Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що являється власником 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Іншу 1/2 частину квартири він успадкував після смерті своєї матері. У вказаному житловому приміщенні без його відома зареєстрований відповідач, який в квартирі не проживає, однак з реєстрації добровільно не знімається. Просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням належної йому квартири, зобов'язати третю особу зняти його з реєстраційного обліку. Позивач свої вимоги підтримав з вищезазначених підстав та просив їх задовольнити. Пояснив, що разом з матір'ю приватизували квартиру [ADDRESS]. Після смерті матері у 2004 році він перебував на навчанні в школі-інтернаті, оскільки являється інвалідом по зору. По закінченні навчання у 2008 році він повернувся до квартири та став в ній проживати. Повернувшись, дізнався, що в його квартирі зареєстрований відповідач, який до його повернення в ній проживав, після ж його повернення з навчального закладу з квартири виселився, з 2008 року в ній не проживає, однак з реєстрації не знімається. Він змушений оплачувати за нього комунальні послуги, що порушує його права. Відповідач позов не визнав та пояснив, що в 2007 році КВЖРЕП-1 уклав з ним договір, за яким він набув право проживати в спірній квартирі. Він зареєструвався та зробив ремонт. Йому було відомо, що після закінчення неповнолітнім позивачем навчального закладу, він має звільнити житлове приміщення. В серпні 2008 року позивач повернувся з навчального закладу і він добровільно звільнив квартиру і з 2008 року в ній не проживає. З реєстрації не знімається, оскільки не має можливості зареєструватись в іншому житлі, і опікуни позивача обіцяли, що відшкодують йому вартість проведеного в квартирі ремонту, тому бажає отримати таке відшкодування. Третя особа подала заяву про розгляд справи у відсутність її представника. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо користування приміщенням житлової квартири, яка являється власністю позивача. Даний спір регулюється нормами цивільного законодавства щодо права користування чужим майном (сервітут). Позивач являється власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності №5919 від 13.02.1998 року, інша частина квартири ним успадкована після смерті матері. Без відома позивача будинкоутримувачем КВЖРЕП-1 на підставі рішення виконкому Коростенської міської ради №30 від 17.01.2007 року було укладено договір від 07.09.2007 року, за яким відповідач набув право користування спірним житлом до часу повернення позивача з навчального закладу. Після повернення позивача з навчального закладу відповідач добровільно звільнив належне тому на праві власності приміщення, не користується ним з серпня 2008 року, інтересу до проживання в ньому не проявляє, що відповідач визнав в судовому засіданні, однак з реєстраційного обліку в добровільному порядку знятись не бажає, мотивуючи це тим, що має бути десь зареєстрованим та бажає отримати компенсацію за проведений в квартирі ремонт. Вказане свідчить про те, що відповідач заінтересований лише в збереженні своєї реєстрації в спірному житлі. Оплата позивачеві за збереження права користування його майном відповідачем не здійснюється. Інтереси та потреби однієї особи не повинні порушувати права та законні інтереси іншої особи. Крім того, позивач взагалі не надавав своєї згоди на проживання відповідача в належній йому квартирі та його реєстрацію в ній. Вирішуючи питання про те, які правові норми за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ст.58,ч.1 Конституції України) підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи час їх виникнення, встановлено, що такими є ст.391,406 ЦК України, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, право користування чужим майном (сервітут) припиняється у разі відмови від нього особи, в інтересах якої було встановлено сервітут, спливу строку на який його було встановлено, припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Обставиною надання спірного житла в користування відповідачеві було перебування позивача як дитини, позбавленої батьківського піклування, в державному навчальному закладі, сервітут встановлювався на час такого перебування, після повернення позивача до належного йому житла відповідач добровільно в межах укладеної угоди відмовився від користування ним. Враховуючи, що право користування відповідача майном позивача припинено, він є таким, що втратив право користування ним. Вимога про зобов'язання зняття з реєстрації крім того, що заявлено до третьої особи, є безпідставною, оскільки таке зняття проводиться органом реєстрації крім інших підстав і на підставі судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Позивач підлягає звільненню від сплати судового збору як інвалід 1 групи, судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial