Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що 12.12.2018 року між АТ «Кредобанк» та відповідачем було укладено кредитний договір №21334/2018. Відповідно до укладеного договору від 12.12.2018 року, відповідачу було надано кредит у розмірі 277319 грн. 49 коп. на строк до 11.12.2022 року. Відповідно до п.3.3 кредитного договору, на момент укладення договору сторонами обумовлено значення змінюваної процентної ставки на перший період дії ставки, надалі первинна процентна ставка становить 8,49% річних. Відповідачу було відкрито позичковий рахунок № [NUMBER] . Позичальник виконує свої зобов`язання по поверненню кредиту, сплати комісій, процентів, неустойки шляхом перерахування у безготівковій формі та/або вносить готівкою в банк на рахунок № [NUMBER] . Згідно із п.4.7 кредитного договору, банк у випадках, передбачених п.2.10 кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. У випадку несвоєчасної сплати процентів, комісій, інших платежів та/або повернення кредиту (частини кредиту) право банку вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим кредитним договором виникає, у разі прострочення сплати процентів, комісій, інших платежів та/або повернення кредиту (частини кредиту) щонайменше на один календарний місяць. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №21334/2018 від 12.12.2018 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] 12.12.2018 року було укладено договір застави. Також, 21.04.2020 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] був укладений додатковий договір до кредитного договору №21334/2018 від 12.12.2018 року, з метою зменшення кредитного навантаження на платоспроможність позичальника в умовах карантину, відповідно до п.1 додаткового договору, сторони погодили змінити порядок погашення позичальником заборгованості за кредитним договором шляхом підписання нового графіку платежів, якого позичальник зобов`язується неухильно дотримуватись. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, у [PERSON] станом на 29.07.2021 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 161346 грн. 69 коп., в тому числі: 159346 грн. 69 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 2000 грн. 00 коп. - понесені банком судові витрати (на вчинення виконавчого напису). Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 161346 грн. 69 коп. та понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.ст. 130,131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, 12.12.2018 року між АТ «Кредобанк» та відповідачем було укладено кредитний договір №21334/2018. Відповідно до укладеного договору від 12.12.2018 року, відповідачу було надано кредит у розмірі 227319 грн. 49 коп. на строк до 11.12.2022 року (а.с.16-18). Також, [PERSON] 12.12.2018 року підписано паспорт споживчого кредиту (а.с.20-22). В забезпечення зобов`язання, між банком та [PERSON] укладено договір застави від 12.12.2018 року, згідно з яким в заставу передано рухоме майно автомобіль марки «KIA STONIC» 2018 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.24-25). Також, 21.04.2020 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] був укладений додатковий договір до кредитного договору №21334/2018 від 12.12.2018 року, з метою зменшення кредитного навантаження на платоспроможність позичальника в умовах карантину, відповідно до п.1 додаткового договору, сторони погодили змінити порядок погашення позичальником заборгованості за кредитним договором шляхом підписання нового графіку платежів, якого позичальник зобов`язується неухильно дотримуватись. 02.08.2021 року позивачем було надіслано відповідачу досудову вимогу, щодо дострокового стягнення заборгованості (а.с.38-40). Статтею 207 Цивільного Кодексу України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до положень статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент ухвалення судового рішення по справі, зобов`язання за Кредитним договором відповідачем належним чином не виконані. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, у [PERSON] станом на 29.07.2021 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 161346 грн. 69 коп., в тому числі: 159346 грн. 69 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 2000 грн. 00 коп. - понесені банком судові витрати (на вчинення виконавчого напису) (а.с.7). Обов`язок щодо доведення певних обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, передбачений частиною третьою ст.12 та частиною першою ст.81 Цивільного процесуального кодексу України При цьому, у відповідності до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Надаючи оцінку запереченням відповідача, суд зазначає наступне. Згідно з приписами ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З укладеного між сторонами кредитного договору вбачається, що [PERSON] 12.12.2018 року отримала кредит на строк до 11.12.2022 року (п.2.1 договору). Відповідно до пункту 4.1. кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі і строки (терміни), передбачені цим кредитним договором. Повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами протягом усього строку кредитування, відповідно до графіку погашення заборгованості (п.4.1.1 договору). Відповідно до графіку платежів (додаток №1 до кредитного договору) сторони визначили окремі самостійні зобов`язання позичальника, деталізувавши її обов`язок повернути весь борг частинами та сплату процентів за користування кредитними коштами. Тобто, сторони погодили порядок і строки виконання зобов`язання (а.с.23). Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач обов`язки за умовами договору виконав, надавши кредитні кошти відповідачеві. Остання зобов`язалась за договором повертати кредит з процентами періодичними платежами впродовж 11.12.2022 року включно. Однак, умови зобов`язання належним чином відповідачем виконані не були. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності зі ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати тіла кредиту, процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього кодексу. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату платежів (суми кредиту та відсотків) за кредитом, який наданий до 11.12.2022 року. Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Як було встановлено судом, банком 02.08.2021 року на адресу відповідача було надіслано вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості, на яке остання не відреагувала (а.с.38). Таким чином, суд вважає термін повернення кредиту таким, що настав. Вимоги про стягнення понесених банком судових витрат в сумі 2000 грн. 00 коп. у зв`язку з вчиненням виконавчого напису задоволенню не підлягають, оскільки вказані судові витрати не є судовими витратами у даному провадженні, а були понесені в іншій судовій справі. За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial