Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та моральної шкоди через невиконання договірних обовязків. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 4 травня 2007 року укладений з відповідачем договір позики, за яким останній отримав від нього в борг 35 000 грн. з умовою сплати 12 % річних від суми позики з наростаючим. В підтвердження укладеного договору відповідач надав письмову розписку без зазначення конкретної дати повернення боргу. Посилаючись на те, що після предявлення неодноразових вимоги про повернення боргу (остання вимога була в березні 2010 року) відповідач від виконання умов договору позики ухиляється і не повернув його, просив стягнути з нього на свою користь борг з відсотками в загальній сумі 49091 грн. 43 коп. Також, позивач вказував, що через невиконання договірних зобовязань йому були спричинені моральні страждання, які він оцінює в 1500 грн., які також просив стягнути з відповідача на свою користь. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не зявився, про його час та місце був повідомлений належним чином, причини неявки не. відомі. Суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності відповідача, оскільки матеріалів справи достатньо для її вирішення по суті, а позивач проти такого розгляду справи не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, у межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають з підстав, передбачених законодавством, зокрема, з дії та вчинків осіб. Так, в судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем фактично виникли правовідносини позики, на підтвердження яких 4 травня 2007 року відповідачем була надана розписка. З даного документу вбачається, що він одержав в борг 3500 грн. з умовою його повернення та сплати 12 відсотків річних. Термін користування сумою позики та терміну її повернення в розписці не зазначено. З положень ч. 1 ст. 1046, ст. 1047 ЦК України вбачається, що за договором позики (який укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян) одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Положення ст. 1051 ЦК України вказують на те, що позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник повинен повернути позикодавцеві грошові кошти у такій же сумі у якій вони були отримані, у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлено строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобовязання, кредитор повинен на вимогу божника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку. Відповідачем до цього часу зобовязання за договором позики не виконані, тому борг, з врахуванням нарахованих за весь період користуванням коштів процентів в загальному розмірі 49091 грн. 43 коп. (по лютий 2010 року), підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Що ж до посилання позивача про відшкодування завданої йому моральної шкоди в сумі 1500 грн., то суд дійшов висновку, що ці вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 611 ЦК України відшкодування моральної шкоди може наставати, якщо це передбачено договором або законом. Але договором позики, укладеним між сторонами, або ж законом не було передбачено відшкодування моральних збитків у разі невиконання чи неналежного виконання встановлених зобовязань. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати: 250 грн. витрат на правову допомогу, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, та 491 грн. судового збору.

Outcome: partial