укладаючи даний договір сторони узгодили, що він застосовується до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме до відносин, які між ними існували в період з 01.11.2016 року по 27.08.2017 року. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним(ст..203 ЦК України). Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ст..202 ЦК України). Приймаючи до уваги викладене, суд не може прийняти в якості належного та допустимого доказу, надану копію договору, який на думку позивача підтверджує його право вимоги про стягнення грошової заборгованості за надані ним послуги боржнику за період з 01.11.2016 року по 27.08.2017 року. Згідно відповіді на запит про інформацію від 02.08.2018 року №783.11 з виконавчого комітету Білицької міської ради м.Добропілля Донецької області (а.с.40), [PERSON] за адресою м.Білицьке вул.Праці, 6/7 не зареєстрована, але є власником квартири. Доказів, а саме, правовстановлюючих документів, які б підтверджували, що квартира за адресою\~м.Білицьке\~вул.Праці,\~6/7 належала [PERSON] на праві власності чи користуванні в період з 01.11.2016 року по 27.08.2017 року - позивачем надано не було. Крім цього, будь-яких клопотань щодо витребування таких доказів позивачем суду не заявлялось. Тобто відомостей про те, що відповідач був споживачем послуг з централізованого опалення за адресою м.Білицьке вул.Праці, 6/7, в період з 01.11.2016 року по 27.08.2017 року, матеріали справи не містять. Таким чином судом встановлено, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення, які надаються позивачем за адресою м.Білицьке вул.Праці, 6/7, з 27.08.2017 року. В судовому засіданні встановлено, що квартира, за адресою якої позивачем надаються послуги з централізованого опалення, розташована в багатоквартирному будинку, який приєднаний до централізованої мережі теплопостачання. Будь-яких доказів з приводу того, що відповідач відмовлявся від надання вищевказаних послуг, або ці послуги не надавалися або надавалися не в повному обсязі - суду надано не було. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Суд при розгляді даної справи враховує, що споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов'язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі №3-184гс14. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ст.19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Судом встановлено, що КП «Добро» Добропільської міської ради є юридичною особою, яке створено Добропільською міськрадою з метою задоволення потреб громади у наданні якісних послуг з постачання теплової енергії. Вказане підприємство діє на підставі Статуту, затвердженого Рішенням Добропільської міської ради № 7/8-38 від 20.04.2016 року (а.с.13,22-32) та на підставі виданих ліцензій Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1554 від 15.09.2016 року (а.с.17-18). КП «Добро» з жовтня 2016 року по теперішній час, здійснює постачання теплової енергії фізичним особам\~споживачам послуг, в тому числі і відповідачеві з 27.08.2017 року, згідно тарифів, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1171 від 31.03.2015 року (зі змінами) для субєкта господарювання, який є виконавцем послуг - ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», що підтверджується рішеннями Добропільської міськради «Про надання дозволу щодо тимчасового використання тарифів на послуги з централізованого опалення» № 7/17-34 від 16.11.2016 року, № 7/22-32 від 15.02.2017 року (а.с.14,15). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за надані послуги з централізованого опалення (а.с.6) вбачається, що позивачем на імя відповідача відкритий особовий № 3369. З вказаного розрахунку вбачається, що відповідачем оплата за надані позивачем послуги, за адресою м.Білицьке вул.Праці, 6/7, здійснювалась не в повному обсязі. Розрахунком підтверджується, що оплата за надані послуги почала надходити з листопада 2017 року. Внаслідок не повної оплати за надані послуги у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за надані послуги за період з 01.10.2017 року по 01.05.2018 року, яка станом на 01.07.2018 року складає 3387,98 грн. Вказаний розрахунок заборгованості (а.с.6), суд вважає правильним. Доказів неправильності проведеного розрахунку відповідачем суду не надано. Аналізуючи досліджені в засіданні докази, суд вважає, що сума боргу відповідача за надані послуги з центрального опалення є доведеною в частині періоду 01.10.2017 року по 01.05.2018 року. Вказана вище заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг з централізованого опалення - на день розгляду справи в суді, відповідачем не погашена. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача слід стягнути заборгованість за центральне опалення за період з 01.10.2017 року по 01.05.2018 року в сумі 3387,98 грн. Позовні вимоги, щодо стягнення суми боргу в розмірі 4934,75 грн. за період з 01.11.2016 року по 27.08.2017 року - не підлягають задоволенню, оскільки суд вважає, що в даній частині позовні вимоги позивача є не обґрунтовані, так як в судовому засіданні було встановлено, що відповідач є споживачем послуги центрального опалення з 27.08.2017 року. Доказів того, що [PERSON] була споживачем вказаної послуги в період з 01.11.2016 року по 27.08.2017 року, суду не надано. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.36 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014\~року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом\~№ 3674-VI). Враховуючи вищевказані положення ЦПК України, а також розяснення постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014\~року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 717,27 гривень, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (40,71%). Решту судового збору в сумі 1044,73 гривень слід залишити за позивачем. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial