Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, де просить: - розірвати договір реструктуризації заборгованості за житлово-комунальні послуги від 01.02.2011 року; - стягнути заборгованість за договором реструктуризації від 01.02.2011 року в сумі 7595,36 грн., індекс інфляції в сумі 3,74 грн., три відсотка річних в сумі 178,66 грн.; - стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач мешкає в квартирі, яка належить до приватного житлового фонду та опалюється КП «Теплокомуненерго». Відкрито особистий рахунок на ім'я відповідача [NUMBER] та постачається теплова енергія до його квартири [ADDRESS]. Згідно п.1 договору позивач надав відповідачу розстрочку у погашенні заборгованості з теплопостачання, реструктуризував її строком на 36 місяців, до 01.01.2014 року, з розподілом на місяць по 107 грн. та своєчасно сплачувати поточні платежі за показниками лічильника в опалювальний період. Згідно ч.2 п.6 договору - у разі несвоєчасного внесення оплати за договором та поточних платежів за спожиту теплову енергію відповідно до п.4 договору, більше ніж на 1 місяць, КП «Теплокомуненерго» має право звернутись до суду про розірвання договору реструктуризації заборгованості за житлово-комунальні послуги та про примусове стягнення даної заборгованості. Відповідач істотно порушив умови вищезазначеного договору, оскільки своєчасно не сплачував реструктуризовану суму боргу та поточні платежі за надані послуги з теплопостачання. Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України позивач нарахував відповідачу 3% річних в сумі 178,66 грн. та індекс інфляції в сумі 3,74 грн. Посилається на ст., ст.509, 525, 526, 530, 651 ЦК України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та просить його вимоги задовольнити. Представник позивача подала заяву про розгляд справи у їх відсутність, де вказала, що позовні вимоги підтримує, а в разі повторної неявки відповідача просить постановити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, постановивши заочне рішення відповідно до вимог ст., ст. 224 - 226 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи зазначає, що розглядає цивільні справи відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини 1 статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. З урахуванням даної норми, суд зазначає, що законодавством передбачено розірвання в судовому порядку виключно чинного договору, строк дії якого не закінчився та умови якого породжують виникнення прав та обов'язків для сторін, які внаслідок розірвання договору мають бути припинені. З матеріалів справи встановлено, що 01 лютого 2011 року між КП «Теплокомуненерго» та [PERSON] був укладений договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, згідно п. 1 якого позивач надав відповідачу розстрочку у погашенні заборгованості з теплопостачання, що утворилася станом на 01 січня 2011 року на суму 3833,58 грн., реструктуризував її строком на 36 місяців, а саме: з 01.01.2011 року до 01.01.2014 року, з розподілом на місяць по 107 грн. (а.с. 6). Таким чином, на підставі викладеного вбачається, що строк дії договору реструктуризації закінчився 01.01.2014 року, а тому в задоволенні вимоги про розірвання договору необхідно відмовити. Згідно договору про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, укладеного 01.02.2011 року між КП «Теплокомуненерго» та [PERSON], позивач має право достроково розірвати договір (абз.2 п.6) - у разі несвоєчасного внесення оплати за договором та поточних платежів за спожиту теплову енергію відповідно до п.4 договору, більше ніж на 1 місяць - КП «Теплокомуненерго» має право звернутись до суду про розірвання договору про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги та про примусове стягнення даної заборгованості. В абз. 1 п.4 договору передбачено, що громадянин зобов'язується: забезпечити своєчасне погашення боргу за житлово-комунальні послуги згідно з умовами визначеними договором та сплату поточних платежів. Згідно абз.1 п. 6 договору у разі несвоєчасного внесення плати за цим договором нараховується пеня в розмірі 0,01 відсотка, яка нараховується за кожен день прострочення, але не більше ніж 100 відсотків загальної суми боргу, за умови відсутності перед громадянином заборгованості з виплати заробітної плати, пенсії, стипендії та інших будь - яких видів соціальної допомоги. З доданого до матеріалів справи розрахунку вбачається, що за період з січня 2011 року по вересень 2013 року [PERSON]В реструктуризовану заборгованість та поточні платежі відповідно до умов договору не сплачує. Відповідно до п., п.3, 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.162 ЖК України, споживач зобов'язаний сплачувати вартість житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до пункту 18 Правил надання централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 24 липня 2005 року, термін сплати вартості житлових послуг встановлений щомісяця, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Оскільки відповідач порушив встановлені за договором зобов'язання, загальна сума заборгованості за договором реструктуризації та поточних платежів за послуги теплопостачання, яка виникла станом на 01.10.2013 року становить 7595,36 грн., то з відповідача належить її стягнути. Щодо вимог позивача, що відповідно до п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України позивач нарахував відповідачці 3% річних в сумі 178,66 грн. та індекс інфляції в сумі 3,74 грн., які він просить стягнути на їх користь, то в цій частині необхідно відмовити, оскільки в абз.1 п. 6 договору, передбачено, що у разі несвоєчасного внесення плати за цим договором нараховується пеня в розмірі 0,01 відсотка, яка нараховується за кожен день прострочення, але не більше ніж 100 відсотків загальної суми боргу, за умови відсутності перед громадянином заборгованості з виплати заробітної плати, пенсії, стипендії та інших будь - яких видів соціальної допомоги, інших нарахувань не передбачено; а крім того п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України, передбачає вимоги, за якими може бути видано судовий наказ, в даному випадку подана позовна заява. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені частково, то з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 223,96 грн.

Outcome: partial