Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування позову посилався на те, що 27.05.2005 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CGH0GK00240176, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 9000 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором з [PERSON] було укладено договір іпотеки № CGVO2V/1 від 27.05.2005 року, згідно умов якого, відповідач надав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 29,9 кв.м., житловою площею 15,5 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] 31.05.2010 р. в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження нерухомого майна відповідача [PERSON] Вважає, накладення арешту неправомірним, оскільки виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями. Договір іпотеки було укладено 27.05.2005 р., а арешт накладено 31.05.2010 р., тобто значно пізніше ніж було укладено договір. З огляду на наведене просить позов задовольнити та звільнити заставне майно з-під арешту, а також, заборонити органам ДВС вчиняти будь-які дії пов'язані із обмеженням ПАТ КБ «ПриватБанк» прав іпотеко держателя щодо вищезазначеної квартири та стягнути судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, пояснив, що у зв'язку із накладеною забороною відчуження майна відповідача, ПАТ КБ «ПриватБанк» позбавлений можливості реалізувати надане [PERSON] в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру по [ADDRESS] Вважає, заявлені вимоги обґрунтованими та просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вважає такий безпідставним та просить відмовити в його задоволенні. Представник третьої особи Варениця Т.В. в судовому засіданні пояснила, що 28.05.2010 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. За заявою ВДВС Червоноградського МУЮ 31.05.2010 р. було зареєстровано обтяження нерухомого майна [PERSON] Підставою обтяження є судовий наказ № 2-н-559 виданий 23.04.2010 р. Галицьким районним судом м. Львова. Вважає, що державний виконавець діяв в межах своїх повноважень та у відповідності до норм чинного законодавства. Заслухавши пояснення, оцінивши зібрані матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з - під арешту. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду і позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно.. Згідно цих вимог закону судом встановлено, що 27.05.2005 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CGH0GK00240176, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 9000 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором сторони уклали договір іпотеки № р.CGVO2V/1 від 27.05.2005, згідно умов якого, відповідач надав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 29,9 кв.м., житловою площею 15,5 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] Згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 31.05.2010 р. накладено арешт на все нерухоме майно згідно заяви ВДВС Сокальського РУЮ. Відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку» право позивача на предмет іпотеки виникло 27.05.2005 року, що підтверджується договором про іпотеку та витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. У відповідності до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. З урахуванням викладеного, вищий пріоритет на предмет іпотеки має позивач. Беручи до уваги вищенаведене, суд приходиь до висновку, що квартира по [ADDRESS] підлягає звільненню з-під арешту. Відповідно до ч.2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Крім того, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову в частині заборони органам державної виконавчої служби вчиняти будь які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ КБ «Приватбанк» права розпорядження відносно спірної квартири, оскільки відповідно до п.1 ч.1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а не тих, що можуть бути порушені у майбутньому. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають судові витрати по справі в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial