Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, зазначивши у позові третіми особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Липовецьку державну нотаріальну контору, Вінницьку районну державну нотаріальну контору. Підставність позовних вимог позивач обґрунтував тим, що 02.12.2005 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки на випадок своєї смерті останнійо заповідального розпорядження не склав. Позивач, будучи сином спадкодавця, являється спадкоємцем першої черги за законом, проте є й інші спадкоємці за законом, зокрема: його брат - [PERSON] (відповідач у справі) та сестри: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] прийняв спадщину, а сестри відмовились від прийняття спадщини, про що подали відповідні заяви. В позові позивач зазначає, що через свою юридичну необізнаність та відсутність відомостей про наявність спадкового майна, він не звернувся у визначений законодавством строк із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Про факт відкриття спадщини йому стало відомо тільки після відкриття Липовецькою державною нотаріальною конторою спадкової справи та подальшого повідомлення про перенаправлення її до Вінницької державної нотаріальної контори. Після ознайомлення з матеріалами спадкової справи йому стало відомо про наявність спадкового майна, а саме: земельної ділянки, площею 2,9230 га, яка розташована на території Щасливської сільської ради, Липовецького району. Спадкоємець [PERSON] не дав згоди на подання ним, [PERSON], заяви про прийняття спадщини нотаріусу. Ураховуючи наведені обставини, позивач просив суд встановити факт родинних відносин між ним, [PERSON], та [PERSON] та визначити йому, [PERSON], додатковий достатній строк для подачі ним заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у заявленому обсязі, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Представники третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Липовецької державної нотаріальної контори та Вінницької районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявились, в заявах, що адресували суду вказали про неможливість явки до суду із завантаженістю у роботі, не заперечували про розгляд справи за відсутності їх представників, поклались на розсуд суду. Ураховуючи те, що особи, які беруть участь у справі скористались наданими їм ч.2 ст.158 ЦПК України правами заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутності, представник позивача не заперечував щодо розгляду справи за відсутності третіх осіб, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому здійснює його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02 грудня 2005 року в селі Щаслива, Липовецького району, помер [PERSON], на що вказує свідоцтва про смерть серія І-АМ № 327186. Після його смерті відкрилась спадщина. У відповідності до правових висновків наведених ВСУ у постанові Пленуму від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування, судом було витребувано матеріали спадкової справи до майна померлого [PERSON] №48/2015, згідно яких встановлено, що своїм правом на спадкування за законом скористався син спадкодавця [PERSON] подавши 18 березня 2015 року нотаріусу Липовецької державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, заяву відповідного змісту після того як йому за рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 26.02.2015 року було визначено додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] В матеріалах Спадкової справи наявне також рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 13 листопада 2014 року, згідно якого було встановлено факт перебування у зареєстрованому шлюбі батьків [PERSON]: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], яка померла 27.11.1996 року, згідно свідоцтва про одруження серії УР №107563, виданого Щасливською сільською радою Липовецького району Вінницької області 22.11. 1959 року. Із матеріалів Спадкової справи №48/2015 судом також зясовано на підставі довідки виданої виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Липовецького району, що до складу сім'ї [PERSON], [INFO], що помер 02 грудня 2005 року входили: [PERSON], [INFO] (згідно свідоцтва про смерть серія І-АМ №362764 померла 27.11.1996 року (а.с.30)); дочка - [PERSON], [INFO]; дочка [PERSON], [INFO], яка померла 08.07.1962 року; син - [PERSON], [INFO] (відповідач у справі); син - [PERSON], [INFO] (позивач у справі); дочка - [PERSON], [INFO]; дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджено довідкою Щасливської сільської ради від 14.05.2014 року за № 181 (а. с. 36). Вказані спадкоємці, окрім відповідача, як зазначалось вище, не використали своє право на прийняття спадщини після смерті [PERSON], відтак вважаються такими, що її не прийняли, якщо вони не використали надане їм ст.1272 ЦК України право на продовження строку для прийняття спадщини. Судом встановлено, що 14.07.2015 року до Вінницької районної державної нотаріальної контори звернувся громадянин [PERSON], діючи за довіреністю в інтересах [PERSON], із заявою щодо видачі на імя його довірителя свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] Проте 14 липня 2015 року постановою державного нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на ім'я [PERSON] після смерті його батька [PERSON] в зв'язку із пропущенням шестимісячного строку на прийняття спадщини (а. с.9). Як вказав позивач в позовній заяві, причиною пропуску строку є його юридична необізнаність з даного питання, а також відсутність відомостей про наявність спадкового майна належного спадкодавцеві. Окрім наведеного позивач вказує на те, що про відкриття спадщини йому стало відомо вже після відкриття Липовецькою державною нотаріальною конторою спадкової справи, в результаті чого його довели до відома про перенаправлення її до Вінницької державної нотаріальної контори. Позивач, вважаючи пропущений ним строк для прийняття спадщини з поважних причин, звернувся до суду із даним позовом, в якому просив суд встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON] та визначити йому додатковий достатній строк для прийняття спадщини. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За правилами п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин. Аналізуючи здобуті у справі докази судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO] та [PERSON], який помер 02 грудня 2005 року в селі Щаслива, Липовецького району, є відповідно сином та батьком, в підтвердження чого є свідоцтво про народження №028152, де батьком [PERSON] зазначено [PERSON] та свідоцтво про смерть [PERSON]. Встановлені судом обставини, які підтверджені належними доказами не потребують підтвердження судом факту родинних відносин між особами, оскільки він є очевидним, відтак суд вважає, що в цій частині позову слід відмовити. Вирішуючи питання субєктивного складу осіб даного спору судом встановлено таке. Відповідно до ст. 35 ЦПК України третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, є особи якщо рішення в справі може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї із сторін. Підставою заінтересованості третіх осіб є їх матеріально-правові відносини з однією із сторін даної цивільної справи. У [PERSON] спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013\~ № 24-753/0/4-13, висловлено наступну правову позицію. Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді справи про визначення додаткового строку на прийняття спадщини не потрібно залучати нотаріуса, державну нотаріальну контору в якості третіх осіб, адже вони є учасниками правовідносин із спадкування та заінтересованими особами. З огляду на викладене та з урахуванням правової позиції суду вищої інстанції, суд дійшов до висновку про недоцільність участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Липовецької державної нотаріальної контори та Вінницької районної державної нотаріальної контори, у зв'язку з чим вилучає їх з числа таких осіб. Що стосується вирішення позовних вимог в частині визначення позивачеві додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька, то варто вказати на таке. Судом встановлено, що правовідносини, що виникли між сторонами є спадковими, відтак прийнявши до уваги, що спадщина відкрилась після 01.01.2004 року, до даних правовідносин слід застосовувати правила Цивільного кодексу України. Статтею 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В п. 24 Постанови №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, що у випадку, особа яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Суд вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Аналізуючи наведені позивачем обставини, що зумовили пропуск строку для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON], суд дійшов до переконання, що вони є поважними, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За таких обставин у контексті приведених правових норм та позицій, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial