Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09.01.2017 року о 19 год. 05 хв. за адресою: м. Київ, вул. Малиновського, 13 сталася ДТП, внаслідок якої зіткнулись автомобілі «DAF» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , автомобіля «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , після чого водій автомобіля «DAF» д.н.з. [NUMBER] виїхав за межі проїзної частини та здійснив зіткнення з електроопорою. Своїми діями водій автомобіля «DAF» д.н.з. [NUMBER] порушив п. 1.5, 2.3(б), 11.4 ПДР України. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 29.05.2017 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок даної ДТП було пошкоджене обладнання електромережі зовнішнього освітлення, яке є комунальною власністю територіальної громади м. Києва. Комунальне підприємство електромереж зовнішнього освітлення м. Києва «Київміськсвітло» (далі - КП «Київміськсвітло»), на балансі якого обліковуються електромережі зовнішнього освітлення м. Києва за свій рахунок виконали роботи по відновленню пошкодженої електромережі зовнішнього освітлення. Вартість відновлення мережі зовнішнього освітлення до стану функціонального використання такого об`єкту, який відповідає вимогам державних стандартів склала 170 670,88 грн. Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідача на свою користь завдану майнову шкоду у розмірі 170 670,88 грн. 11.10.2019 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позовну заперечував та просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Зазначив, що позивачем не доведено, що відповідачем завдано саме таку суму збитків та не надано підтвердження, що вартість відновлюваних робіт даної електроопори складає 170 670,88 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив її задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. 09.01.2017 року о 19 год. 05 хв. за адресою: м. Київ, вул. Малиновського, 13 сталася ДТП, внаслідок якої зіткнулись автомобілі «DAF» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , автомобіля «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , після чого водій автомобіля «DAF» д.н.з. [NUMBER] виїхав за межі проїзної частини та здійснив зіткнення з електроопорою. Своїми діями водій автомобіля «DAF» д.н.з. [NUMBER] порушив п. 1.5, 2.3(б), 11.4 ПДР України. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 29.05.2017 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок даної ДТП було пошкоджене обладнання електромережі зовнішнього освітлення, а саме два щитових ящика, металеву огорожу та стовп, яке є комунальною власністю територіальної громади м. Києва. Комунальне підприємство електромереж зовнішнього освітлення м. Києва «Київміськсвітло» (далі - КП «Київміськсвітло»), на балансі якого обліковуються електромережі зовнішнього освітлення м. Києва за свій рахунок виконали роботи по відновленню пошкодженої електромережі зовнішнього освітлення, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме протоколом огляду місця ДТП, схемою ДТП. Згідно ч. 3 ст. 19 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» у випадках пошкодження чи знищення елементів благоустрою, визначених пунктом 2 частини другої цієї статті, винна юридична чи фізична особа усуває пошкодження (відновлює елементи благоустрою) власними силами або за домовленістю з балансоутримувачем перераховує на його рахунок суму відновної вартості. Згідно ч. 4 ст. 19 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» розмір відшкодування збитків, завданих об`єкту благоустрою, визначається балансоутримувачем за методикою визначення відновної вартості об`єктів благоустрою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Згідно п. 1.7 Методики визначення відновної вартості об`єкта благоустрою (далі - Методики) розмір відшкодування збитків, завданих об`єкту благоустрою, пов`язаний з усуненням пошкоджень об`єкта благоустрою, що виникли безпосередньо в результаті дій винної особи або як наслідок таких дій, і складається з вартості робіт на його відновлення до стану функціонального використання такого об`єкта, який відповідає вимогам державних стандартів, норм і правил. Згідно п. 2.6 Методики у випадку відновлення об`єктів благоустрою шляхом проведення будівельно-монтажних або ремонтно-будівельних робіт відновна вартість об`єктів благоустрою визначається за стандартами, нормами і правилами, які діють у будівництві. Згідно кошторисних розрахунків, вартість відновлення мережі зовнішнього освітлення до стану функціонального використання такого об`єкту, який відповідає вимогам державних стандартів склала 170 670,88 грн. Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» збитки, завдані об`єкту благоустрою в результаті порушення законодавства з питань благоустрою населених пунктів, підлягають відшкодуванню в установленому порядку. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи те, що позивачем виконано відновлюваний ремонт пошкодженого майна, на підтвердження чого надано відповідні кошторисні розрахунки, суд вважає доведеним саме такий розмір завданої йому майнової шкоди, а тому приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. Відповідачем доказів щодо невідповідності заявленої до відшкодування суми збитків дійсним обставинам справи суду не надано, від клопотання про призначення експертизи представник відповідача відмовився. Сам по собі факт проведення обстеження об`єкта за відсутності відповідача не звільняє його від обов`язку відшкодувати завдану ним майнову шкоду. Наявність на момент ДТП чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який укладений власником автомобіля, яким керував відповідач, та ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в даному випадку не є перешкодою для відшкодування шкоди, завданої позивачу, за рахунок відповідача, оскільки вказана страхова компанія до участі у справі не залучена, документів щодо виплати нею страхового відшкодування суду не надано, про їх витребування не заявлено. Ці обставини, на думку суду, входять до предмету доказування в даній справі і доводитись мають саме стороною відповідача. При цьому суд зауважує те, що внаслідок ДТП, яка сталась з вини відповідача було завдано також значних механічних пошкоджень транспортному засобу «Мітсубісі» д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] і який також має право на відшкодування завданих збитків. Реалізація ним цього права, отримання страхового відшкодування, його розміру, достатності страхової суми за договором обов`язкового страхування для відшкодування шкоди всім потерпілим особам є тими фактичними обставинами справи, які мають доводитись відповідачем. Суд з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу позбавлений можливості самостійно збирати докази у справі і виходити за межі заперечень учасників справи. При цьому заперечення відповідача відображаються у відзиві на позов, а не у поясненнях, які надані протягом усього часу розгляду справи з залученням додаткових доказів на обґрунтування тих заперечень, які не подавались раніше. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що позивачем сплачено 2 560,07 грн судового збору, що перевищує мінімальну ставку судового збору для юридичних осіб, яка діяла станом на день подання позовної заяви, а тому суд вирішує стягнути з відповідача на користь позивача мінімальний судовий збір за подачу позовної заяви майнового характеру, який діяв на момент подання позовної заяви, а саме 1 921 грн. Крім того суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися до Оболонського районного суду м. Києва з клопотанням про повернення надмірно сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved