Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № 50-2007 від 12.10.2007 року [PERSON] 12.10.2007 року отримала кредит у розмірі 59760.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.10.2012 року. ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язання за вказаним вище кредитним договором перед Відповідачем виконав в повному обсязі, а саме надав кредитні кошти у розмірі 59760,00 грн. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 20.02.2014 року має заборгованість 24019,55 грн., яка складається з наступного: 12579,10 грн. - заборгованість за кредитом; 7504,79 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2553,78 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250.00 грн. - штраф (фіксована частина); 1131.88 грн. - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідач 12.10.2007 р. уклали договір застави рухомого майна (надалі - Договір застави). Згідно з Договором застави відповідач надав в заставу автомобіль ГАЗ, модель: 2217-404, рік випуску: 2007, № кузова/шасі: [NUMBER]. реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] ([ADDRESS], ІПН - [NUMBER]). В порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов'язання за Договором застави не виконує; предмет застави в заклад банку не передав. Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця. Приймаючи до уваги, що ПАТ КБ «Приватбанк» заявлено позов саме з підстав, вказаних у попередньому абзаці, цілком очевидно, що виконання рішення суду стосовно звернення стягнення на предмет застави шляхом надання права безпосереднього продажу конкретному покупцю, неможливо без фактичного знаходження предмету застави у володінні ПАТ КБ «Приватбанк». З огляду на те, що законом та умовами договору передбачено обов'язок Відповідача передати предмет застави в заклад Заставодержателя (ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»), вважають вимогу позивача стосовно зобов'язання Відповідача виконати зобов'язання в натурі, законною і обґрунтованою. Просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 50-2007 від 12.10.2007 року в сумі 24019,55 грн. вилучити у відповідача [PERSON] ([ADDRESS]. ІПН [NUMBER]). та передати в заклад Публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» (49094, м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570): предмет застави - автомобіль ГАЗ, модель: 2217-404, рік випуску: 2007, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] ([ADDRESS], ІПН [NUMBER]) та комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля ГАЗ, модель: 2217-404, рік випуску: 2007, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] ([ADDRESS], Ш [NUMBER]); звернути стягнення на предмет застави: автомобіль ГАЗ, модель: 2217-404, рік випуску: 2007, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] ([ADDRESS], ІПН - [NUMBER]), шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 1436057С з укладанням від імені Відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікат Свідоцтво про реєстрацію т/з замість втраченого, зі знаттям вказаного автомобіля обліку в органах ДАІ України по Свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікат для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля обліку в органах ДАІ України; стягнути з Відповідача судові витрати. До початку проведення відкритого судового засідання від представника позивача надійшла до суду заява у якій остання зазначила про можливість слухання справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у відкрите судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, тому суд, з урахуванням думки представника позивача, який дав згоду на заочний розгляд справи, вирішив провести заочний розгляд справи. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 526, 527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. Існування договірних зобов`язань між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] підтверджується кредитним договором № 50-2007 від 12.10.2007 року , згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 59760,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.10.2012 року. Також з матеріалів справи вбачається, що 12.10.2007 року з метою забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 50-2007 від 12.10.2007 року між відповідачем та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений договір застави автотранспорту № 50-2007-1, згідно якого в заставу був наданий автомобіль ГАЗ, модель: 2217-404, рік випуску: 2007, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], ІПН - [NUMBER]. Відповідно до ст..19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Розмір заборгованості відповідача [PERSON] перед ПАТ КБ «Приватбанк» станом на 20.02.2014 року в розмірі 24019,55 грн. підтверджується розрахунком заборгованості та який складається з наступного: 12579,10 грн. - заборгованість за кредитом; 7504,79 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2553,78 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1131.88 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно п.21 Договору застави рухомого майна від 12.10.2007 року звернення стягнення на предмет застави здійснюється відповідно до чинного законодавства України та цього договору. Заставна вартість предмету застави у відповідності до п.9 Договору застави становить 74700,00 грн., що може бути визначено судом як початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Договором застави також передбачено, що у випадку порушення Заставодавцем/Позичальником зобов'язань за кредитним договором, або за договором застави, Заставодавець зобов'язаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад. Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 591 ЦК України встановлено, що реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається у порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави. Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Частиною 6 ст. 20 Закону України «Про заставу» встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Інше передбачено Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 № 1255-IV, чинним з 1 січня 2004 року, який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених із метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Прикінцевими і перехідними положеннями Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Отже, Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є спеціальним законом з питань правового режиму регулювання обтяжень рухомого майна. Положення Закону України «Про заставу» застосовуються лише в частині, що не суперечать Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Пунктом 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень» установлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону. Пунктом 2 ч. 1 ст. 26 цього Закону визначено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Отже, у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження суд може обрати один із способів звернення стягнення, обраний обтяжувачем на власний розсуд (аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 26 грудня 2011 року, справа № 3-139гс11). Суд вважає, що [PERSON] порушені умови договору по поверненню кредиту та відсотків, внаслідок чого виникла заборгованість у загальному розмірі 24019,55 грн. Тому відповідно до ст.572, ч.1 ст.589 ЦК України, ч.1 ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі невиконання забов»язання, забезпеченого заставою, Банк набуває право звернення стягнення на предмет застави - автомобіль, і позовні вимоги Банку підлягають задоволенню. Крім цього, суд вважає, що сума заборгованості (24019,55 грн.) є співмірною з вартістю автомобіля, яку визначили сторони при укладенні договору (74700 грн.), а остаточна сума реалізації автомобіля може бути визначена на підставі оцінки, проведеною суб»єктом оціночної діяльності. Зазначений висновок ґрунтується на роз»ясненні, яке надано в пунктах 41,42 Постанови Пленуму спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року. Приписами статті 28 цього Закону встановлено, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження може бути припинене боржником або третьою особою шляхом виконання порушеного боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або тієї частини цього зобов'язання, виконання якої було прострочене, разом з відшкодуванням обтяжувачу витрат, понесених у зв'язку з пред'явленням вимоги та/або звернення стягнення. Таке виконання може бути здійсненим у будь-який час до моменту продажу обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження або до переходу права власності на нього до обтяжувача. У цьому разі обтяжувач не вправі вимагати від боржника або іншо особи, яка виконала зобов'язання, сплати інших сум. Якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов'язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. На виконання вказаних норм права банком було направлено відповідачу Повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання за Вих. № 30.1.0.0/2-1РО від 26.12.2013 року. Відповідач в добровільному порядку не сплатив суму заборгованості та не передав предмет застави у володіння позивача. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., адже відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved