overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з майна. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що 29 серпня 2007 року щодо нього винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно виконавчого листа № 2-721 від 26.07.1990 року. На даний час відпали усі обставини, з яких було накладено арешт на все майно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника відділу ДВС Новоукраїнського РУЮ. Представник третьої особи Реєстраційної служби Новоукраїнського РУЮ в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі їх представника. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позову так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Згідно відомостей з Єдиного Реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на все невизначене майно позивача [PERSON] існує арешт, який накладено 05.09.2007 року за №5607287 реєстратором:Кіровоградська міська державна нотаріальна контора №1, підстава обтяження: постанова АА №945648 від 29.08.2007 року Новоукраїнський відділ ДВС. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №2664688 від 29.12.2006 року, винесеною державним виконавцем Фортинським Д.О. виконавче провадження відкрито з виконання виконавчого листа №2-271, виданого 26.07.1990 року Олександрійським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. Відповідно до постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №2664688 від 25.06.2007 року, винесеною державним виконавцем Фортинським Д.О., виконавчий документ повернуто стягувачеві на підставі заяви стягувачки про припинення стягнення аліментів. Припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. У листі - відповіді від 14.07.2016 року №4647 повідомлено, що що відповідно до п. 9.9. «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» строки зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становить три роки. Відповідно до ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, який вважає що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Додатково повідомлено, що згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень державним виконавцем,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з майна, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно даних автоматизованої інформаційно-пошукової системи УДАІ в м. Києві та НАІС ДДАІ МВС України, станом на 05.08.2013 року на автомобілі: ИЖ 21251, державний номер [NUMBER]; Мітсубісі Ланцер, державний номер [NUMBER]; ГАЗ 3302, державний номер [NUMBER]; ВАЗ 21134, державний номер [NUMBER], які зареєстровані на його ім'я, накладено арешт Постановами відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві, а саме: Постановою про відкриття виконавчого провадження № 262/10 від 07.05.2008 року та накладення арешту на майно боржника; Постановою про відкриття виконавчого провадження № 13655925 від 10.07.2009 року та накладення арешту на майно боржника; Постановою про відкриття виконавчого провадження № 13044043 від 28.05.2009 року та накладення арешту на майно боржника. Зазначає, що ним було сплачено адміністративні штрафи по виконавчих провадженнях №№ 13655925, 13044043, а виконавче провадження № 26210 відкрите 07.05. 2008 року державним виконавцем ВДВС Подільського районного управління юстиції в м. Києві на підставі виконавчого документу Подільського району суду м. Києва № 3-12871 від 09.08.2007 року, взагалі є безпідставним, оскільки згідно Листа Подільського районного суду м. Києва від 11.07.2013 року, справи № 3-12871 відносно [PERSON] відповідно до Алфавітного покажчику справ в суді не зареєстровано. Звертає увагу суду на те, що 17.02.2011 року, він звернувся до відповідача із заявою про підтвердження надходження вищезазначених коштів на розрахунковий рахунок ВДВС Подільського районного управління юстиції в м. Києві, однак станом на 01.10.2013 року відповідь на його адресу не надійшла. 18.07. 2013 року він звернувся до відповідача із завою про зняття арешту з його майна у зв'язку з фактичною оплатою боргу, виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій по всіх виконавчих провадженнях, однак станом на 01.10.2013 року відповідь на його адресу знову ж не надійшла і арешт з майна не знято. Зазначає, що із зазначеного вбачається, що він в повному обсязі сплатив штрафи, накладені постановами ВДАІ Подільського району м. Києва № 13655925 від 10.07.2009, № 13044043 від 28.05.2009 року, а також виконавчий збір та витрати, пов'язані з провадженням виконавчих дій за зазначеними виконавчими провадженнями, що свідчить, що у нього відсутні будь-які борги по сплаті штрафів. На підставі вищевикладеного, а також

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з майна, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач являється власником земельної ділянки, що розташована по вулиці Новій, без номеру в с. Фастівець, Фастівського району Київської області, в даний час він має намір відчужити вказану земельну ділянку, однак при зверненні до нотаріуса з приводу оформлення договору купівлі-продажу дізнався, що квартира знаходиться під забороною відчуження на підставі постанови АА №310406 від 03.11.2006 року ДВС у м. Фастів та районі. На звернення позивача до ВДВС з відповідною заявою, йому було повідомлено про відсутність виконавчого провадження де стороною є [PERSON] Позивач в судове засідання не з»явився, направив суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив справу розглянути без його участі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0697 га, яка по вулиці Новій, без номеру в с. Фастівець, Фастівського району Київської області, кадастровий номер 3224986901:01:001:0188, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 02.12.2014 року. При зверненні позивача до державного реєстратора [PERSON] з приводу оформлення договору купівлі-продажу земельної ділянки, повідомлено, що в процесі перевірки інформації з єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна на все майно [PERSON] накладено арешт на підставі постанови АА №310406 від 03.11.2006 року ДВС у м. Фастів та районі. 18.12.2014 року в.о.начальника відділу ДВС Фастівського МРУЮ [PERSON] надана відповідь за № 03.3-22/16738-8 на заяву [PERSON], якою вказано, що станом на 18.12.2014 року згідно даних ЄДРВП виконавче провадження де стороною є [PERSON] на виконанні у відділі державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції не перебуває ( а.с. 9). Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про зняття з нього арешту. Відповідно положень ст. 317. Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно положень ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно положень ч.2 ст. 319 Цивільного кодексу України Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За таких обставин, суд вважає, що позовна заява про зняття арешту та заборону відчуження з нерухомого майнапідлягає задоволенню, оскільки виконавче провадження на виконанні у відділі ДВС не перебуває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з майна.. У своєму позові позивач вказав, що 04 листопада 2008 року Заводським районним судом м. Запоріжжя був виданий виконавчий лист за № 2-1942. На підставі цього Заводським ВДВС м. Запоріжжя було відкрито виконавче провадження. Постановою старшого державного виконавця Заводського ВДВС від 03.09.2015 року було накладено арешт на все майно, яке належить позивачу. На теперішній час позивач не має заборгованості, своєчасно сплачує аліменти. Звернувшись із заявою до старшого державного виконавця щоб зняти арешт з його нерухомого майна, йому було відмовлено та видана письмова відповідь, в якій було зазначено, що підставою для зняття виконавцем арешту з майна боржника є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в іншій спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника та рекомендовано звернутись до суду. У своєму позові позивач просить зобов'язати Заводський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області скасувати арешт на все майно, що належить йому, [PERSON], [INFO], іпн. код - [NUMBER], що зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просить позов задовольнити і розглянути справу без його участі. Представник відповідача - Заводського ВДВС у судове засідання не з'явився, але наддав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі на розсуд суду. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що внаслідок виникнення у позивача [PERSON] заборгованості по аліментам, державним виконавцем Заводського ВДВС на підставі постанови від 03.09.2015 року у примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1942, виданого 04.11.2008 року Заводським районним судом м. Запоріжжя було накладено арешт на усе майно, яке належить [PERSON] Судом встановлено, що згідно постанови про розрахунок заборгованості від 06.08.2018 року ВП № 22027986 розмір заборгованості у [PERSON] складає 129,03 грн. станом на 31.07.2018 року. Із квитанції від 06.08.2018року встановлено, що [PERSON] сплатив суму заборгованості - 129,03 грн. Частиною 4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» визначені підстави для зняття виконавцем арешту з майна боржника. Згідно із ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав,державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Таким чином, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] знайшов своє обґрунтування та докази і тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зняття з реєстраційного обліку, з тих підстав, що він володіє правом приватної власності на квартиру за адресою [ADDRESS]. За цією адресою декілька років тому прописався [PERSON] з метою працевлаштування, але з моменту прописки він не працював і не працює, систематично вживає спиртні напої, квартира знаходиться в жахливому стані, потребує ремонту, встановлення вузлів обліку на водопостачання, газопостачання. Доступу до свого помешкання він не має. Більше року оплату за комунальні послуги не сплачує, загальна сума заборгованості на 05.08.2015 року складає 7747,59 грн. Просив зняти з реєстрації відповідача за адресою [ADDRESS], сплатити [PERSON] заборгованість перед постачальними організаціями КП Ірпіньводоканал, КПП «Теплокомунсервіс» у сумі 7747,59 грн. Позивач [PERSON] у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа Ірпінський міський відділ УДМС України в Київській області, в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу у відсутності його представника. Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] є власником квартири за адресою [ADDRESS]. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 28.05.2015 року, за адресою [ADDRESS] крім власника зареєстрований його племінник [PERSON], житло знаходиться в незадовільному стані. Згідно довідки №4430 від 06.08.2015 року КП Бучанське УЖКГ [PERSON] дійсно прописаний з 26.05.2015 року та мешкає за адресою [ADDRESS], крім нього також прописаний його племінник [PERSON] з 10.06.2008 року. Згідно довідки №41 від 05.08.2015 року ПКПП «ТКС» [PERSON], який проживає за адресою [ADDRESS] станом на 01.08.2015 року має заборгованість за послуги з опалення та горячого водопостачання в сумі 5722,76 грн. Згідно довідки КП «Ірпіньводоканал» від 05.08.2015 року [PERSON], який проживає за адресою [ADDRESS] станом на 01.08.2015 року має заборгованість 2024,83 грн. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 ст.16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Оскільки позивачем не вірно обрано спосіб захисту цивільних прав та інтересів, тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зобов'язання видати довідку про заробітну плату для обчислення пенсії за період з січня 1985 року по серпень 1990 р.(включно) із зарахуванням всіх сум заробітку всіх видів доходу з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в обґрунтування якого зазначив, що на даний час він має право на пенсію, однак для цього необхідно надати довідку про помісячний розмір заробітної плати, що відповідач відмовляється зробити, а тому просить зобов'язати відповідача видати вищезазначену довідку. Позивач в судове засідання не зявився надіслав до суду заяву в якій просив провести розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявилась. Від представника відповідача надійшли заперечення письмові заперечення, відповідно яких просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази, на засадах змагальності в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що [PERSON] працював на Підприємстві обєднання громадян «Херсонського учбового-виробничого підприємства Українського товариства сліпих» на посаді головного інженера з 1980 року по серпень 1990 р., що підтверджується копією трудової книжки. Відповідно до Наказу №88-к від 14.08.21990 року позивача було звільнено з займаної посади по переведенню на Херсонське головне територіальне управління постачання і збуту з 14.08.21990 року. У відповідності до ст. 49 КЗпПУ власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Однак відповідач не видає позивачу повну довідку про розмір заробітної плати за період з січня 1985 року по серпень 1990 р.(включно), що не є поважною причиною відмови у видачі вищевказаної довідки позивачу. Разом з тим, у відповідача збереглись відомості щодо розміру річної заробітної плати позивача, що підтверджується відповідною довідкою, а тому суд приходить до висновку, що відповідач має можливість вирахувати заробітну плату позивача за період з січня 1985 року по серпень 1990 р.(включно) із зарахуванням у суму заробітку всіх видів доходу, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування. Враховуючи викладене, на підставі ст.49 КЗпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зобов'язання вчинити дії, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.02.2011 року державним виконавцем відділу виконавчої служби Подільського РУЮ було відкрито виконавче провадження № 24624301 з примусового виконання постанови виданої ВДАІ про стягнення з нього штрафу у розмірі 255 грн за виконавчим документом № 573187 від 28.11.2010 року. Також даною постановою за виконавчим провадження № 24624301 державним виконавцем було накладено арешт на все його майно та оголошено заборону на його відчуження, зокрема і на належний йому автомобіль [NUMBER]. Зазначає, що 27.10.2011 року державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, але арешт накладений своєю постановою не зняв в установленому законом порядку, і на його письмове звернення відмовив в цьому, мотивуючи тим, що виконавче провадження по справі завершено та виконавчий документ повернуто стягувачу, а чинним законодавством не передбачено механізм та порядок зняття арешту по виконавчим провадженням, які є завершеними. На підставі вищевикладеного, а також

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зобов'язання зарахувати на картковий рахунок № 4149497808970141 безпідставно списані кошти в сумі 600 гривень та про зобов'язання розблокувати електронний платіжний засіб платіжну картку № 4149497808970141, держатилем якої є [PERSON]. У судовому засіданні 16.05.2018 представник позивача відмовився від підтримання позовної вимоги про зобов'язання зарахувати на картковий рахунок № 4149497808970141 безпідставно списані кошти в сумі 600 гривень. Враховуючи складність справи, суд вважає, що по справі слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а складання повного рішення відкласти на строк 10 днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зобов'язання передати дизельне паливо мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником 320 бланків - дозволів (талонів), номіналом 20 л, на дизельне паливо. Вказані талони видані відповідачем, містять найменування підприємства, а також індивідуальні штрих-коди та придбавалися на АЗС Лукойл в м. Кіровограді. Зазначає, що з початку листопада 2014 року відповідач безпідставно на його думку відмовив йому в отриманні дизельного палива в обмін на талони в загальній кількості 6400,00 л. на загальну суму 115 136,00 гри. (17,99 грн. за 1 л дизпалива на момент подачі позову) і ніяких законних підстав для відмови відповідач не надав до цього часу. Звертає увагу суду на те, що в розумінні статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або не створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто норми чинного законодавства не містять заборони щодо продажу талонів (бланків-дозволів на відпуск нафтопродуктів), а навпаки останні можуть бути предметом договору купівлі-продажу, в свою чергу у відповідача як емітента талонів виникає безумовний обов'язок відпустити товар пред'явнику даних талонів. Вважає, що відповідач зобов'язаний здійснити відпуск йому, як власнику талонів, дизельного палива в загальній кількості 6400,00 л, оскільки їх наявність у нього свідчить про його право отримати у відповідача вказану кількість дизельного палива, а відповідач, в свою чергу, зобов'язаний за фактом пред'явлення талону встановленого зразку відпустити певну кількість пального згідно даного талону незалежно від наявності договірних відносин між емітентом талонів та пред'явником талонів. На підставі вищевикладеного, а також

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зобов'язання ТОВ «Агродар-Україна ПЛЮС»припинити порушення трудових прав [PERSON] ([PERSON] О.), встановлених ст.24, 43 Конституції України, ст.5-1, 22, 25КЗпП України; 1.2. Згідно ч.4, ст.24 КЗпП та ст.641 ЦК України - укласти з [PERSON] ([PERSON] О.), письмовий трудовий договір, зазначивши місячний розмір оплати праці у 3723 грн., визначений у ст.8 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» №2246-19 від 07.12.2017р.; відповідно до постанови ВСУ N9 від 06.11.92р. - укласти письмовий трудовий договір з [PERSON] з дати звернення до відповідача з приводу прийняття на роботу 03.08.2017р.; 1.4.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 06 лютого 2013 року померла [PERSON], яка проживала в [INFO]. За життя [PERSON] склала заповіт на користь позивача. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, яке належало останній. Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, та у заведенні спадкової справи йому було відмовлено через пропуск встановленого законодавством строку для прийняття спадщини. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини через те, що, по-перше, не компетентний у законодавстві, а, по-друге, через стан здоровя, що підтверджує довідкою. У судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача звернулася до суду з заявою про те, що позов підтримує та просить суд розглядати справу без її участі. Відповідач звернувся до суду із листом про те, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розглядати справу без участі його представника. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд задовольняє позов. Відповідач позов визнав. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04 листопада 2015 року, позивачу було відмовлено у заведенні спадкової справи у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. Відповідно до довідки Дорожньої клінічної лікарні № 2 станції Київ ДТГО ПЗЗ від 09.11.2015 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в період з 01 по 10 серпня 2013 року. З огляду на доводи позивача, суд вважає, що строк прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, як обґрунтований доказами і такий, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 1272 ЦК України, відповідно до якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду, стягненню з відповідача не підлягає, оскільки позивач згоден нести судові витрати самостійно. На підставі наведеного,

Outcome: approved