Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 113733 грн. 46 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1137 грн. 33 коп. При цьому позивач вказує на те, що 03.02.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №R53400192342В, згідно якого банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі в сумі 54400 грн. під 22% відсотки річних, а Позичальник зобов»язався повернути кредит в строк до 03.02.2017 року. Згідно з п.3.9 Кредитного договору, кредит надається шляхом безготівково перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів, [NUMBER] у Відділенні «Київська регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ Банк». Днем видачі кредиту вважається день безготівкового перерахування коштів. У відповідності до кредитного договору позивач виконав свої зобов»язання у повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредитні кошти, що підтверджується меморіальним ордером №23322 від 03.02.2012 року. Проте, всупереч вимогам кредитного договору, Позичальник не виконує належним чином свої зобов»язання за кредитним договором. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги та стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом в сумі 113733 грн. 46 коп. В судовому засіданні представник позивача Пінтелін А.В. позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення на його адресу судової повістки. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, а відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст.74 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення відповідно до положень ст.224-227 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам у їх сукупності, суд встановив наступне. 03.02.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №R53400192342В, згідно якого банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі в сумі 54400 грн. під 22% відсотки річних, а Позичальник зобов»язався повернути кредит в строк до 03.02.2017 року. Відповідно до п.1.1 Кредитного договору, Банк зобов»язаний надати Позичальнику грошові кошти в порядку та на умовах, зазначених в цьому договорі, а Позичальник зобов»язується прийняти Кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути Банку Кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені цим договором. Згідно з п.3.9 Кредитного договору, кредит надається шляхом безготівково перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів, [NUMBER] у Відділенні «Київська регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ Банк». Днем видачі кредиту вважається день безготівкового перерахування коштів. У відповідності до кредитного договору позивач виконав свої зобов»язання у повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредитні кошти, що підтверджується меморіальним ордером №23322 від 03.02.2012 р. Пунктом 5.3.1 кредитного договору встановлено, що Позичальник зобов»язаний сплатити комісійну винагороду, повернути Банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов»язання в порядку та в строки, встановлені цим договором. Відповідно до п.4.1 кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує Банку проценти у розмірі, зазначеному в п.3.3 цього договору або у розмірі, який змінений відповідно до п.3.3 та 5.2.7 цього договору. Пунктом 3.3 договору зазначено, що проценти за користування кредитом нараховуються банком за ставкою у розмірі 22% річних. Сторони за взаємною згодою, досягнутою при укладанні цього договору встановили, що розмір визначеної у цьому пункті процентної ставки може змінюватися шляхом укладання договору про внесення змін до цього договору, у випадку і у порядку, встановленому п.5.2.7 цього договору. Згідно із п.7.1 кредитного договору, у разі прострочення Позичальником зобов»язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору Позичальник зобов»язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов»язань за кожен день порушення виконання зобов»язань, включаючи день погашення. Якщо Позичальник самостійно не сплатив на кристь Банку пеню, яка передбачена цим пунктом, Банк має право проводити договірне списання пені з рахунку [NUMBER] у відділенні «Київська регіональна дирекція ПАТ «ВТБ Банк», а також з інших рахунків, які відкриті (будуть відкриті) Позичальником у Банку. При цьому пеня, яка передбачена цим пунктом, сплачується виключно в національній валюті України. Як стверджує представник позивача, на час звернення ПАТ «ВТБ Банк» до суду відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує. На адресу відповідача неодноразово були відправлені листи-вимоги, однак відповідачем зазначені вимоги були проігноровані. Станом на 15.01.2014 року заборгованість за договором відповідача перед позивачем складає 113733 грн. 46 коп., в тому числі: - борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у зв»язку з порушенням зобов»язань щодо повернення кредиту - 52855 грн. 06 коп., - борг за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у зв»язку з порушенням зобов»язань щодо повернення процентів - 19149 грн. 39 коп., - сума пені, нарахована у зв»язку з несвоєчасною сплатою кредиту та процентів в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу - 41729 грн. 01 коп. Вказані доводи представника позивача підтверджуються матеріалами справи, в тому числі розрахунком заборгованості [PERSON] за кредитним договором. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ст.525, 526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Представник позивача також вказує, що звернення до суду із зазначеним позовом призвело до сплати судових витрат, які він просить стягнути з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1137 грн. 33 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved