Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право користування житловим будинком № 252 по вул. Чкалова в м. Мелітополі, посилаючись на те, що йому на підставі свідоцтва про право власності належать 19/50 частин зазначеного будинку. Власником 2/5 частин зазначеного будинку є [PERSON] Інших співвласників немає. Відповідач по справі була зареєстрована в зазначеному будинку з дозволу позивача на правах рідної сестри. Відповідач з моменту реєстрації жодного дня не мешкала за адресою реєстрації, в будинку були лише її речі. Останю свою річ відповідач забрала з будинку в грудні 2013 року. Реєстрація відповідача в належному будинку позивачу, порушує його права як власника, а тому позивач просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування вказаним будинком, оскільки його реєстрація порушує його права як володільця належного йому майна. Позивач в судове засідання не зявився, але від його представника адвоката [PERSON] до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності та за відсутності позивача, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутності чи заперечень проти позову не надіслала. Третя особа у судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутності чи заперечень проти позову не надіслала. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 23.03.2011 року [PERSON] є власником 19/50 частин домоволодіня, яке розташоване за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Чкалова, 252 \\а.с. 7,8\\. Відповідно до копії договору дарування частини домоволодіня від 25.07.2000 року, [PERSON] є власником 2/5 частин житлового будинку, що розташований за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Чкалова, 252 /а.с.9/. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 19.04.2010 року, було визнано за [PERSON] та [PERSON] в рівних долях право власності на прибудови та будинок з терасою /а.с.10/. Згідно довідки голови квартального комітету № 30 від 26.12.2018 року, [PERSON], зареєстрована за адресою: [INFO] , але за вказаною адресою не проживає з січня 2014 року \\а.с. 11\\. Судом встановлено, що відповідач є рідною сестрою позивача і зареєстрована за адресою: [INFO], але не мешкає за вказаною адресою. У звязку з реєстрацією відповідача у належному позивачу будинку, останній не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки відповідач є сестрою позивача, тому, згідно\~з чинним законодавством України,\~у даному випадку слід застосовувати вимоги ч. 2 ст. 405 ЦК України, згідно яких член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності відповідача у вказаному будинку судом не встановлено. Статтею 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, на підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позов позивача до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved