Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця в сумі 6767 грн. 69 коп. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву без номеру від 29.06.2011, відповідно до якої отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором, можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку або інший інтернет/SMS ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача, ПАТ КБ «Приватбанк» публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує умови та правила надання банківських послуг, які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг банку. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме умови та правила надання банківських послуг та тарифи банку, які викладені на банківському сайті та відповідно до яких обслуговується позичальник. Заявою позичальника підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування у ПАТ КБ «Приватбанк», які були надані для ознайомлення в письмовій формі. Свої зобовязання за договором позивач виконав у повному обсязі, а саме надав [PERSON] можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 договору, на підставі яких позичальник при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Під борговими зобовязаннями сторони узгодили зобовязання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта, що зазначено в п.2.1.1.12.1 умов та правил надання банківських послуг. На підставі п.2.1.1.12.2 договору, у разі непогашення клієнтом боргових зобовязань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом, клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання). Якщо на дату нарахування процентів клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобовязань за кредитом, що мала місце на дату нарахування процентів. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому тарифами банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 умов та правил надання банківських послуг. Одночасно пунктом 1.1.3.2.4 умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених у п.1.1.3.1.9 умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.2.1.5 договору, до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам, але на підставі п.1.1.5.2 умов та правил надання банківських послуг, неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобовязань за даним договором. Підвищення відсоткової ставки може здійснюватися тільки за тратами клієнта, здійсненими після її підвищення, що дає можливість клієнту, у разі незгоди з новою відсотковою ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій відсотковій ставці. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно з п.2.1.1.5.7 умов та правил надання банківських послуг, а у разі невиконання зобовязань за договором, відповідно до п.2.1.1.5.6, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороду банку. У разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом, відповідно до п.2.1.1.12.2.1 договору, клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту, згідно з п.2.1.1.12.6.1 умов та правил надання банківських послуг, на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів.Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Позичальник [PERSON] помер 03.06.2016. Спадкоємці [PERSON] мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини в строк з 03.06.2016 до 03.12.2016. Відповідач [PERSON] є спадкоємцем, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивачем 18.12.2016 направлена претензія кредитора до Знамянської державної нотаріальної контори. У своїй відповіді нотаріус повідомив позивача про те, що спадкоємці [PERSON] із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися, спадкова справа після смерті [PERSON] була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «Приватбанк». Відповідач [PERSON] прийняв спадщину, до складу якої входять і кредитні зобовязання померлого [PERSON] Спадкування обовязків відбулося відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки відповідач не відмовився від прийняття спадщини у встановлений законодавством шестимісячний строк з дня відкриття спадщини. Позивачем 04.10.2017 до спадкодавця [PERSON] направлено лист-претензію, в якій позивач предявив свої вимоги, але жодних дій відповідачем виконано не було. Станом на дату смерті, заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором від 29.06.2011 становить 6767 грн. 69 коп. з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з тіла кредиту 4836 грн. 53 коп., нарахованих процентів за користування кредитом 1931 грн. 16 коп. Також позивач просить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1762 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але подав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, а саме розрахунок заборгованості за договором від 29.06.2011 (а.с.6, 7-8), анкету-заяву [PERSON] (а.с.9), витяг з умов та правил надання банківських послуг (а.с.10-43), копію паспорта [PERSON] (а.с.44), копію паспорта [PERSON] (а.с.45), свідоцтво про смерть (а.с.46), реєстр згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів претензії кредитора (а.с.47-49), претензію кредитора (а.с.50), лист від 28.12.2016 (а.с.51), лист-претензію (а.с.52), реєстр згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів претензії до спадкоємців (а.с.53-55), відомості з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с.56), банківську ліцензію (а.с.58), виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.59), статут ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.60), вважає, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню в повному обсязі. За змістом ст.ст.526, 527, 530, 610 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому, якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, дане зобовязання має бути виконане у зазначений період часу. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобовязання. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позичальник [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого у нього станом на день його смерті утворилася заборгованість в розмірі 6767 грн. 69 коп. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм, у разі смерті фізичної особи, боржника за зобовязанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто\~відбувається передбачена законом заміна боржника\~в\~зобовязанні. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що в разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобовязанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Згідно з ч.1 ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №5, з урахуванням положення ст.1282 ЦК України, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Зі змісту ч.3 ст.1296\~ЦК України вбачається, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.6 ст.263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. За змістом ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову. [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], тому він зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора в межах вартості майна, одержаного у спадщину, а тому з нього підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 6767 грн. 69 коп. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вимоги ч.1 ст.141 та ч.1 ст.142 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 50% сплаченого судового збору в сумі 881 грн. Ще 50% сплаченого судового збору в сумі 881 грн. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного, ст.ст.526, 527, 530, 610, 1049, 1050, 1054, 1216, 1218, 1282, 1296 ЦК України,

Outcome: approved