Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту. Позові вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного між сторонами Договору про надання споживчого кредиту № 20832 від 26 червня 2008 р. Банк надав відповідачу кредит в розмірі 125 000 доларів США на строк до 25.06.2013 р. зі сплатою 16% річних. Відповідно до положень Кредитного договору зазначений кредит надано на придбання квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно з п.3.3 Договору позичальник зобов»язався щомісячно до 5 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання Договору, шляхом внесення або перерахування грошових коштів на рахунок №37396912, відкритий в установі Банку, сплачувати нараховані відсотки за користування кредитом. Згідно п.5.2 Кредитного договору [PERSON] зобов'язався забезпечити повернення кредиту згідно п.п.1.1, 3.4 даного Договору та сплату відсотків за користування кредитом згідно п.3.3. даного Договору. При несвоєчасній сплаті відсотків та погашення кредиту сплатити пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ. При достроковому поверненні кредиту розрахунок процентів проводиться по фактичним залишкам кредиту. 26 червня 2008 р. в забезпечення своєчасного виконання зобов'язань за Кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено Договір іпотеки, відповідно до п.1.2 Позичальником в іпотеку Банку передано нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS]. Позивач посилається на те, що відповідач не виконав належним чином умови Кредитного договору, внаслідок чого Банк на підставі п.2.1.4 Договору іпотеки має право звернути стягнення на нерухоме майно. В ході розгляду справи представником позивача подано заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та укладеними до нього додатковими угодами в розмірі 383 654,78 гривень, яка не була погашена Позичальником після добровільної реалізації нерухомого майна. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що відповідач не виконав належним чином свої зобов»язання за Договором про надання споживчого кредиту. Відповідач в ході розгляду справи заперечував проти задоволення позову, посилаючись на положення Додаткової угоди № 3 до Кредитного договору. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 26.06.2008 р. між АБ «Енергобанк» (правонаступником якого є ПАТ «Еергобанк») та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 20832, відповідно до умов якого на придбання квартири [ADDRESS] надав Позичальнику споживчий кредит в сумі 125 000 доларів США на строк до 25.06.2013 р. зі сплатою 16 % річних за користування Кредитом. 26 червня 2008 р. в забезпечення своєчасного виконання зобов'язань за Кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено Договір іпотеки, відповідно до п.1.2 якого Позичальником в іпотеку Банку передано нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS]. Судом встановлено, що Банк виконав взяті на себе зобов»язання і видав відповідачу зазначені вище кошти, що не оспорювалось в ході судового розгляду. Згідно з п.3.3 Договору позичальник зобов»язався щомісячно до 5 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання Договору, шляхом внесення або перерахування грошових коштів на рахунок №37396912, відкритий в установі Банку, сплачувати нараховані відсотки за користування кредитом. Згідно п.5.2 Кредитного договору [PERSON] зобов'язався забезпечити повернення кредиту згідно п.п.1.1, 3.4 даного Договору та сплату відсотків за користування кредитом згідно п.3.3. даного Договору. При несвоєчасній сплаті відсотків та погашення кредиту сплатити пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ. При достроковому поверненні кредиту розрахунок процентів проводиться по фактичним залишкам кредиту. Згідно положень статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості. Статтею 1048 Цивільного кодексу України визначено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 04.08.2009 р. між сторонами у даному спорі була підписана Додаткова угода № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 20832 від 26.06.2008 р., відповідно до умов якої сторони домовились здійснити конвертацію коштів з доларів США у національну валюту України в сумі 60 000 доларів США за комерційний курсом (7,71 горн./1 дол.). Відповідно до п.2, 3 Додаткової угоди сторони домовились викласти п.п.1.1, 3.1 Кредитного договору в новій редакції, відповідно до якої Банк відкриває Позичальнику мультивалютну не відновлювальну відкличну кредитну лінію в розмірі 110 015,52 доларів США. Позичальник сплачує Банку за користування кредитною лінією 16% річних за надання грошових коштів в доларах США та 25% річних за надання грошових коштів у гривнях. 15.01.2010 р. між Банком та [PERSON] була укладена Додаткова угода №2 до Договору про надання споживчого кредиту, відповідно до якої сторони виклали Додаток (Графік платежів) до кредитного договору в новій редакції. 06.09.2012 р. між Банком та [PERSON] була укладена Додаткова угода №3 до Договору про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого сторони змінили назву договору та згідно з п.1.2 якої Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит у вигляді відкличної не відновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості у розмірі 804 000 гривень та 29 787, 64 долари США. Відповідно до п.3.2 Додаткової угоди №3 видача кредиту здійснюється виключно після підписання договорів, вказаних в п.2.1, які забезпечують виконання зобов'язань Позичальника за цим Договором, а саме Договору іпотеки предметом якого мала виступати [ADDRESS]. Однак, позичальником не було виконано вимоги п.2.1 Додаткової угоди. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. [PERSON] належним чином не виконав умови Договору про надання споживчого кредиту, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Зазначені обставини підтверджується належними і допустимими доказами у справі, а саме: розрахунком заборгованості та виписками по особовому рахунку Позичальника. 03.12.2012 р. на адресу відповідача Банком було направлено Повідомлення-вимогу №05\\01-4061 про усунення порушень зобов'язань за кредитним договором №20832, яка була отримана Позичальником 06.12.2012 р., однак, залишена останнім без задоволення. 27.03.2014 р. відповідач [PERSON], за попереднім погодженням з Банком добровільно реалізував предмет іпотеки (квартиру [ADDRESS]) та за рахунок її продажу частково погасив заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №20832 від 26.06.2008 р. в розмірі 500 000 гривень, що підтверджується квитанцією №952206 від 27.03.2014 р. Відповідно до наданого Банком розрахунку з урахуванням часткового погашення заборгованості у відповідача наявна заборгованість: - за траншем, виданим у гривнях, в розмірі 84 507,60 гривень; - за траншем, виданим у доларах США, в розмірі 37 426,15 доларів США, що за офіційний курсом НБУ становить 299 147,18 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом - 29 787,64 долари США, що за офіційним курсом НБУ становить 238 092,61 гривень; заборгованості за процентами - 4 228,09 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 33795,10 гривень; заборгованості по пені за кредитом - 3 183,27 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 25 443,88 гривень; заборгованості по пені за процентами - 227,15 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 1 815,59 гривень; заборгованості по сумі сплаченої пені - 52,10 гривень. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки на день розгляду справи, з врахуванням досліджених судом доказів, з боку відповідача не надано підтвердження про виконання свого обов»язку щодо погашення суми боргу за Договором про надання споживчого кредиту № 20832, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і їх доведеність, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.88 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати на користь позивача в зв»язку із задоволенням позову.

Outcome: approved