Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат за період навчання в розмірі 17\~542 (сімнадцять тисяч пятсот сорок дві) гривні 93\~копійки, посилаючись на те, що в 2013\~році відповідач був зарахований до Університету і поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання, відповідно до наказу №\~117\~о/с від 15 серпня 2013 року. На виконання\~вимог ст.\~18\~Закону України\~«Про міліцію» (який діяв на момент спірних правовідносин), Указу Президента України №\~77/96 від 23 січня 1996 року «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України, затвердженого наказом МВС України №\~150 від 14 травня 2007 року, між відповідачем [PERSON], позивачем та Головним управлінням МВС України в Одеській області 09 вересня 2013 року було укладено Договір про підготовку фахівця в Університеті. У звязку\~з небажанням\~в подальшому\~продовжувати навчання\~в університеті,\~проходити службу\~в органах\~внутрішніх справ,\~12\~лютого 2015\~року відповідачем\~було подано\~рапорт про\~звільнення з\~ОВС та\~відрахування з\~університету.\~Відповідно до\~наказу від\~27\~лютого 2015\~року №\~16\~о/с\~курсанта [PERSON]\~було відраховано\~з 2-го\~курсу університету\~за власним\~бажанням,\~та звільнено\~з органів\~внутрішніх справ.Відповідно до\~положень ст.\~18\~Закону України\~«Про міліцію»,\~курсанти вищих\~навчальних закладів\~Міністерства внутрішніх\~справ України\~у разі\~дострокового розірвання\~договору через\~небажання продовжувати\~навчання або\~через недисциплінованість\~чи в\~разі відмови\~від подальшого\~проходження служби\~на посадах\~начальницького складу\~органів внутрішніх\~справ після\~закінчення вищого\~навчального закладу,\~відшкодовують Міністерству\~внутрішніх справ\~України витрати,\~повязані з\~їх утриманням\~у вищому\~навчальному закладі,\~в порядку\~установленому Кабінетом\~Міністрів України.\~У разі\~відмови від\~добровільного відшкодування\~витрат таке\~відшкодування здійснюється\~в судовому\~порядку.Загальна сума витрат, які затрачені на навчання в Одеському державному університеті внутрішніх справ курсанта [PERSON] складає 17\~542,93\~гривень, які відповідач у добровільному порядку не повернув, а тому позивач вимушений звернутись до суду з даною заявою. Представник позивача до судового засідання не зявився, надав заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, справу просить розглядати за його відсутністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у\~судове засідання\~не зявився,\~повідомлявся належним\~чином,\~про причини\~неявки до\~суду не\~повідомив, в звязку з чим, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, що відповідач [PERSON] відповідно до вимог закону України від 20 грудня 1990 року «Про міліцію» (який діяв на момент спірних правовідносин), проходив службу в органах внутрішніх справ з 15 серпня 2013 року до 27 лютого 2015 року. 09 вересня 2013 року між Головним управлінням МВС України в Одеській області, Одеським державним університетом внутрішніх справ та [PERSON] був укладений Договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ. За умовами вказаних договорів позивач брав на себе зобов'язання підготувати за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр та спеціаліст за спеціальністю правознавство. 15 серпня 2013 року відповідач був зарахований курсантом 1-го курсу факультету підготовки фахівців кримінальної міліції з підготовки фахівців освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» за напрямком «Правоохоронна діяльність» Одеського державного університету внутрішніх справ, поставлений на всі види продовольчого та речового утримання, з виплатою грошового забезпечення. Згідно з п. 2.1. даного договору Університет зобов'язаний забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно з навчальними планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів харчування, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України, працевлаштування випускника після закінчення повного курсу навчання та одержання відповідної кваліфікації. Особа, яка навчається, в свою чергу, згідно з п.2.3. даного Договору зобов'язана виконувати в повному обсязі навчальну програму відповідної фахової спрямованості та освітньо-кваліфікаційного рівня, сумлінно ставитися до навчання, оволодіти теоретичними знаннями і практичними навичками, сучасними методами роботи з обраної спеціальності, не допускати порушень службової та навчальної дисципліни, складати іспити,заліки, проходити практику та стажування, передбачені навчальними планами і програмами, виконувати навчально-методичні вимоги науково-педагогічного складу, виконувати правила внутрішнього розпорядку університету, дотримуватися вимог законодавства України та нормативно-правових актів з питань проходження служби в ОВС. 12 лютого 2015 року відповідачем було подано рапорт про звільнення з ОВС та відрахування з університету у звязку з небажання в подальшому продовжувати навчання в університеті, проходити службу в органах внутрішніх справ. Пунктом 2.3.6 Договору про підготовку фахівця передбачено, що в разі відрахування з навчального закладу за підставами, передбаченими пунктом 3 Договору, відповідач зобовязаний відшкодувати фактичні витрати, повязані з його утриманням у навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком. Крім того, відповідно до п. 3.1 зазначеного Договору, підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у звязку із небажанням особи продовжувати навчання або порушення нею дисципліни. Відповідно до наказу №\~16\~о/с від 27 лютого 2015 року курсанта [PERSON] було відраховано з 2-го курсу університету за власним бажанням, та звільнено з органів внутрішніх справ. З розрахунку фактичних витрат, повязаних з утриманням рядового міліції [PERSON] №\~604 від 22 листопада 2017 року, вбачається, що на забезпечення [PERSON] з 15 серпня 2013 року по 27 лютого 2015 року було витрачено 17\~542 (сімнадцять тисяч пятсот сорок дві) гривні 93\~копійки, з яких: 4\~099,91\~гривень - грошове забезпечення, 1\~948,00\~гривень - речове забезпечення, 6\~002,35\~гривень - харчування, 5\~492,67\~гривень - комунальні послуги, які відповідач у добровільному порядку не повернув. Відповідно до\~ст.1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України», навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справі України, тобто, Університет є структурним підрозділом Міністерства внутрішніх справ. У статуті Університету, затвердженому наказом МВС України від 15.05.2012 року № 429 також зазначено, що Університет діє у складі Міністерства внутрішніх справ України та підпорядковується йому. Університет, як розпорядник бюджетних коштів згідно з нормами бюджетного законодавства, для виконання своїх обовязків по договору, здійснював фактичні витрати бюджетних коштів з утримання відповідача. Згідно зі ст. ст.\~509\~ч. 1,\~525,\~526 ЦК України,\~зобов'язання\~є правовідношення,\~в якому\~одна сторона\~(боржник)\~зобов'язана\~вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 статті 530 ЦК України зазначає, якщо у зобов'язанні у встановлений строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). На день розгляду справи судом з боку відповідача не надано суду доказів про виконання обов'язку щодо сплати витрат позивача за період навчання. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги Одеського державного університету внутрішніх справ підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, вимоги позивача про стягнення витрат по сплаті судового збору в розмірі 1600 (одна тисяч шістсот) гривень, також підлягають задоволенню.

Outcome: approved