Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу в якому зазначив, що 02.11.2010 року в Любомирській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області зареєстрував шлюб з відповідачем, про що було вчинено актовий запис за № 3. Від сумісного проживання сторони мають доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду з відповідним позовом зазначена та обставина, що сторони мають різні характери та погляди на життя, в зв'язку з чим взаємовідносини між ними склалися, в сім'ї стали виникали сварки, свідками яких були діти . В кінцевому результаті сторони припинили сумісне проживання та починаючи з жовтня 2013 року проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільне господарство. За таких обставин позивач вважає, що їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, в зв'язку з чим просить його розірвати. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю та обґрунтував їх обставинами викладеними в позовній заяві. Додав, що їх спільні неповнолітні діти після розірвання шлюбу проживатимуть разом з ним. Заявив, що розриває з відповідачем шлюб вдруге, а тому строк на примирення просив не надавати . Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, поважних причин своєї неявки, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надала . З огляду на ті обставини, що позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає можливим провести такий розгляд на підставі наданих ним доказів . Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 02 листопада 2010 року в Любомирській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 3 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 02.11.2010 року Любомирською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області). Від сумісного проживання сторони мають доньку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем . З пояснень позивача з'ясовано, що причиною його звернення до суду з відповідним позовом стали ті обставини, що за період сумісного проживання через різні характери та погляди на життя взаємовідносини між сторонами не склалися. В зв'язку з цим в сім'ї стали виникати сварки та непорозуміння, свідками яких ставали діти. В кінцевому результаті сторони припинили сумісне проживання та з жовтня 2013 року не підтримують сімейних відносин і позивач не бажає їх відновлювати . Наведені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам позивача, тому позов слід задовольнити . Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 243 гривні 60 копійок . З огляду на вказане, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved