Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивує тим, що їй та її малолітній дитині належить на праві власності квартира [ADDRESS] . Позивач зазначив, що відповідач є її колишнім чоловіком та з 03.04.2019 року не проживає у вищевказаній квартирі, але зареєстрований там і до теперішнього часу. Позивач вказав, що факт реєстрації відповідача у вказаному будинку суттєво впливає на її бюджет в частині оплати за комунальні послуги. В судове засідання позивач не з`явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з огляду на таке. Згідно договору купівлі- продажу квартири від 29.01.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Дмитренко М.Р. за реєстровим № 131 та договору дарування від 18.10.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського нотаріального округу Градовою В.Г. за реєстровим номерм 1740 [PERSON] та її малолітній доньці [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] .. Відповідно до довідки про склад сім`ї № 13597 від 20.08.2019 року відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що з квітня 2019 року відповідач не проживає за адресою: [ADDRESS] ., особисті речі та будь -яке інше майно відповідача в даній квартирі - відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю (постанова Верховного Суду України від 16.01.2012 р. №6-57цс11). Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач з 03 квітня 2019 року, тобто більше року в квартирі без поважних причин не проживає. Відповідач - [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. За таких обставин, суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою, розташвооаною адресою: [ADDRESS] . Суд, оцінивши усі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законими та обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved