Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист прав споживачів, посилаючись на те, що 26 грудня 2014 року він звернувся до відповідача за допомогою у підборі стабілізатора (побутового) і той порадив йому придбати стабілізатор марки LDR 2500 (130LDR25KO475) вартістю 1350грн., яку він сплатив до каси та отримав товарний чек. Придбаний стабілізатор не підійшов( не розрахований на низьку напругу в електромережі, його побутові прибори не працювали, та він виявився дуже шумним), тому наступного дня 27.12.2014 року він повернув стабілізатор до магазину. Стабілізатор в магазині перевірили, недоліків в його роботі не виявили. Інших стабілізаторів, які б задовольнили його потреби у відповідача не було. За відсутністю в той день грошових коштів, відповідач пообіцяв повернути грошів пізніше. Після чого, він декілька разів усно звертався до відповідача за отриманням коштів, у зв»язку з поверненням стабілізатора. 12.01.2015 року він звернувся зі скаргою на дії відповідача до відділу захисту прав споживачів Лисичанської міської ради, де йому порадили звернутися до суду. У відповіді з відділу захисту прав споживачів зазначалось, що він відмовляється проводити експертизу прибору, але прибор перевірявся відповідачем у день його прийомки, виявися працюючим. 08.04.2015 року він надіслав відповідачу заяву-претензію, але відповіді не отримав. Йому завдано матеріальну та моральну шкоду, яка полягає у тому, що тривалий час відповідач не повертає йому грошові кошти за повернути стабілізатор. Просив стягнути на його користь майнову та моральну шкоду. Позивач у судовому засіданні не був присутнім, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов щодо стягнення моральної шкоди просить не розглядати. Стягнути з відповідача завдану майнову шкоду в сумі 1350грн. Відповідач у судовому засіданні не був присутнім, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов щодо стягнення з нього майнової шкоди в сумі 1350 грн. визнає. У задоволенні позову про стягнення моральної шкоди відмовити. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, передбаченому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів»споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причини не може бути ним використаний за призначенням. Якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару. При розірвання договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору в інший строк, за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. Матеріалами справи встановлено, що 26 грудня 2014 року він звернувся до відповідача за допомогою у підборі стабілізатора (побутового) і придбав стабілізатор марки LDR 2500 (130LDR25KO475) вартістю 1350грн., яку він сплатив до каси та отримав товарний чек. Придбаний стабілізатор не підійшов( не розрахований на низьку напругу в електромережі, його побутові прибори не працювали, та він виявився дуже шумним), тому наступного дня 27.12.2014 року він повернув стабілізатор до магазину. До дня звернення до суду відповідач гроші не повернув, прошивши права позивача . Тому суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: approved