Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 15.04.2018 року між ТзОВ «Фінансова компанія\~є гроші» та [PERSON] укладено кредитний договір №3040105253-001026 на суму 1000 гривень, та відсотками за користування кредитом у розмірі визначеному договором, строком на 31 день. На виконання кредитного договору позивачем було видано кредит на вищевказану суму. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 25.10.2018 року становить: заборгованість по тілу кредиту в сумі 1000 гривень, заборгованість по відсотках за користування кредитом в сумі 3623,70 гривень та пеня в розмірі 4890,00 гривень, а всього 9513,70 гривень, яку просить стягнути з відповідача в судовому порядку. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 20.12.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу встановлено пятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву без поважних причин, хоча ухвалу про прийняття позову до розгляду та відкриття провадження отримав 24.12.2018 року та повторно 08.01.2019 року, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.04.2018 року між ТзОВ «Фінансова компанія\~є гроші» та [PERSON] укладено кредитний договір №3040105253-001026 на суму 1000 гривень, та відсотками за користування кредитом у розмірі визначеному договором, строком на 31 день. Відповідно до умов п. 10.1.3. договору позичальник зобов'язується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування нею. Згідно п.5.2 кредитного договору, строк на який надається позика становить 31 день, а згідно п.5.4 датою повернення позики - не пізніше 23:00 15.05.2018 року включно. Відповідно до умов договору, зокрема п.п.3.2, 3.2.1, 3.3 сума процентів за користування позикою становить 363,70 грн. за 31 днів. Проценти за користування позикою становлять 2% за кожен день користування нею, що становить 730 процентів річних. Фіксована процентна ставка за цим договором становить 2% (20,00 грн. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі позики, і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, протягом строку користування позикою. Загальна сума позики здорожчання позики за весь період її складає 1363,70 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідно до кредитного договору, заборгованість відповідача перед позивачем станом 25.10.2018 року становить: заборгованість по тілу кредиту в сумі 1000 гривень, заборгованість по відсотках за користування кредитом в сумі 3623,70 гривень та пеня в розмірі 4890,00 гривень, а всього 9513,70 гривень.\~\~ Ст. 11 ч. 2 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обовязків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобовязання сторін. Ст. 526 ЦК України регламентує, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Встановлено, що Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» належно виконано умови договору, видано відповідачу грошові кошти, обумовлені в договорі. Стаття 1048 ЦК України регламентує, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності з ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до вимог ч.2 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення кредиту.\~\~ Таким чином, суд приходить до висновку про порушення відповідачем умов кредитного договору, що призвело до невиконання взятих на себе зобовязань.\~\~\~\~\~\~ Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги підставними і ухвалює про стягнення з відповідача суми заборгованості по кредитному договору в розмірі 9513,70 гривень.\~\~\~\~\~\~ При цьому, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі в розмірі 1 762 гривень. Що стосується вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, то суд виходить із диспозиції ч.1\~ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як встановлено судом, між Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» та ФОП [PERSON] укладено Договір про надання юридичних послуг №01/08-2 від 01.08.2018 року, предметом якого є надання клієнту правничої допомоги. Суд вважає, що визначена сума гонорару є обґрунтованою, такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, в звязку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в повному обсязі, а саме понесені витрати позивача на правову допомогу складають 1500 грн.

Outcome: approved