Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення права на частку в квартирі, яка належить на праві спільної часткової власності. Вказував, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 липня 1997 року він та його брат [PERSON] набули право власності по 1/3 частині квартири [ADDRESS], частина якої належала померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 11 березня 1994 року. Відповідно до вказаного свідоцтва про право власності на житло від 11 березня 1994 року інша 1/3 частина квартири належала [PERSON], після смерті якої, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом дану частину квартири успадкувала [PERSON] та в подальшому, після смерті останньої успадкувала її донька - відповідачка [PERSON]. Згідно договору купівлі-продажу від 26 квітня 2017 року він набув право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON] Оскільки на даний час він є власником 2/3 частин квартири, а 1/3 частка [PERSON] є незначною та враховуючи, що остання ніколи не користувалась квартирою, не проживала в ній, не приймала участі в її утриманні, і в зв'язку з тим. що квартира є неподільною, просить 1) припинити право власності [PERSON] на 1/3 частину квартири [ADDRESS], загальною площею 72,80 кв.м, в тому числі житловою площею 51,70 кв.м.; 2) визнати за [PERSON] право власності на вказану частину квартири; 3) присудити на користь відповідачки [PERSON] грошову компенсацію за належну їй 1/3 частку квартири [ADDRESS]. В судове засіданні представник позивача не з'явилася від неї до суду надійшла заява в якій просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтрумує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Причини неявки суд не повідомила. Будь-яких клопотань не заявила, відзив на позов не подавала. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за її відсутності, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до статей 355, 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 2/3 частин квартири [ADDRESS], інша частина у розмірі 1/3 частки належить [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, копією договору купівлі-продажу. З технічного паспорту встановлено, що квартира [ADDRESS] розташована на 1 поверсі та складається з 3 кімнат житловою площею 51,70 кв.м, у тому числі 1-а кімната - 14,00 кв.м, 2-а кімната 9,80 кв.м, 3-а кімната - 27,90 кв.м, кухні, площею 9,10 кв.м, вбиральні, площею 0,90 кв.м, ванної, площею 2,60 кв.м,, коридору , площею 7,50 кв.м. Враховуючи технічну характеристику, суд вважає, що в квартирі [ADDRESS] не має можливості кожній із сторін виділити відокремлену частину квартири із самостійним виходом. З висновку судової оціночно-будівельної експертизи №18012 від 16.04.2018р. встановлено, що ринкова вартість квартира [ADDRESS] складає 499845 гривень. Відповідно вартість 1/3 частини квартири становить 499845*1/3 = 166615 гривень і дана частка є не значною. З акту КЖРЕП-6 від 13.11.2017р. №506 встановлено, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає. З викладених в позовній заяві обставин та з наявних у справі доказів вбачається, що вищевказану квартиру займає сім'я позивача, за власний кошт самостійно утримує квартиру. Відповідач та позивач не є членами однієї сім'ї, спільно не проживають та не ведуть спільного господарства. У кожного із них є своя сім'я, тому, спільне володіння та користування квартирою [ADDRESS] є неможливе. Крім цього, беручи до уваги ті обставини, що відповідач ніколи не проживала у вказаній квартирі, не брала участі в її утриманні, наміру проживати в ній не виявляє, тому суд вважає, що припинення права [PERSON] на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди її інтересам. Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Згідно ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. У відповідності до ст.187 ЦК України складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові не підлягають відокремленню. З квитанції ПАТ КБ «ПриватБанк» 0.0.1079983699.1 від 10.07.2018р. встановлено, що представником позивача [PERSON] внесено на р/р 31217205026001 ГУК у м. Києві/м. Київ/22030200 код отримувача 37993783, МФО отримувача 899998 депозит у розмірі 166615 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: approved