Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 12 грудня 2011 року ПАТ «Платинум Банк» уклав з [PERSON] кредитний договір № 300/4646ACLAPT, згідно з яким Банк надав відповідачці кредит у розмірі 10 231, 20 грн. строком до 12 грудня 2014 року. Проте станом на 30 червня 2015 року [PERSON] не виконала належним чином зобов'язання за вищевказаним кредитним договором, в результаті чого в неї виникла прострочена заборгованість на загальну суму 11 070, 20 грн., яка складається з: заборгованості по основній сумі боргу у розмірі 9 268, 30 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 1 021, 90 грн.; заборгованості за пенею у розмірі 780, 00 грн. Також позивач зазначає, що 26 вересня 2012 року ПАТ «Платинум Банк» уклав з ТОВ ФК «Бізнесфінанс» договір факторингу №20120926-Г, 08 жовтня 2012 року ТОВ ФК «Бізнесфінанс» уклав з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» договір факторингу №2, а 08 травня 2015 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклав з ТОВ «Кредекс Фінанс» договір факторингу № 1/15-ФКю, відповідно до якого первісний кредитор відступив ТОВ «Кредекс Фінанс» право вимоги від [PERSON] коштів згідно з кредитним договором № 300/4646ACLAPT від 12 грудня 2011 року. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК України, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про врученні їй судової повістки, про причини неявки суд не повідомляла. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тобто, враховуючи неявку відповідачки за даною цивільною справою, а також наявність відповідної заяви представника позивача про винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 12 грудня 2011 року ПАТ «Платинум Банк» уклав з [PERSON] кредитний договір № 300/4646ACLAPT, згідно з яким Банк надав відповідачці кредит у розмірі 10 231, 20 грн. строком до 12 грудня 2014 року. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору у разі прострочення сплати процентів за користування кредитом та/або частини суми кредиту, позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0, 3 % від простроченої суми нарахованих процентів та/або комісії за обслуговування кредиту, та/або від несплаченої частини суми кредиту за кожний день прострочення. Проте станом на 30 червня 2015 року [PERSON] не виконала належним чином зобов'язання за вищевказаним кредитним договором, в результаті чого в неї виникла прострочена заборгованість на загальну суму 11 070, 20 грн., яка складається з: заборгованості по основній сумі боргу у розмірі 9 268, 30 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 1 021, 90 грн.; заборгованості за пенею у розмірі 780, 00 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості за кредитним договорами. Також судом встановлено, що 26 вересня 2012 року ПАТ «Платинум Банк» уклав з ТОВ ФК «Бізнесфінанс» договір факторингу №20120926-Г, 08 жовтня 2012 року ТОВ ФК «Бізнесфінанс» уклав з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» договір факторингу №2, а 08 травня 2015 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклав з ТОВ «Кредекс Фінанс» договір факторингу № 1/15-ФКю, відповідно до якого первісний кредитор відступив ТОВ «Кредекс Фінанс» право вимоги від [PERSON] коштів згідно з кредитним договором № 300/4646ACLAPT від 12 грудня 2011 року. Вказані обставини підтверджуються також витягом з реєстру заборгованостей за договором факторингу № 1/15-ФКю від 08 травня 2015 року. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачкою кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243, 60 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь Банку. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved