Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 10 липня 1996 року Липовецьким відділом реєстрації актів громадського стану Вінницької області, актовий запис № 30. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що від шлюбу вони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Причиною, що спонукала звернутись до суду із позовом про розірвання шлюбу, позивач вказує, що останнім часом їхні шлюбні відносини не склались, на грунті чого постійно виникали дрібні сварки, що також негативно впливає на виховання їхньої дитини, відповідач не забезпечує матеріально сім'ю, в зв'язку з чим їхнє спільне проживання є неможливим. Неодноразові спроби налагодити відносини в сім'ї позитивних наслідків не дали, а тому подальше збереження сім'ї є недоцільним. Просить суд шлюб припинити шляхом його розірвання, стягнути з відповідача на її користь судові витрати, а також залишити їй для подальшого іменування прізвище відповідача набуте у зв'язку із реєстрацією шлюбу. В судове засідання позивачка не з'явилась, однак надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та дату розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, наявні відомості про отримання ним судової повістки. Ураховуючи те, що позивачка скористалась своїми правами врегульованими ч.2 ст.158 ЦПК України, а відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин і його неявка визнана судом не поважною, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, що передбачені ст.169 ЦПК України, а тому проводить розгляд справи на підставі доказів, що містяться у справі. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 10 липня 1996 року Липовецьким відділом реєстрації актів громадського стану Вінницької області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 30 та видано свідоцтво про укладення шлюбу, серії [NUMBER] (а.с.4), після реєстрації якого позивачка змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Від цього шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Сторони жодних заходів щодо примирення та збереження сім'ї не вжили, а відтак наміру зберегти сім'ю не мають, обоє впевнені, що їх сім'я розпалась остаточно та її збереження є недоцільним. Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами має бути розірваний, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Крім того, в силу ст. 113 СК України, задоволенню також підлягає вимога позивача про залишення їй прізвища набутого у зв'язку із реєстрацією шлюбу. На підставі ст.ст.110,112,113 СК України,

Outcome: approved