Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, посилаючись на те, що 02.09.2015 між позивачем та відповідачкою був укладений договір № 4395/6 «Про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води», який вважається пролонгованим на наступні роки. Пунктом 9 договору передбачено здійснення оплат щомісячно протягом року. Платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідач своєчасно з листопада 2015 року не вносила плату за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.02.2019 складає 21782,88 грн. Просять суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 21782,88 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 3747,32 грн. та 3 % річних у розмірі 1041,92 грн., а всього 26572,12 грн. Також, просить суд стягнути з відповідачки судовий збір за подання позовної заяви про стягнення боргу за спожиту теплову енергію у розмірі 1921 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.08.2019 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю - Колотило Л.М. позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити, при цьому надала суду уточнений розрахунок заборгованості. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала часткого, не заперечувала щодо наявності боргу перед позивачем, проте просилу суд застосувати по справі строк позовної давності. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. На ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» покладений обов`язок забезпечення тепловою енергією населення, організацій та підприємств всіх форм власності (рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 24.05.2000 № 520 «Про забезпечення населення міста гарячим водопостачанням та централізованим опаленням державним підприємством «Черкаська ТЕЦ»). Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, врегульовані відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Між ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» заборгованість та [PERSON] 02.09.2015 укладено договір № 4395/6 «Про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води», який вважається пролонгованим на наступні роки. Пунктом 9 договору передбачено здійснення оплат щомісячно протягом року. Платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України відповідач зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом достеменно встановлено, що відповідачка своєчасно з листопада 2015 року не вносила плату за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.02.2019 складає 21782,88 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 256-257 ЦК України) Відповідно до ч.3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з [PERSON] обґрунтовані на законі та підлягають до задоволення, проте суд вважає за необхідне застосувати строк позовної давності та стягнути з відповідача заборгованість за період з липня 2016 року по 02 лютого 2019 року, що становить 21312,74 грн. У зв`язку із простроченням відповідачами виконання грошового зобов`язання, позивачем нараховані інфляційні витрати та 3% річних за прострочення ним виконання грошового зобов`язання. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, зокрема, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Тому до стягнення з відповідача підлягають 2484,13 грн. інфляційних збитків, 716,45 грн. 3% річних. Оскільки відповідачка визнала позов в межах строків позовної давності, тому суд, відповідно до ст. 142 ЦПК України, вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 960,50 грн., решту коштів стягнути з відповідачки. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved