Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу та процентів. Посилається на те, що 27 жовтня 2016 року за договором позики він передав відповідачу 10500 доларів СІІІА, про що [PERSON] написав письмову розписку, зобов'язавшись зазначений борг повернути через місяць, тобто 27.11.2016 року. Взяте на себе зобов'язання відповідач не виконав до теперішнього часу. Із змісту боргової розписки вбачається, що розмір процентів від суми позики не був встановлений сторонами, а тому їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до повідомлення філії Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» курс долара США на території України по відношенню до гривні станом на 14.03.2018 року встановлений 2951,5887 грн за 100 доларів США. Облікові ставки Національного банку України становлять: за період з 28.10.2016 по 13.04.2017 рр. - 14%; з 14.04.2017 по 25.05.2017 рр. - 13%; з 26.05.2017 по 26.10.2017 рр. - 12,5%; з 27.10.2017 по 14.12.2017 рр. - 13,5%; з 15.12.2017 по 25.01.2018 рр. - 14,5%; з 26.01.2018 по 01.03.2018 рр. - 16%; з 02.03.2018 по 30.03.2018 рр. - 17%. З урахуванням даних ставок, позивач надав розрахунок боргу з відсотками, який становить 12378,48 доларів США, з яких 10500 доларів США боргу по розписці та 1878,48 доларів США відсотки з 28.10.2016 року по 30.03.2018 рік, що еквівалентно 320726,41 грн. Викладене свідчить, що відповідач невиконанням взятого на себе зобов'язання порушив права [PERSON], які підлягають судовому захисту шляхом задоволення позову. В судове засідання позивач надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно і належним чином, у відповідності до ст. 130 ЦПК України. Заперечень на позов не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що на підтвердження укладення договору позики позичальник надав позикодавцеві розписку, відповідно до якої [PERSON] отримав у [PERSON] позику в сумі 10500 доларів СІІІА 27 жовтня 2016 року з кінцевим терміном повернення 27.11.2016 року, тобто через місяць (а.с.7). Проте дані зобов'язання не були виконані, та відповідач відмовляється повертати позику в добровільному порядку. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З урахуванням облікових ставок НБУ за період з 28.10.2016 року по 30.03.2018 року, розмір процентів належних позивачу складає: 1878,48 доларів США, в силу норми ст. 1048 ЦК України, відповідно до наданого позивачем розрахунку. Курс доларів США по відношенню до гривні, на території України, станом на 14.03.2018 року був встановлений у у відношенні 100 доларів США до 2591,5887 грн., а тому сума боргу з урахуванням відсотків 12378,48 доларів США еквівалентно 320726,41 гривням. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд вважає, що з відповідача належить стягнути на користь позивача борг та відсотки в сумі 320726,41 грн., а також судові витрати в сумі 3207,00 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved