Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про розірвання договору оренди. В обґрунтування позову зазначив, що являється власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що розташована на території Мар`ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, площею 5,996 га, кадастровий номер 3522883000:02:000:0221. Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 30.09.2020, у справі № 391/418/20, що набрало законної сили 02.11.2020 відмовлено у задоволені позову до [PERSON] , третя особа [PERSON] про розірвання договору оренди землі. Підставою відмови у задоволенні позову є відсутність систематичної несплати орендної плати. Водночас, при подачі позову повторно, позивач зазначає, що між ним та [PERSON] 27.11.2014 року був укладений договір оренди земельної ділянки б/н. закінчення дії Договору 03 грудня 2059 року. Відповідно до розділу 4 п.4.1. вказаного Договору орендна плата вноситься в грошовій формі та в розмірі - грошовій 3850,00 грн. в готівковій, або безготівковій формі, що становить 3% від грошової вартості земельної ділянки. В порушення умов договору відповідач сплатив позивачу за 2017 - 3000 грн. та за 2018 - 3000 грн. в рахунок орендної плати,, а також не здійснив виплати орендної плати за 2019 та за 2020 тим самим порушивши істотні умови договору. Таким чином відповідач систематично допускав порушення умов договору щодо орендної плати, а саме - мали місце сплата орендної плати не у повному обсязі у 2017 та 2018 роках та несплата орендної плати за 2019 та за 2020 роки, що є підставою для розірвання договору оренди землі. Враховуючи викладене просить задовольнити позовні вимоги та стягнути судові витрати. Ухвалою суду від 08.02.2021 відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] просив відмовити в задоволенні позову у відзиві та усних поясненнях, повідомив, що в період з 2014 по 2018 роки виплатив [PERSON] кошти орендну плату наперед за декілька років, що підтверджується розписками. Вважає, що на час звернення до суду немає зобов`язань щодо заборгованості з виплати орендної плати перед позивачем, а тому просить відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-КР № 013657 від 24.01.2002 [PERSON] належить земельна ділянка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,00га кадастровий номер 3522883000:02:000:022, що розташована на території Мар`ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області. (а.с.9). 27.11.2014 між [PERSON] та [PERSON] укладений договір оренди земельної ділянки б/н. закінчення дії Договору 03 грудня 2059 року, цієї ж дати складено Акт про передачу та прийом земельної ділянки.(а.с15) Відповідно до розділу 4 п.4.1. вказаного Договору орендна плата вноситься в грошовій формі та в розмірі - грошовій 3850,00 грн. в готівковій, або безготівковій формі, що становить 3% від грошової вартості земельної ділянки. Згідно витягу із технічної документації від 18.12.2019 вбачається, що площа належної земельної ділянки [PERSON] 5,99га, нормативно грошова оцінка становить 196289,01га. (а.с.14) З наданих доказів відповідачем, а саме копій розписок даних [PERSON] [PERSON] вбачається, що позивач отримував кошти в рахунок орендної плати починаючи з 2014 по 2018 роки (а.с.72-74). Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди законодавству. Відповідно до ч. 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Частиною 1 статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати. Вказаному праву орендодавця кореспондує обов`язок орендаря сплачувати орендодавцю орендну плату за володіння і користування його земельною ділянкою. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним Кодексом України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28.02.2018 у справі № 587/173/15-ц за результатом розгляду справи про розірвання договорів оренди з підстав систематичної несплати орендної плати:«Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність». Взявши до уваги останню грошову оцінку земельної ділянки - 196 289,01 грн. та розмір орендної плати - 3%, орендна плата за рік користування землею становить - 5 888,67 грн, а відповідно за два роки 2019-2020 роки - 11 777,34 грн. Відповідач належну до виплати орендну плату [PERSON] не сплатив за 2019 та 2020 роки, а отже порушив істотні умови договору. Суд вважає неналежними доказами розписки [PERSON] про отримання орендної плати від [PERSON] , оскільки вони складені з порушенням норм законодавства України. Крім того, на твердження суду про те, що орендареві земпаю (юр.особі або ФОП) слід пам`ятати, що саме він згідно з п.п.170.1.1 ПКУ є податковим агентом з ПДФО (та ВЗ) платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної частки (паю). Однак, відповідач зазначив, що є фізичною особою та не надав доказів про оплату орендної плати на користь позивача через податкову за жодні з роки, починаючи з 2014 роки. Наведене вказує на грубе порушення Відповідачем, як орендарем за спірним договором оренди, своїх договірних зобов`язань щодо виплати орендної плати. Нормою п. 9.2 договору оренди встановлено право орендодавця на своєчасне внесення орендної плати. Праву орендодавця кореспондує обов`язок орендаря своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. Сторони в п.10.3. спірного договору оренди погодили, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частин 1 та 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Враховуючи факт несплати орендної плати на користь Позивача, що відповідно до ч.1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», ст. 141 Земельного кодексу України, ст. 651 Цивільного кодексу України та умов спірного договору є достатньою правовою підставою для розірвання спірного договору оренди землі укладеного з Відповідачем. В разі задоволення позову судові витрати підлягають стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved