Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Прості Займи» суму заборгованості за договором надання фінансових послуг №180331-211358 від 02.04.2018 в загальному розмірі 73117 грн. 81 коп., з яких: сума кредиту 3000 грн., проценти за користування - 64800 грн., пеня - 1500 грн., індекс інфляції за весь період прострочення - 677 грн. 27 коп. та три проценти річних від простроченої суми - 3140 грн. 54 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02.04.2018 між ТОВ «Прості займи» та відповідачем укладено договір про надання фінансових послуг №180331-211358 на суму 3000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 60 грн. за кожен день такого користування строком на 16 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача. Кредитний договір було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі товариства в електронній формі, яка відповідно до норм чинного законодавства прирівнюється до письмової форми. ТОВ «Прості Займи» є фінансовою установою та здійснює діяльність щодо надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту. Товариство виконало свої зобов`язання з приводу надання грошових коштів: кошти за Кредитним договором перераховані на банківську картку позичальника платіжною системою ТОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» (WayForPay), яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи «Flashpay», що підтверджується довідкою, наданою ТОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» на підтвердження виконання переказу 02.04.2018 3:34:29 відповідачу грошових коштів у розмірі 3000 грн. Таким чином, згідно з кредитним договором, відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кредит у розмірі 3000 грн. та сплатити проценти у розмірі 1020 грн. у строк 17 днів до 18.04.2018. Окрім зазначеного, відповідач також взяв на себе зобов`язання, у разі виникнення заборгованості, сплатити неустойку у вигляді пені згідно з Кредитним договором. 18.04.2018 термін платежу за договором настав, однак відповідач не виконав свої зобов`язання, а саме: не повернув отримані кошти та не сплатив проценти. Станом на 01.04.2021 заборгованість відповідача за Кредитним договором склала 73117 грн. 81 коп., з яких: сума кредиту 3000 грн., проценти за користування - 64800 грн., пеня - 1500 грн., індекс інфляції за весь період прострочення - 677 грн. 27 коп. та три проценти річних від простроченої суми - 3140 грн. 54 коп., які позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою від 20.05.2021 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі; розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження; призначити судове засідання для розгляду справи по суті 05.07.2021, яке у зв`язку з неявкою відповідача було відкладено на 10.08.2021, а в подальшому на 16.09.2021. В судове засідання представник позивача не з`явився, разом з тим директор ТОВ «Прості займи» скерував клопотання про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, жодних документів суду не скерував. Враховуючи те, що представник позивача не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав, тому у відповідності до вимог ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 02.04.2018 між ТОВ «Прості займи» та відповідачем укладено договір про надання фінансових послуг №180331-211358 на суму 3000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 60 грн. за кожен день такого користування строком на 17 календарних днів, до 18.04.2018. Відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кредит у розмірі 3000 грн. та сплатити проценти у розмірі 1020 грн. у строк 17 днів до 18.04.2018, а у разі виникнення заборгованості, сплатити неустойку у вигляді пені згідно з Кредитним договором, однак своїх зобов`язань за договором не виконав, що призвело до утворення заборгованості, якастаном на 01.04.2021 становить 73117 грн. 81 коп., з яких: сума кредиту 3000 грн., проценти за користування - 64800 грн., пеня - 1500 грн., індекс інфляції за весь період прострочення - 677 грн. 27 коп. та три проценти річних від простроченої суми - 3140 грн. 54 коп. При цьому, як вбачається із розрахунку заборгованості (а.с.49-77) позивачем нараховані відсотки у розмірі 60 грн. в день за період з 02.04.2018 по 01.04.2021, що не відповідає умовам договору, згідно з яким кредитні кошти надані відповідачу на строк 17 днів до 18.04.2018. Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Саме такі висновки щодо застосування відповідних норм права викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (пункти 53-54, 90-91), які відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України повинні враховуватися судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню тіло кредиту в сумі 3000 грн., 60 грн. процентів за період з 02.04.2018 по 18.04.2018 (1020 грн. - 960 грн. сплачених відповідачем), а також 1500 грн. нарахованої пені. Крім цього, у відповідності до приписів ч.2 ст.625 ЦК України позивачем правомірно пред`явлено вимогу про стягнення з відповідача індексу інфляції за весь період прострочення та три проценти річних від простроченої суми. Разом з тим, враховуючи те, що позивачем проведено відповідний розрахунок із суми заборгованості більшої, ніж фактична заборгованості відповідача встановлена судом - 3060 грн., а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають до задоволення частково в сумі 271 грн. 12 коп. - три відсотки річних за період з 19.04.2018 до 01.04.2021 (3060грн.*3%*1079 днів прострочення/365 днів) та 598 грн. 74 коп. інфляційних втрат за період з 19.04.2018 до 01.04.2021. З урахуванням наведеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованості за договором надання фінансових послуг №180331-211358 від 02.04.2018 в загальному розмірі 5429 грн. 86 коп., з яких: сума кредиту 3000 грн., проценти за користування - 60 грн., пеня - 1500 грн., індекс інфляції за весь період прострочення - 598 грн. 74 коп. та три проценти річних від простроченої суми - 271 грн. 12 коп. Задовольняючи частково позов, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені (а.с.8) судові витрати, що становлять 2270 грн. судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 168 грн. 57 коп. (2270грн.*5429,86грн./73117,81грн.).

Outcome: partial