Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, де є треті особи, про захист честі, гідності та ділової репутації, посилаючись на те, що відповідач через сайт у мережі Інтернет розповсюдив про позивача недостовірну, неправдиву інформацію, яка ганьбить не тільки його честь і гідність, а і носить антисемітський характер та заклики до розпалювання міжрасової ворожнечі. Позивач просить визнати інформацію недостовірно, зобов'язати відповідача її спростувати та стягнути моральну шкоду. В судовому засіданні представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та пояснив, що відповідач не має ніякого відношення до сайту на якому розповсюджена недостовірна інформація та особисто звертався до правоохоронних органів з метою встановити хто саме створив такий сайт та оприлюднив таку інформацію. Відповідач з позивачем не знайомий, у статті, в якій містить недостовірна інформація, відсутнє посилання на авторство. Відповідач не є власником сайта, те що має місце однакове прізвище та ім'я не може свідчити про те, що відповідач та власник сайта є одна і та ж особа. Крім того, домен є міжнародним та зареєстрований не в Україні. Представники об'єднання іудейських організацій України просили вирішити питання і за наявності доказів позовні вимоги задовольнити. Інші представники третіх осіб, будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи в судові засідання не з'явились, проте їх неявка не є перешкодою для розгляду справи, проти чого не заперечували учасники процесу. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріли справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 11.10.2013 року через мережу Інтернет була розповсюджена недостовірна інформація, розміщена у статті яка ганьбить не тільки честь і гідність позивача, а і носить антисемітський характер та заклики до розпалювання міжрасової ворожнечі /а.с. 7-17/. Як вбачається з роздруківки вказаної статті, остання розміщена на міжнародному веб-сайті /а.с. 31/, із аналогічним прізвищем позивача англійською мовою. Проте стаття не містить посилання на авторство. В свою чергу відповідач категорично заперечує, про те що має відношення до міжнародного веб-сайту, а також статті, зазначає, що з позивачем не знайомий. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана надати суду докази, якими вона обґрунтовує свої вимоги і заперечення. Відповідно до п. 12 ППВСУ27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет. В свою чергу, представник позивача відповідно до ст. 137 ЦПК України на підтвердження того, що відповідач у даному випадку є належним, відповідних клопотань про витребування доказів не заявляв і доказів про те, що відповідач або є власником веб сайту, або автором статті, інформація якої оспорюється позивач суду не надав. Крім того, відповідач особисто звертався до правоохоронних органів з заявою про те щоб встановили винного у розповсюдженні інформації, що міститься у статті /а.с. 32-34/. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позивачем, а також представником останнього не доведено обставин викладених у позовній заяві, у зв'язку з чим у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed