Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що відповідно до укладеного договору б/н від 16.07.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 4000грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.3.2, п.3.3 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ Приватбанк свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2015 року має заборгованість 22333,54грн., яка складається з: 3482,32грн.- заборгованість за кредитом, 14849,62грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 2700,00 грн.-заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом,\~ а також 250,00 грн.- штраф (фіксована частина), 1051,60грн.- штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ Приватбанк. Просять стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованість у розмірі 22333,54грн. за кредитним договором б/н від 16.07.2008 року, яка складається з: 3482,32 грн.- заборгованість за кредитом, 14849,62грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 2700,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією, 250,00 грн.- штраф (фіксована частина), 1051,30грн.- штраф (процентна складова), а також просять стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1378грн. Представник позивача в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду заяву, в якій просять розглянути справу без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримують, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. \~Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). \~ \~\~ \~\~ \~ \~\~ \~\~ \~ \~\~ \~\~ \~ \~\~ \~\~ \~ \~\~ Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Суд встановив, що ПАТ КБ Приватбанк є правонаступником\~всіх прав та обовязків ЗАТ КБ Приватбанк (а.с.19). Суд встановив, що між ЗАТ КБ Приватбанк та відповідачем був укладений кредитний договір б/н від 16.07.2008 року, відповідно до умов якого, банк надав відповідачу кредит на суму 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, із базовою процентною ставкою 3 % на місяць (а.с.7). Відповідач ознайомлений і погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, а також\~ тарифами банку. Погодився з тим, що заява разом з памяткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.7). Відповідно до п. 3.2 умов та правил надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну картку. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п. 5.3 умов та правил надання банківських послуг банк має право здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема в виписці по картрахунку згідно п. 4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта. (а.с.11). Суд встановив, що відповідач отримав суму кредитного ліміту у розмірі 4000,00 грн., а зобовязання щодо своєчасного погашення кредиту, відсотків по ньому належним чином не виконував, у звязку з чим виникла заборгованість станом на 31.12.2015 року по кредиту 3482,32грн, по процентам за користування кредитом 14849,62грн, які підлягають стягненню з відповідача. Розмір зазначеної заборгованості наведений позивачем в таблиці і відповідає умовам кредитного договору (а.с.4-6). Що стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією в розмірі 2700грн., то суд вважає, що в цій частині позову необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В позовній заяві позивач зазначає, що відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Однак в заяві відповідача про оформлення кредиту (а.с.7) розмір комісії за користування кредитом не встановлений. В умовах і правилах надання банківських послуг, які додані до позову, розмір комісії також не встановлений (а.с.8-13). Також ні заявою про оформлення кредиту, ні Умовами і правилами надання банківський послуг, які додані до позову, не передбачено відповідальності у виді пені. Крім того, позивач просить стягнути 2700грн, як пеню і комісію, при цьому взагалі не визначає розмір суми, який складає пеня, та, який складає комісія. Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Комісія це плата за послуги банку. Пеня та комісія не є тотожними поняттями, це різні види нарахувань, які мають бути обґрунтовані і доведені позивачем. Ухвалою суду від 24 лютого 2016року позивачу було розяснено про необхідність надати в судове засідання розрахунок та обґрунтування пені, комісії. Також розяснено про необхідність надати тарифи, відповідно до яких укладався кредитний договір з [PERSON] (а.с.27-28). Ухвала отримана позивачем про що свідчить довідка про доставку електронного листа (а.с.30), але позивачем суду не надано ні конкретного розрахунку пені, комісії, ні тарифів. Суд вважає, що позивачем не доведено підстав для стягнення пені та комісії в зазначеному розмірі- 2700грн., і тому вважає, що в задоволенні цієї частини позову необхідно відмовити. Також не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення штрафу в сумі 1301,60грн виходячи з такого. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р до зазначених населених пунктів належить м.Дружківка . В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р. Згідно із пунктом 11 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м. Дружківка . З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] , яка проживає у м. Дружківка, штраф нарахований станом на 31.12.2015року, і таким чином є підстави для застосування вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».\~ Тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378грн. (а.с.1).

Outcome: partial