Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій щодо вимоги погашення заборгованості за надані послуги централізованого теплопостачання по квартирі [ADDRESS], у сумі 22 607,73 грн. з [PERSON] незаконними та необгрунтованими. В обґрунтування позову зазначено, що 24 листопада 2015 року укладено договір купівлі- продажу між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), відповідно до якого покупець придбав у продавця квартиру [ADDRESS]. До укладення договору продавець надав акт про відключення квартири (секції, під'їзду) від внутрішньо-будинкових мереж ЦО і ГВП, який затверджено рішенням міжвідомчої комісії з питань відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж ЦО і ГВП, відповідно до якого квартиру [ADDRESS] відключено від внутрішньо-будинкових мереж ЦО і ГВП та виробник послуг припиняє свої відносини із споживачем повністю. Протоколом засідання міжвідомчої комісії з влаштування індивідуального опалення в квартирах багатоповерхових житлових будинків № 11 від 09 вересня 2015 року [PERSON] (на той час власниця квартири) надано дозвіл на влаштування індивідуального електроопалення у квартирі [ADDRESS]. 10 жовтня 2015 року складено акт про відключення квартири [ADDRESS] (секції, під»їзду) від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП. 24 листопада 2015 року коли став власником квартири [ADDRESS], то вказана квартира була від'єднана від централізованого опалення. Договір на отримання централізованого опалення квартири [ADDRESS] між позивачем та відповідачем не укладався. Послугами дочірнього підприємства «Кіровоградтепло» товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії» не користувався. 08 грудня 2015 року повивач отримав лист № Я-719/07 від дочірнього підприємства «Кіровоградтепло» товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії» в якому зазначено, що позивачу терміново необхідно погасити заборгованість за надані послуги централізованого теплопостачання по квартирі [ADDRESS] у сумі 22 607,73 грн. Вказані дії дочірнього підприємства «Кіровоградтепло» товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії», щодо термінового погашення заборгованості за надані послуги централізованого теплопостачання у сумі 22 607,73 грн. вважає незаконними та необґрунтованими, а тому просить позов задовільнити повністю. До судового засідання представник позивача надав клопотання про розгляд справи без їх участі та підтримання позову повністю ( а.с. 51). До судового засідання представником відповідача надано заяву про розгляд справи у його відсутність та заперечення проти позову ( а.с. 52). На обґрунтування заперечень зазначено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 24 листопада 2015 року [PERSON] передав у власність (продав), а позивач прийняв у власність (купив) квартиру [ADDRESS]. Згідно п. 2.4. Договору [PERSON], як продавець, несе відповідальність за не попередження позивача як покупця, про всі відомі недоліки відчужуваного майна, про права третіх осіб на відчужуване нерухоме майно, за надання неправдивої інформації щодо будь-якого питання, пов'язаного із даним договором. Якщо повідомлена інформація не відповідає дійсності, покупець має право вимагати зниження ціни або розірвання договору купівлі-продажу. Згідно з п. 7.1. Договору сторони взаємно підтверджують один одному, що надання неправдивої інформації, а також невиконання взятих на себе за договором зобов'язань, відповідальність щодо яких не встановлена у цьому договорі (у тому числі відносно наявності чи відсутності обтяжень, прав третіх осіб, підтвердження сплати комунальних та/чи інших обов'язкових платежів та внесків, прихованих недоліків тощо), тягне правові наслідки, передбачені чинним законодавством. Також п. 2.2. Договору визначено, що позивач, як продавець свідчить, що предмет Договору не має прихованих недоліків та дефектів і від покупця не приховано ніяких обставин, які мають істотне значення для цього договору. Згідно п. 4.1.4. Договору продавець нерухомого майна зобов'язаний попередити покупця про всі недоліки щодо предмета договору. Стверджується, що за період з квітня 1997 року по 1 жовтня 2015 року за квартирою № 68 по вул. Кропивницького, 4 рахується борг за надані послуги з централізованого теплопостачання у сумі 22 607,73 грн., що підтверджується довідкою з абонентного відділу підприємства. Про дані обставини [PERSON] був повідомлений листом від відповідача за № 4-483/04 від 4 листопада 2015 року. Однак, при укладанні Договору продавець [PERSON] не довів до відома позивача вказані вище обставини, надавши лише акт про відключення квартири від централізованого теплопостачання. Позивач в свою чергу, не було перевірено факту наявності чи відсутності заборгованості за надані послуги централізованого теплопостачання по вказаній вище квартирі. Тому, вважає, що [PERSON] порушив умови договору на підставі чого позивачем можуть бути застосовані відповідні правові наслідки, передбачені чинним законодавством України та умовами укладеного Договору. 08.12.2015 р. за № Я-719/07 на адресу позивача був направлений лист рекомендаційного характеру, в якому ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» інформує позивача про наявність заборгованості за надані послуги централізованого теплопостачання по квартирі [ADDRESS] та рекомендує вирішувати питання щодо гарантійних зобов'язань по договору із колишнім власником вказаної вище квартири. Жодних незаконних та необгрунтованих дій з боку ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» стосовно позивача не вчинялися, що є підставою для відмови в задоволенні позову повністю. Судом встановлено наступні факти.. Відповідно до Договору купівлі-продажу від 24 листопада 2015 року [PERSON] передав у власність (продав), а позивач прийняв у власність (купив) квартиру [ADDRESS], що підтверджується договоруом купівлі- продажу від 24.11.2015 року (а. с. 5-8). Згідно п. 2.4. договору [PERSON], як продавець, несе відповідальність за не попередження позивача як покупця, про всі відомі недоліки відчужуваного майна, про права третіх осіб на відчужуване нерухоме майно, за надання неправдивої інформації щодо будь-якого питання, пов'язаного із даним договором. Якщо повідомлена інформація не відповідає дійсності, покупець має право вимагати зниження ціни або розірвання договору купівлі-продажу. Згідно з п. 7.1. Договору сторони взаємно підтверджують один одному, що надання неправдивої інформації, а також невиконання взятих на себе за договором зобов'язань, відповідальність щодо яких не встановлена у цьому договорі (у тому числі відносно наявності чи відсутності обтяжень, прав третіх осіб, підтвердження сплати комунальних та/чи інших обов'язкових платежів та внесків, прихованих недоліків тощо), тягне правові наслідки, передбачені чинним законодавством. Також п. 2.2. Договору визначено, що позивач, як продавець свідчить, що предмет Договору не має прихованих недоліків та дефектів і від покупця не приховано ніяких обставин, які мають істотне значення для цього договору. Згідно п. 4.1.4. Договору продавець нерухомого майна зобов'язаний попередити покупця про всі недоліки щодо предмета договору. За період з квітня 1997 року по 1 жовтня 2015 року за квартирою № 68 по вул. Кропивницького, 4 рахується борг за надані послуги з централізованого теплопостачання у сумі 22 607,73 грн., що підтверджується довідкою з абонентного відділу підприємства. Про дані обставини [PERSON] був повідомлений листом від відповідача за № 4-483/04 від 4 листопада 2015 року. Однак, при укладанні договору продавець [PERSON] не довів до відома позивача вказані вище обставини, надавши лише акт про відключення квартири від централізованого теплопостачання (а. с. 10). Позивачем в свою чергу, не було перевірено факту наявності чи відсутності заборгованості за надані послуги централізованого теплопостачання по вказаній вище квартирі. Згідно ст. 162 ЖК України власники квартир зобовязані своєчасно розраховуватись за комунальні послуги у визначені законом строки. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються чинним ЦК України, п.25, 29, 31 ''Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення'', затв. Постановою КМУ від 21.07.2005 року №630. Статтями 20, 21 Закону Про житлово-комунальні послуги від 24 червня 2004 року визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки встановлені договором або законом, а обов'язки виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання згідно з типовим договором. Згідно ст. 24 Закону України Про теплопостачання обовязком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією про постачання теплової енергії. Відповідно до п.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 р. власник квартири зобов'язаний щомісячно сплачувати за комунальні послуги, у тому числі і за послуги гарячого водопостачання та теплопостачання. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, щодо відмови в задоволенні позову, оскільки згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Оскарження дій ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії» щодо нарахування плати за теплопостачання, які є різновидом претензії, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав. Обставини на які посилався позивач у позовній заяві можуть бути запереченням у разі пред'явлення до нього позову про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, однак таких позовних вимог до нього пред'явлено не було. Ураховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання дій неправомірними та скасування плати за відсутнє центральне опалення не підлягають задоволенню через невідповідність обраного позивачем способу судового захисту права. При винесенні рішення, суд керується ст. ст. 11 ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів , наданих сторонами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України , судові витрати залишити по фактичному їх понесенню сторонами . Посилання позивача у позові на порушення його прав згідно Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставним , оскільки суперечить навіть самим зазначенням у позові , що жодних послуг відповідачем не надавалось , а позивачем не отримується, і договорів не укладалось.

Outcome: dismissed