Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до АТ «Альфа-Банк» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем 03.02.2017 р. за реєстровим № 1392, про стягнення заборгованості з [PERSON] за період з 20.03.2014 р. по 22.12.2016 р. в розмірі 13790 доларів США 71 цент та суми плати за здійснення Стягувачем за вчинення виконавчого напису. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.03.2008 р. між АТ «Альфа-Банк» та позивачем укладено Кредитний договір №490059737, відповідно до якого Банк надав позивачу креди в розмірі 10366,34 доларів США на строк до 20.03.2013 р. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі14% річних. Позивач посилається на те, що 05.02.2020 р. постановою державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобоварському районах у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Чекаленко Р.Р. відкрито виконавче провадження № 61118154 за виконавчим написом, вчиненим 03.02.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про стягнення заборгованості за період з 20.03.2014 р. по 22.12.2016 р. в ромірі 13790,71 доларів США на користь АТ «Альфа-Банк» за кредитним договором № 490059737. Зазначений виконавчий напис, як зазначає позивач, був вчинений з грубим порушення Порядку вчинення нотаріальних дій, оскільки нотаріус не перевірив безспірність заборгованості, виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безпірності грошових вимог. Крім того, позивач посилається на те, що він не отримував письмову вимогу Банк про порушення зобов`язання до вчинення виконавчого напису. 19.05.2020 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. 28.01.2021 р. судом вирішено питання про закриття підготовчого провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, надіславши клопотання про можливість розгляду справи у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подавши заяву про застосування наслідків пропуску позивачем строків позовної давності. Третя особа в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.03.2008 р.між АТ «Альфа-Банк» та позивачем укладено Кредитний договір №490059737, відповідно до якого Банк надав позивачу кредит в розмірі 10366,34 доларів США на строк до 20.03.2013 р. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 14% річних. 03.02.2017 р. за реєстровим № 1392 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис про стягнення заборгованості з [PERSON] за період з 20.03.2014 р. по22.12.201 р. в розмірі 13790 доларів США 71 цент та суми плати за здійснення Стягувачем за вчинення виконавчого напису. 05.02.2020 р. постановою державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобоварському районах у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Чекаленко Р.Р. відкрито виконавче провадження № 61118154 за виконавчим написом, вчиненим 03.02.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про стягнення заборгованості за період з 20.03.2014 р. по 22.12.2016 р. в розмірі 13790,71 доларів США на користь АТ «Альфа-Банк» за кредитним договором № 490059737. Згідно з ч.1 статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. За ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595. У відповідності зі ст.ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.1, 3 гл.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 із змінами внесеними Постановою КМУ від 26.11.2014 № 662. Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника. Постановою Кабміну № 662 до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, внесено зміни, відповідно до яких, серед іншого, Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, пункт 2 змін, що вносяться до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на що, на момент вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. виконавчого напису норма чинного законодавства про можливість вчинення виконавчих написів в безспірному порядку на підставі кредитних договорів, що не посвідчені нотаріально, була скасована. При зверненні до суду позивач посилається на те, що Банком при зверненні до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису не було дотримано визначеного законом порядку та не надано підтвердження про направлення боржнику вимоги про порушення зобов`язання, оскільки така вимога не надсилалась. З боку відповідача суду не надано доказів на спростування зазначених обставин. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу положень ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків в зв`язку з вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи викладене, оцінюючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність порушень при зверненні відповідача до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. з заявою про вчинення виконавчого напису. Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Спір про право, який ґрунтується на вчиненій нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження. Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, розглядається судом за позовом боржника до стягувача. За змістом статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (рішення в справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005р.). Таким чином особа має право пред`явити до суду таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Враховуючи викладене, зважаючи на допущені порушення Закону України «Про нотаріат» при вчиненні виконавчого напису про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 03.02.2017 р. за реєстровим № 1392, таким, що не підлягає виконанню, з метою ефективного захисту порушеного права позивача. З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України та в зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору.

Outcome: approved