Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06 грудня 2011 року, між ними було зареєстровано шлюб, про що Чернівецьким міським відділом РАГС про, в книзі реєстрації актів про одруження було зроблено відповідний запис за №2243. Від шлюбу у них є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Позивач вказав, що більше року вони не проживають однією сімєю. Непорозуміння між ними призвело до втрати між ними почуття взаємної любові, взаємодопомоги та підтримки, близькі стосунки між ними відсутні, а сімї, як соціального інституту не існує. Вони не ведуть спільного господарства, у них немає спільного бюджету, між ними відсутні будь які подружні відносини. Кожен із них живе своїм окремим життям. На даний час шлюб існує тільки формально. Просив шлюб укладений між ними розірвати. В судове засідання позивач не зявився, від нього до суду надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідачка не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила. В наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за її відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в судове засідання не зявились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 06 грудня 2011 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №2243, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №130611 (а.с. 3). Також встановлено, що від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина, а саме [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 112 СК України зазначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, збереження сім'ї неможливе, оскільки їхня сім'я розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Основною причиною розриву відносин стало те, що сторони більше року не проживають, непорозуміння між ними призвело до втрати між ними почуття взаємної любові, взаємодопомоги та підтримки. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що збереження сім'ї між сторонами неможливе, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved