Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 12.02.2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 300грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначає, що відповідач протягом дії кредитного договору систематично порушував його умови, в наслідок чого станом на 30.11.2016 року утворилась заборгованість перед банком в сумі \~53004,88грн.: в тому числі: заборгованість за кредитом 4945.80грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 42058.85грн., заборгованість по комісії та пені 3000грн., штраф 500.00 грн. (фіксована частина), 2500.23грн. штраф (процентна складова). У звязку з вищевикладеним просить суд стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. В судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково, а саме в частині основної заборгованості в сумі 4945.80грн. В іншій частині позовні вимоги не визнали та пояснили суду, що при підписанні анкети-заяви [PERSON] не відомо будо, а також його ніхто не ознайомлював з умовами та правилами надання банківських послуг, а також його не повідомляли про відсоткову ставку та не ознайомлювали з памяткою клієнта . Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача частково надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Як встановлено судом 12.02.2014 року між сторонами укладено кредитний договір за №б/н шляхом підписання заяви позичальника, у якій указано, що він згідний з тим, що дана заява разом з памяткою клієнта, а також умовами і правилами надання банківських послуг складає між сторонами кредитно-заставний договір /а.с.5/. Також з даної заяви не можливо встановити яку саме картку бажає отримати відповідач [PERSON] Натомість зазначена памятка клієнта та Умови не містять підпису відповідача. При цьому представник позивача не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ця памяткою клієнта та Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ця памяткою клієнта та Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобовязання відповідач зі сплати, відсотків, винагороди та неустойки в разі порушення зобовязання з повернення кредиту. Подібні правовідносини також висловленні в Правовому Висновку, висловленому у Постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року (справа 6-2320цс16). Також судом встановлено, що відповідач [PERSON], скористався кредитним договором та отримав в кредит 4945,80грн., станом на 30.11.2016 року не погасив дану заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.3,4/. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Дослідивши матеріали справи в судовому засідання суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial