Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 червня 1974 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чигиринського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 44. Від даного шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу позивач вказав, що спільне життя з відповідачем не склалося, останні роки спільне життя між ними, як подружжям, не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя, різні погляди на місце проживання, різні інтереси подружжя пенсіонерів. Почуття поваги та почуття любові один до одного втрачено, подальше зберігання сім`ї неможливе, оскільки він починаючи з 2017 року проживає окремо від відповідача в м. Києві, а відповідач проживає в м. Чигирині. Шлюбні відносини між ними припинені, за таких обставин, позивач вважає, що збереження сім`ї, примирення та подальше спільне проживання між ними неможливе і просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Ухвалою від 20.01.2021 провадження у справі відкрито і справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, на адресу суду направив заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутність. Позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнала частково та суду пояснила, що вони дійсно проживають окремо з 2017 року, натомість періодично спілкуються. Крім того, позивач проживає разом з трьома їхніми спільними дітьми, її умовами проживання не цікавиться, жодної допомоги не надає. Вважає, що між сторонами наявний майновий спір, оскільки за період під час перебування у шлюбі ними було набуто майно. Відповідач [PERSON] впевнена, що дійсна причина розірвання шлюбу полягає в тому, що позивач зараз спілкується з іншою жінкою, яка має на меті лише отримати його майно. Проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, заслухавши відповідачку, дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Під час розгляду справи судом встановлено, що 29 червня 1974 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чигиринського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 44. Враховуючи, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо один від одного та не відновлюють сімейних відносин, сторони не мають спільної згоди щодо примирення, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, суд приходить до переконання, що шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, за таких обставин позов підлягає до задоволення. Згідно до ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Тому заперечення відповідача проти позову з підстав наявності між сторонами майнового спору не може бути підставою для відмови у задоволенні даного позову. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved