Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 25.01.2013 року між банком та спадкодавцем відповідача, [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит в сумі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Спадкодавець [PERSON] зобов'язався щомісячно в строки, визначені умовами договору, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, однак своїх зобов'язань перед позивачем не виконав. 05 лютого 2017 року [PERSON] помер. Спадкоємцем позичальника є відповідач [PERSON], яка в добровільному порядку заборгованість не сплачує, в результаті чого станом на 05.02.2017 року утворилась заборгованість за кредитом в загальній сумі 12 220 гривень 82 копійок, яка складається з: заборгованості за кредитом 2\~849,74 грн., заборгованості за відсотками 9\~371 гривень 08 копійок. Оскільки в добровільному порядку відповідач суму заборгованості не сплачує, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом порушених прав. Просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість станом на 05.02.2017 року за кредитним договором № б/н від 25.01.2013 року у розмірі 12\~220,82 гривень, а також судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 1762,00 гривень. У відкрите судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з'явилась, проте надала суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти стягнення з неї суми боргу не заперечувала, просила розглянути справу без її участі. Відповідно до ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно з\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до вимог\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. \~Судом встановлено, що 25.01.2013 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 15 000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач зобов'язався щомісячно в строки, визначені Умовами договору, здійснювати погашення заборгованості в за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також іншими витратами згідно Умов. 05 лютого 2017 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І НО № 974031 виданим 06.02.2017 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Спадкоємцем позичальника [PERSON] є його дружина, [PERSON], яка мешкала на час смерті разом з спадкодавцем та є його спадкоємцем за законом. З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу [PERSON] було направлено претензію, однак в добровільному порядку заборгованість за кредитом не була погашена. Крім того, згідно листа завідуючої Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори, заборгованість перед Банком спадкодавця у сумі 12\~620,82 грн. приєднана до спадкової справи № 227/2017 до майна померлого [PERSON], яка була заведена після його смерті за заявою дружини [PERSON], що зареєстрована за адресою спадкодавця. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач належним чином та у встановлені договором строки не виконав умови договору, у зв'язку з чим станом на 05.02.2017 року утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 2\~849,74 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 9\~371,08 грн. Згідно зі\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.\~608,\~1218,\~1219 ЦК України, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. Тобто за змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців. Згідно з ч. 1\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3\~ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 1\~статті 1282 ЦК України, передбачено, що спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоїн кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем по кредиту становить\~\~12\~220,82 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом та заборгованості по процентами за користування кредитом. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову суд стягує з відповідача\~\~на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір, який становить 1762 гривні. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved