Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, проведених на утримання та поліпшення майна, посилаючись на те, що з 30 червня 2009 року позивачка є власником домоволодіння, яке розташоване на [ADDRESS]. Вказане майно було придбано у [PERSON] за договором купівлі-продажу, укладеним 26.06.2009 року та посвідченим приватним нотаріусом [PERSON], але домоволодіння перебувало в запущеному стані, багато років не проводився ремонт, тому позивачка розпочала разом зі своєю сім'єю проводити ремонтні роботи. 01 жовтня 2009 року Ленінським районним судом м. Полтави було відкрито провадження по справі за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку, який розташований по [ADDRESS] від 21.04.2009 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS] від 26.06.2009 року укладеного між [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 02.06.2011 року в задоволенні позовних вимог по вказаній вище справі відмовлено, рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 21.09.2011 року скасовано рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 02.06.2011 року в частині відмови в задоволенні позивних вимог про визнання права власності за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку, який розташований по [ADDRESS] від 21.04.2009 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS] від 26.06.2009 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] і ухвалено витребувати з володіння [PERSON] 2/3 частини домоволодіння та визнати за [PERSON] право власності на 1/3 будинку з прилеглими до нього будівлями та спорудами в [ADDRESS]. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ касаційну скаргу [PERSON] відхилено та рішення Апеляційного суду Полтавської області від 21.09.2011 року залишено без змін. За час володіння майном позивачкою було проведено поліпшення будинку з прилеглими до нього будівлями та спорудами і витрачено кошти в розмірі 121 669 грн.. Також, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, проведених на утримання та поліпшення майна. Дану справу 09 квітня 2013 року було об'єднано в одне провадження зі справою за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування витрат, проведених на утримання та поліпшення майна. Після проведення експертизи позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, оскільки загальна сума витрат, розрахованих експертом перевищує суму витрат, що були розраховані позивачкою на 25 722 грн. В зв'язку з тим, що рішенням Апеляційного суду визнано за кожним власником частку в розмірі 1/3 частини будинку, тому позивачка просить збільшити позовні вимоги та стягнути з відповідачів по 49130 грн. та судовий збір. Протокольною ухвалою суду, в зв'язку із смертю відповідача [PERSON] до участі у справі було залучено в якості відповідача [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позовні вимоги не визнає, оскільки матеріали для проведення ремонтно-будівельних робіт позивачем придбавалися з 02 липня 2009 року по 02.11.2010 року, але це не пряме підтвердження, що саме в цей період проводились ремонтно-будівельні роботи. Під час ремонтно-будівельних робіт відповідачі не були минулими, реальними чи фактичними співвласниками домоволодіння по [ADDRESS] і не надавали у будь-якої формі дозволу на проведення робіт. Позивач здійснював ремонтно-будівельні роботи на власний розсуд і за власної ініціативи, як одноособовий власник. Крім того, позивачем було самочинно побудовано сарай без будь-яких дозвільних на те документів. Також, відповідачка [PERSON] наполягала на тому, що ремонтно-будівельні роботи проведені позивачкою не відповідають поняттю необхідних витрат, а також у більшості розрахункових документів наданих позивачем відсутній такий обов'язків реквізит, як порядковий номер касового чека, три документа про придбання товару у магазині «Сантехарматура» не містять дати купівлі - продажу товару, що не відповідає вимогам наказу № 614 від 01.12.2000 року ДПА України. Крім того, відповідачка [PERSON] просила суд врахувати, що вона своєю часткою в домоволодінні по [ADDRESS] не користується, а позивачка ремонтно-будівельні роботи проводила на власний розсуд. Відповідачка [PERSON], представник відповідачки [PERSON] - [PERSON], представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] надали аналогічні пояснення до пояснень [PERSON] Допитаний експерт [PERSON] суду пояснила, що судова будівельно-технічна експертиза № 152 від 15.03.2013 року проведена нею з виходом на місце за адресою: [ADDRESS], в ході проведення експертизи були присутні [PERSON], [PERSON], [PERSON] та сусіди, будь-яких зауважень під час проведення експертизи з боку присутніх не було. На земельній ділянці за даною адресою дійсно знаходився побудований новий сарай «Б». В ході проведення експертизи їй не було надано технічної документації на даний сарай та будь-які дозвільні документи на його побудову. Під час проведення експертизи було встановлено факт проведення наступних ремонтно-будівельних робіт, а саме: улаштування огорожі, заміна електропроводки, улаштування відмостки, ремонт покрівлі, фарбування вікон та дверей, влаштування водогону та каналізації, установлення опалення, будівництво сараю. Період будівництва сараю встановити не можливо. Свідок [PERSON] суду пояснив, що в квітні 2009 року він продав будинок по [ADDRESS] [PERSON]. Даний будинок був огороджений дерев'яним штакетником, який був поламаний, років 8 будинок був покинутий, тому він знаходився в аварійному стані. Стіни були з'їдені грибком, стеля текла, веранда відійшла від будинку. Ним особисто було проведено ремонт стіни. Подача води була припинена через несправність каналізаційної системи, будинок опалювався за допомогою старого котла, сантехніка була в несправному стані. Старий дерев'яний сарай був майже розвалений, а тому працівники БТІ запропонували його зруйнувати, оскільки до нього була добудована прибудова, яка не була узаконена. Свідок [PERSON] допитаний в судовому засіданні пояснив, що з червня 2009 року по серпень 2009 року за адресою: [ADDRESS] він працював підсобним робітником та виконував різні роботи, які не потребувати застосування значної фізичної сили, оскільки він є інвалідом. Особисто він проводив земельні роботи, розбір старої каналізаційної системи, та ін. В середину будинку він не заходив тому про його стан всередині нічого пояснити не може, а також не може вказати які роботи були проведені в ньому. Розрахунок з ним проводився за кожен день готівкою іноді за декілька днів. Суд, вислухавши сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Так, в судовому засіданні встановлено, що з 30 червня 2009 року позивачка була власником домоволодіння, яке розташоване на [ADDRESS]. Вказане майно було придбано у [PERSON] за договором купівлі-продажу, укладеним 26.06.2009 року та посвідченим приватним нотаріусом [PERSON], але домоволодіння перебувало в запущеному стані, багато років не проводився ремонт, тому позивачка розпочала разом зі своєю сім'єю проводити ремонтні роботи. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 21.09.2011 року по справі за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку, який розташований по [ADDRESS] від 21.04.2009 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS] від 26.06.2009 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/3 будинку за кожним з прилеглими до нього будівлями та спорудами в [ADDRESS]. Позивачем за свій рахунок проводилися ремонтні роботи в будинку [ADDRESS] та прилеглими до нього будівлями та спорудами. Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 152 від 15 березня 2013 року встановлено, що вартість ремонтно-будівельних робіт, проведених в домоволодінні по [ADDRESS] становить 87105 грн., вартість матеріалів, використаних при ремонтно-будівельних роботах в даному домоволодінні становить 60286 грн., а всього 147391 грн.. Визначити час виконання ремонтно-будівельних робіт в домоволодінні по [ADDRESS], в період з липня 2009 року по грудень 2009 року встановити не можливо. Крім того, висновком додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 05.03.2014 року встановлена вартість будівництва нового сараю на території домоволодіння по [ADDRESS] становить 8 607 грн.. Відповідно до ч. 4 ст. 390 ЦК України, добросовісний набувач (володілець) має право залишити собі здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість. Частиною 2 статті 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення вартості проведених необхідних витрат по утриманню та поліпшенню домоволодіння по вул. Сакоо, 152 в м. Полтаві підлягають задоволенню за виключенням відшкодування витрат на будівництво нового сараю, оскільки будівництво новоствореного майна не може бути прийняте судом, як витрати на поліпшення майна. На підставі викладеного,

Outcome: partial