Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку в обгрунтування позовних вимог зазначив наступне. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 09.04.2014 року позивачу на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . У даній квартирі зареєстровані: позивач, відповідач та їх донька. 19 вересня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. [PERSON] зареєстрована у вищевказаній квартирі, однак з 2018 року в ній не проживає, не сплачує комунальні послуги, особистих речей в квартирі немає, квартирою не цікавиться. Перешкод в користуванні квартирою ніхто відповідачу не чинив. В зв`язку з реєстрацією в квартирі відповідача позивач позбавлений можливості вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю. З цих підстав, просить визнати [PERSON] , такою що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] та зняти її з реєстраційного обліку. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, звернулися до суду з заявою, в якій просили позовні вимоги задовольнити, розглянути справу за їх відсутності та не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач та його представник не заперечують проти заочного розгляду справи, а від відповідача, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 09.04.2014 року позивачу на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва у квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , (відповідач по справі) [PERSON] , та [PERSON] (а.с.45). Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 19 вересня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.5). Відповідач у квартирі зареєстрована, однак з 2018 року не проживає в ній, участі у витратах на утримання квартири не приймає, квартирою не цікавиться. У зв`язку з реєстрацією в квартирі відповідача позивач позбавлений можливості вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст.150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатись цією власністю на власний розсуд. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст.7 ЖК УРСР, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а тому рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є безумовною підставою для зняття її з реєстраційного обліку органами державної міграційної служби, до дискреційних повноважень яких віднесено вирішення даного питання. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи те, що відповідач в спірній квартирі не проживає понад один рік суд вважає, що [PERSON] втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою за адресою: [ADDRESS] , що свідчить про обгрунтованість позовних вимог в цій частині і необхідність їх задоволення судом. Суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку в спірній квартирі. На підставі викладеного

Outcome: partial