Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача зазначаючи наступне. 23 січня 2008 року ним був укладений договір з Кредитною спілкою «Християнська злагода» про строковий членський внесок на суму 312636,62 гривень. Згідно вказаного договору при обезціненні та зміні курсу долара розрахунок розмірів виплачуваного внеску та відсотків на внесок провадиться від еквіваленту встановленого в доларах США та сплачується члену кредитної спілки в гривнях по курсу НБУ на день виплати. Однак, зобов*язання за вказаним договором виконані не були внаслідок злочинних дій голови правління кредитної спілки [PERSON] Вироком Галицького районного суду міста Львова, який набрав законної сили, відповідача визнано винною у скоєнні кримінальних злочинів та призначено покарання у вигляді позбавлення волі. Зазначає, що протиправними діями [PERSON] йому, як потерпілому у кримінальному провадженні, спричинено матеріальну шкоду. Після неодноразових уточнень позовних вимог (т.1 а.с.60-61,137,191-192, т.2 а.с.223-224), посилаючись на норми ст.ст.1166,1192 Цивільного Кодексу України просить суд: - стягнути з відповідача шкоду, заподіяну злочином у розмірі 1686145 гривень шляхом звернення стягнення на майно, здобуте злочинним шляхом, а саме, на частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташована в селі Яблуниця Яремчанської міської ради Івано-Франковської області, участок Село, реєстраційний номер 000015, кадастровий номер 2611093001160130003, площею 0,1002 га із загальної площі 0,2174 га та зареєстровану за [PERSON], та земельну ділянку і будинок №3Д, що розташовані за адресою: участок Село, село Яблуниця Яремчанської міської ради Івано-Франковської області,які зареєстровані за [PERSON] та [PERSON]; - скасувати у Реєстрі прав власності на нерухоме майно записи про реєстрацію права власності на частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташована в селі Яблуниця Яремчанської міської ради Івано-Франковської області, участок Село, реєстраційний номер 000015, кадастровий номер 2611093001160130003, площею 0,1002 га із загальної площі 0,2174 га та зареєстровану на ім*я [PERSON]; - скасувати у Реєстрі прав власності на нерухоме майно записи про реєстрацію права власності на земельну ділянку і будинок №3Д, що розташовані за адресою: участок Село, село Яблуниця Яремчанської міської ради Івано-Франковської області на ім*я [PERSON] та [PERSON]; - визнати за позивачем право власності на частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташована в селі Яблуниця Яремчанської міської ради Івано-Франковської області, участок Село, реєстраційний номер 000015, кадастровий номер 2611093001160130003, площею 0,1002 га із загальної площі 0,2174 га та земельну ділянку і будинок №3Д, що розташовані за адресою: участок Село, село Яблуниця Яремчанської міської ради Івано-Франковської області; - зняти арешт з майна, а саме з частини земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташована в селі Яблуниця Яремчанської міської ради Івано-Франковської області, участок Село, реєстраційний номер 000015, кадастровий номер 2611093001160130003, площею 0,1002 га із загальної площі 0,2174 га та земельної ділянки і будинку №3Д, що розташовані за адресою: участок Село, село Яблуниця Яремчанської міської ради Івано-Франковської області. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити. Відповідач просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки, 25 листопада 2009 року слідчим скасована постанова про визнання окремих вкладників кредитної спілки потерпілими. При цьому, винесена постанова про визнання Кредитної спілки «Християнська злагода» цивільним позивачем на суму 27796609 гривень, а відтак, у позивача відсутні підстави для предявлення вказаного позову (т.2 а.с.214-215). Представник третіх осіб [PERSON] у задоволенні позову просив відмовити за безпідставністю. Заслухавши думку осіб, що беруть участь у справі, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Нормами статті 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Правовою підставою позову про відшкодування матеріальних збитків позивач [PERSON] зазначив норми статей 1166,1192 Цивільного Кодексу України. Згідно ст. 1166 ЦК України, яка регулює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Тобто, єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Відповідно до розяснень, які містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Однак, судовим розглядом встановлено, що 23 січня 2008 року між Кредитною спілкою «Християнська злагода» в особі голови правління [PERSON] та членом кредитної спілки [PERSON] був укладений договір(зі змінами та доповненнями) про строковий членський внесок (т.1 а.с.5-21), тобто між сторонами існували договірні правовідносини. Згідно вказаного договору позивач станом на 26 лютого 2008 року вніс на депозит 312636,62 гривень (т.1 а.с.22-33). На грошові кошти кредитна спілка зобовязалася щомісячно нараховувати та виплачувати позивачу відсотки у розмірі 25% річних (пункт 1 договору). Зобовязання за договором Кредитною спілкою «Християнська злагода» виконані не були, грошові кошти та проценти позивачу повернуті не були. Вироком Галицького районного суду міста Львова від 14 червня 2011 року [PERSON] визнана винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.2-3 ст.358, ч.2 ст.366 Кримінального Кодексу України під час перебування на посаді голови правління кредитної спілки «Християнська злагода», з позбавленням волі та конфіскацією всього майна (т.1 а.с. 78-118). При цьому, у вироку зазначено, що цивільний позов кредитної спілки «Християнська злагода» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування збитків, завданих злочином поданий з порушенням норм ЦПК України, неконкретизований, а відтак залишений без розгляду, в тому числі у звязку з неявкою у судове засідання представників цивільних позивачів, потерпілих, яким розяснено право на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства. Згідно ст.ст. 626 - 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Нормами ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання)(статт610 ЦК України). Згідно ст. 611 ЦК України\~ у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 614 ЦК України \~ встановлено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що фактичні обставини справи свідчать про те, що між позивачем та Кредитною спілкою «Християнська злагода» існують грошові зобовязання на підставі договору, виконання яких прострочене кредитною спілкою та спричинена майнова шкода позивачу. Суд зазначає, що встановлення вироком суду вини відповідача по справі [PERSON] під час здійснення повноважень голови правління Кредитної спілки «Християнська злагода» не є безумовною підставою для стягнення саме з неї майнової шкоди у звязку з невиконанням кредитною спілкою договору про строковий членський внесок, а відтак, у задоволенні позову слід відмовити та розяснити позивачу право на звернення до суду з відповідним позовом до Кредитної спілки «Християнська злагода» як сторони за договором. Оскільки суд відмовляє позивачу у стягненні матеріальної шкоди, не підлягають задоволенню також всі інші похідні позовні вимоги.

Outcome: dismissed