Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди посилаючись на те, що 04 листопада 2015 року сталось ДТП за участю сторін. Виною визнано відповідача за ст. 124 КУпАП. Цивільна відповідальність автомобіля позивача була застрахована у ПрАТ «СК «Перша» та виплачено останній 25356 грн. 13 коп., однак вартість величини втрати товарної вартості у сумі 25356 грн. 13 коп. відшкодована не була. Тому просить суд стягнути з відповідача вартість величини втрати товарної вартості автомобіля у розмірі 25356 грн. 13 коп. та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надійшла заява в якій просив позов задовольнити, розглядати справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому по справі необхідно провести заочний розгляд справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, через неявку відповідача в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 04 листопада 2015 року приблизно о 16 годині 05 хвилин, керуючи автомобілем «Хюндай» н/з [NUMBER], в м. Києві по вул. П. Запорожця, 26, виїжджаючи зі стоянки не переконалася, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, не пропустила автомобіль Мазда д.н. [NUMBER], водій [PERSON], внаслідок чого здійснила з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів та заподіло матеріальні збитки. Винною в даній ДТП визнано [PERSON] (а.с.4). В результаті даної ДТП автомобіль Mazda CX-5, реєстраційний номер [NUMBER] отримав пошкодження, які згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку від 01 грудня 2015 року складають 54049 грн. 82 коп. (вартість відновлювального ремонту КТЗ - 28693 грн. 69 коп., втрата товарної вартості - 25356 грн. 13 коп. (а.с.5-14). Частиною 4 ст. 61 ЦПК України передбачено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, у повному обсязі. Цивільно-правова відповідальність, пов'язана з експлуатацією автомобіля Mazda CX-5, реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК «Перша», відповідно до договору добровільного комплексного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності експлуатанту наземного транспорту, водія та пасажирів від нещасного випадку № 06-07.001301 від 26.11.2014 року (а.с.40-55). Як зазначає позивач, страховиком було перераховано 25356 грн. 13 коп. на рахунок ТОВ «Віді-Скай» за ремонт пошкодженого автомобіля. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі. Якщо є суперечності між нормами процесуального чи матеріального права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, то рішення є законним, якщо судом застосовано відповідно до частини четвертої статті 8 ЦПК норм, що мають вищу юридичну силу. У разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше. При встановленні суперечностей між нормами права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, суду також необхідно враховувати роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя». Обгрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильного витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). У відповідності до п.8.5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 величина втрати товарної вартості дорожньо-транспортного засобу характеризує фізичний знос, який виникає в разі пошкодження дорожнього транспортного засобу і відповідного ремонту внаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду, а також внаслідок зниження міцності чи довговічності окремих складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту частин, які перебували у вжитку чи ремонті. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Виходячи з наведених законодавчих норм, можна зробити висновок, що повне відшкодування шкоди можливе лише у випадку відшкодування потерпілій стороні всіх витрат, які вона понесла у зв'язку з конкретною дорожньо-транспортною пригодою (відшкодування вартості відновлювального ремонту транспортного засобу та втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля). Пунктом 32.7. ст. 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не надав жодного доказу того, що ним в добровільному порядку була відшкодована шкода позивачу, яка завдана в результаті ДТП, тому суд позбавлений врахувати інші докази ніж ті, які є в матеріалах справи. Таким чином, на відшкодування завданої матеріальної шкоди, з відповідача підлягає стягненню 25356 грн. 13 коп. втрати товарної вартості автомобіля Mazda CX-5, реєстраційний номер [NUMBER]. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved