Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди у порядку регресу. Свої вимоги обґрунтував тим, що між ним та ТОВ «Перша лізингова компанія» укладено договір страхування №250585535.14, за умовами якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Пежо, д.н.з. [NUMBER]. У період дії договору страхування застрахований автомобіль був пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 23.05.2014 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. Позивачем за заявою страхувальника відшкодовано суму страхового відшкодування шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 17868,96 грн. на користь ТОВ «Перша лізингова компанія». Посилаючись на наведене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 17868,96 грн. на відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судовий збір у сумі 1378,00 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, до суду надіслав заяву з проханням розглядати справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступне. 18.02.2014 року між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» та ТОВ «Перша лізингова компанія» укладено договір добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності водія та пасажирів від нещасних випадків № 250585535.14, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією забезпеченого наземного транспортного засобу «Пежо, д.н.з. [NUMBER], терміном дії з 23.02.2014 року по 22.02.2015 року (а.с.16). 04.04.2014 року о 16 год. 40 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Форд», д.н.з. [NUMBER], по вул. Закревського, 16 в м. Києві, виїжджаючи з дворової території на дорогу, не надала дороги транспортному засобу (трамваю) б/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], напрямок якого вона перетинала, внаслідок чого [PERSON] здійснила з останнім зіткнення. Від удару транспортний засіб [PERSON] здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Пежо», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів. Своїми діями [PERSON] порушила п.п. 2.3(б), 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 23.05.2014 року відповідача [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова не оскаржувалась та набрала законної сили (а.с.25-26) Згідно з ч.4 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, особою, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 04.04.2014 року за участю автомобіля «Форд», д.н.з. [NUMBER], та застрахованого автомобіля «Пежо», д.н.з. [NUMBER]», є водій [PERSON] Статтею 8 Закону України «Про страхування» визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до положень ч.1 ст.990 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.25 Закону України «Про страхування» страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт складається страховиком у формі, яка ним встановлюється. Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 Цивільного кодексу України та п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Матеріалами справи підтверджено, що автомобіль «Пежо», який належить страхувальнику, був пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у вчиненні якої винна відповідач. Розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті на користь страхувальника, визначений позивачем у страховому акті № 115938 від 26.06.2014 року та становить 17868,96 грн. (а.с.57). Відповідно до платіжного доручення № 6393 від 09.07.2014 року сума страхового відшкодування у розмірі 17868,96 грн. перерахована позивачем на користь ТОВ «Перша лізингова компанія» (а.с. 58). За таких обставин, до позивача перейшло право регресної вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 17868,96 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378 грн. (а.с. 2). З викладеного,

Outcome: approved