Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №140811-161236 від 11.08.2014 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 300,00 грн. Відповідно до п. 3.3 Договору відповідач зобов'язаний повернути отримані грошові кошти в розмірі 300,00 грн та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 105,00 грн в строк до 24.08.2014 року. Відповідач зобов'язання щодо повернення отриманих грошових коштів в розмірі 300,00 грн та сплати процентів за користування кредитом не виконує, станом на 17.09.2018 року має заборгованість у розмірі 9315,00 грн, яка складається з наступного: 300,00 грн - тіло кредиту, 105,00 грн - проценти за користування кредитом, 8910,00 грн - пеня. Просить стягнути з відповідача вказаний розмір заборгованості та судові витрати. У відкрите судове засідання представник позивача не з'явився, але до його початку надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Відзив на позов не надав. Враховуючи вищенаведене справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, ч.5 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що 11.08.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено кредитний договір № 140811-161236, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на споживчі цілі в розмірі 300,00 грн на строк до 24.08.2014 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 105,00 грн (2,5% за кожен день користування кредитом, нараховані за період, починаючи з дати видачі кредиту до дня повернення кредиту), разом 405,00 грн. Відповідно до п. 6.2 Договору, за несвоєчасне повернення суми кредиту та нарахованої плати за користування кредитом відповідач зобов'язався сплатити позивачу неустойку у виді пені з розрахунку 2% від суми кредиту за кожен день прострочення платежу за кредитним договором. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором № 140811-161236 від 11.08.2014 року та надав відповідачу кредит у розмірі та на умовах передбачених договором, відповідач кредит отримав, але свої зобов'язання щодо повернення грошових коштів не виконав. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 140811-161236 від 11.08.2014 року, станом на 17.09.2018 року відповідач має заборгованість у розмірі 9315,00 грн, яка складається з такого: 300,00 грн - тіло кредиту; 105,00 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 8910,00 грн - заборгованість за пенею. Відповідно до ст.ст. 526 та 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 536 ЦК України зазначає, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У статті 1048 ЦК України вказано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як встановлено судом, [PERSON] було порушено умови укладеного сторонами договору, та ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, а саме: прострочено повернення заборгованості по кредиту, в зв'язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту та неустойки. Відповідно до ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст. 616 ЦК України, суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Суд вважає, що розмір неустойки значно перевищує розмір заборгованості відповідача за кредитом, і позивачем не було вжито заходів щодо їх зменшення, що сприяло збільшенню розміру збитків, а саме: 300,00 грн - заборгованість за кредитом, 105,00 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, тому суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 551, 616 ЦК України, зменшити розмір неустойки у виді пені до 405,00 грн. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, оскільки доводи позивача щодо невиконання відповідачем зобов'язань за договором, а також розміру заборгованості нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, суд вважає встановленим порушення права позивача на своєчасне отримання коштів внаслідок неналежного виконання зобов'язання відповідачем, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 810,00 грн, яка складається з такого: 300,00 грн - тіло кредиту; 105,00 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 405,00 грн - пеня. Також, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду у розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial