Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути заборгованість за договором № б/н від 30.10.2012 року, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 21300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 112 001,19 грн. та судові витрати в сумі 1762,00 грн. Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, свого відзиву на позовну заяву до суду не надав. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 30.10.2012 року між позивачем та відповідачем був укладено договір б/н, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 21300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.01.2018 року має заборгованість - 365073,79 грн., яка складається з наступного: 21 760,00 грн. - заборгованість за кредитом; 340 201,55 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 112,24 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч.2 ст. 615 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Рішенням п.д. Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 27.10.2014 р. стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість, яка складала 31359,69 грн., з яких: 21 380,00 грн. - заборгованість за кредитом; 7 510,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. - штраф фіксована частина; 1 469,51 грн. - штраф (процентна складова), різниця становить - 335 683,61 грн. На даний час відповідач свої обов'язки за договором не виконав. Відповідно до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обгрунтовуючи підстави звернення з позовом до суду, позивач посилається на те, що відповідач не сплатив заборгованість за рішенням суду, в порушення умов кредитного договору та положень ст. ст. 525, 526, 530, 1054 Цивільного кодексу України, не здійснював погашення заборгованості за кредитом в межах визначених договором строків, у зв'язку з чим, відповідач має заборгованість у розмірі 112 001,91 грн., яка складається з: 380,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 111 621,19 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, нарахованими за період з 31.07.2017 р. по 31.01.2018 р. Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, ПАТ КБ «Приватбанк» скористався своїм правом стягнення з [PERSON] заборгованісті по кредитному договору. В той же час чинним законодавством, яке регулює спірні відносини, не передбачено право кредитора вимагати від боржника сплату боргу після ухвалення судового рішення про задоволення вимог кредитора та після спливу строку дії кредитного договору, оскільки у такий спосіб припиняються правовідносини сторін, які ґрунтуються на кредитному договорі. Відповідно до правової позиції Верховного суду, викладеної в постанові від 04.07.2018 року по справі 310/11534/13ц, Верховний суд прийшов до висновку, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред'явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню, в межах стягнення заборгованості за тілом кредиту. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК Українистягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial