Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В позові зазначав про наступне : 03 вересня 2014 року приблизно о 20 год. 30 хв. на перехресті вул. [PERSON] та вул. Воровського у м. Кременчуці, сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої зіткнулися автомобілі «ИЖ-21251» (Москвич-комбі) державний номерний знак [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] та «ЗАЗ ТР 69» (Ланос) державний номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] Зазначав, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася із вини відповідача [PERSON], що підтверджується постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 18.09.2014 доку у справі № 524/8413/14-п про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Вказував, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована у страховій компанії «Провідна». Зазначав, що після дорожньо-транспортної пригоди та прийняття рішення у справі про адміністративне правопорушення СК «Провідна» 02.10.2014 року позивачеві було виплачено страхове відшкодування у розмірі 6000 грн. (шість тисяч) гривень. Вказував, що своїми неправомірними діями відповідач завдав йому моральної шкоди, яка була виражена в наступному: У душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв'язку із пошкодженням належного йому майна, а саме автомобіля [NUMBER], оскільки цей автомобіль був дуже дорогий для Позивача, так як він дуже довгий час хотів придбати автомобіль саме такої марки та моделі, а придбавши, весь час дуже дбайливо ставився до нього, постійно підтримував належний технічний стан, зовнішній вигляд, обережно керував ним під час руху та постійно дотримувався правил дорожнього руху. На протязі тривалого часу позивачеві дуже важко дивитись на розбитий автомобіль, який він фактично більше ніж півроку не міг експлуатувати. Крім того, розмір страхового відшкодування на ремонт належного позивачеві автомобіля становив лише 6000 грн., якого не вистачало для проведення повноцінного і належного ремонту, тому позивачеві довелося витрачати власні кошти із сімейного бюджету, що також принесло йому додаткові сильні душевні переживання, його емоційний стан було пригнічено, оскільки гроші із сімейного бюджету, які планувалося витрати на інші, необхідні для сімї речі, позивач був змушений спрямувати на ремонт автомобіля. Зазначав, що пошкодженням автомобіля позивача внаслідок винних дій відповідача, в результаті ДТП було порушено його звичайний уклад життя. Так, фактично як позивач [PERSON], так і його дружина зареєстровані у [INFO], де вони у власності мають будинок та присадибну ділянку. При цьому позивач працює у м. Кременчуці на ПАТ «Джей Ті Інтернешнл Україна», а тому змушений орендувати житло. Проте, для підтримання порядку у власному будинку у с. Коваленківка позивач разом зі своєю дружиною щотижня їздили на власному автомобілі [NUMBER] у своє домоволодіння за місцем реєстрації, де підтримували порядок. При цьому такі поїздки вони могли планувати у будь - який зручний для себе час, незалежно від наявності чи відсутності громадського транспорту та незалежно від графіку його руху. Після пошкодження ж автомобіля, такі поїздки стали значно не зручнішими, позивач з дружиною змушені були всупереч своїм іншим інтересам, підлаштовуватися під графік руху громадського транспорту, не завжди встигаючи поробити всі справи у с. Коваленківка, що також не сприяло належному підтриманню порядку та створювало додаткові душевні хвилювання та погіршення самопочуття. Просив суд ухвалити судове рішення,яким стягнути з відповідача 15\~000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивач та його представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі за обставин викладених у описовій частині позову. Просили суд їх задовольнити. Відповідач проти позову заперечував. В судовому засіданні пояснив, що дійсно факт ДТП мав місце. Завдана шкода позивачеві була відшкодована СК «Провідна», згідно договору страхування та угодою, яку склали між собою позивач та третя особа СК «Провідна». Ні про яке відшкодування моральної шкоди позивач ні до нього, ні до СК «Провідна» не звертався, хоча вказаний страховий випадок був передбачений у страховому полісі. Зазначав,що після ДТП на протязі декількох днів він допомагав позивачеві вирішити питання, щодо ремонту пошкодженого автомобіля. Крім того в рахунок компенсації надав останньому 500 грн. грошових коштів. Крім того, акцентував увагу суду на те, що позивач після ДТП на лікарняному в медичних закладах не перебував за медичною допомогою нікуди не звертався. Просив суд у задоволенні позову відмовити. Третя особа без самостійних вимог ПАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» в судове засідання повторно не зявилася. Про дату, місце та час слухання справи була повідомлена належним чином. На адресу суду направила свої письмові пояснення в яких підтверджує обставини викладені в поясненнях відповідача. Просила суд розглядати справу без їхньої участі. Суд, згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства (ст. 11 ЦПК України), розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позивачами вимог та в межах поданих доказів. Суд, заслухавши пояснення сторін, які приймали участь у розгляді справи їх представників, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди не підлягає до задоволення за наступних підстав, а саме : Судом достовірно встановлено, що 03 вересня 2014 року приблизно о 20 год. 30 хв. на перехресті вул. [PERSON] та вул. Воровського у м. Кременчуці, сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої зіткнулися автомобілі «ИЖ-21251» (Москвич-комбі) державний номерний знак [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] та «ЗАЗ ТР 69» (Ланос) державний номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] Заподіяна шкода позивачеві була відшкодована ПАТ «СК «Провідна», згідно договору про врегулювання страхового випадку [NUMBER] за договором №АС/4966479 від 05.04.2014 р. від 17.09.14 року, який склали між собою позивач та третя особа ПАТ «СК «Провідна». Судом також встановлено, що ні про яке відшкодування моральної шкоди позивач ні до відповідача, ні до ПАТ «СК «Провідна» не звертався, хоча вказаний страховий випадок був передбачений у страховому полісі який видала ПАТ «СК «Провідна» відповідачеві . Згідно п.36.2 ч.2 ст.36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо страховик і потерпіла сторона досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування. Судом встановлено,що після ДТП на протязі декількох днів відповідач допомагав позивачеві вирішити питання, щодо ремонту пошкодженого автомобіля. Крім того в рахунок компенсації надав останньому 500 грн. грошових коштів. Судом також надано оцінку твердженням позивача, щодо незручностей в користуванні громадським транспортом, щодо поїздок у с. Коваленківка Кобеляцького району Полтавської області, де він у власності має будинок і присадибну ділянку та витрат певних грошових коштів в звязку з цим. В розпорядження суду не було надано позивачем жодного належного та допустимого доказу на підтвердження зазначених витрат та спричинених незручностей. Так само до суду не було надано доказів про звернення позивача за медичною допомогою в звязку з отриманням нервового стресу чи інших явищ медичного характеру, що можуть перебувати у прямому наслідковому звязку між ДТП та спричиненою моральною шкодою. Згідно статті 23 Цивільного кодексу України зазначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року, із відповідними змінами, «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до норм ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодування в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. На підставі викладеного, суд приходить до переконливого висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, так як суду не було надано доказів про те, що діями відповідача позивачу було спричинено шкоду у вигляді фізичних та моральних страждань, що призвело до передчасного, значного погіршення стану здоровя, втрату певної вигоди, відповідних наслідків в ускладненні стану здоровя та істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача, що в свою чергу призвело до додаткових зусиль для організації ним свого життя. Інших доказів, що підтверджують доводи позивача, щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди з відповідача - суду не надано і суд їх не встановив. Судові витрати судом розподілені у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed