Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особою, яка втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ПН ХМНО Базилевич В.А. 26.05.1997 року, реєстровий № 3065 є власником квартири [ADDRESS]. В квартирі зареєстровані позивач - [PERSON], [INFO], відповідачка - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO], син - [PERSON]., [INFO]. Після розірвання шлюбу 16.05.2011 року відповідачка не проживає в спірній квартирі, її речей в квартирі не має, житловим приміщенням не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, її реєстрація у житловому приміщенні носить формальний характер, у зв'язку з чим позивач просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняти її з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухав позивача, свідків [PERSON][PERSON], [PERSON], дослідивши надані докази, приходить до переконання, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Базилевич В.А. 26.05.1997 року, реєстровий № 3065 [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. В квартирі зареєстровані позивач - [PERSON], [INFO], відповідачка - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO], син - [PERSON]., [INFO]. Після розірвання шлюбу 16.05.2011 року відповідачка не проживає в спірній квартирі, її речей в квартирі не має, житловим приміщенням не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, її реєстрація у житловому приміщенні носить формальний характер. В квартирі [ADDRESS] зареєстровані: позивач - [PERSON], [INFO], відповідачка - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], відповідно довідки дільниці № 34 КП «Жилкомсервіс» від 13.06.2017 року № 1080. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16.05.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили факт не проживання відповідачки в належній позивачу квартирі [ADDRESS] з 2011 року. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідності зі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Реєстрація відповідача у спірній квартирі позбавляє позивача можливості вільно розпоряджатися належним йому нерухомим майном, тягне за собою збільшення вартості комунальних платежів. В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зазначено, що місце проживання - житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель, дачний будинок тощо), у відповідному населеному пункті або за його межами на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, де особа проживає строком понад шість місяців на рік. Згідно ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 107 Житлового кодексу України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачка [PERSON] втратила право користування спірною квартирою [ADDRESS] , як особа, що не проживає без поважних причин строком більше шести місяців , що відповідно є підставою для зняття її з реєстрації згідно вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». На підставі викладеного та

Outcome: approved