Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування позову зазначивши, що позивачем за адресою: [ADDRESS] , надаваються послуги з газопостачання. Особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на відповідача [PERSON] . До моменту встановлення лічильника обсяги споживчого газу розраховувалися на 3-х зареєстрованих осіб. Водночас, із довідки про склад сім`ї №12262, позивачу стало відомо, що за адресою [ADDRESS] з 24.10.2014 зареєстровано 4 особи, з 09.02.2015 5 осіб та з 11.06.2015 6 осіб. Проте, відповідач не повідомила позивача про зміну кількості зареєстрованих осіб, що є порушенням Кодексу ГРМ. У зв`язку із цим відповідачу було проведено нарахування необлікованого обсягу природного газу з 27.11.2015 (момент набрання чинності Кодексом ГРМ0 по 07.08.2019 ( 08.08.2019 встановлення побутового газового лічильнику) на трьох осіб в сумі 16\~161,31 грн., які позивач, а також судові витрати, просить стягнути з відповідача. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] повідомлялася судом про наявність цивільної справи, стороною, якої вона є, своїм правом надання відзиву на позов остання не скористалася. Так, при отриманні позовної заяви, судом здійснювався запит з метою з`ясування зареєстрованого місця проживання [PERSON] (а.с. 31). На даний запит було надано відповідь у якій зазначено, що [PERSON] є зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] (а.с. 32). Будь-яких інших даних щодо місця знаходження відповідача у розпорядженні суду не має. Заяв про зміну місця проживання, відповідач суду не надавала. Відповідно до\~ст. 131 ЦПК України\~учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч. 4\~ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї), особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з відміткою про причини невручення. Таким чином, судом вичерпані всі можливості щодо направлення та повідомлення відповідача про розгляд справи, а тому суд вважає її такою, що повідомлена про наявність справи у відношенні неї належним чином. Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої\~Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у зв`язку з реформуванням ринку природного газу та набранням чинності Закону України «Про ринок природного газу» № 329-ІІІ від 09.04.2015, Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 06.11.2015 №1386/27831 та Типового договору розподілу природного газу, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 06.11.2015 №1384/27829, ПАТ «Дніпрогаз» з 01.07.2015 здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі відповідної ліцензії. Відповідач [PERSON] є споживачем, приєднаним до умов договору розподілу природного газу. Пункт 7 глави 3 розділу XI Кодексу ГРМ відносить до порушень, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу, використання газу побутовим споживачем (за відсутності лічильника) у випадках, коли споживачем протягом місяця з дати настання відповідних змін не було письмово повідомлено Оператора ГРМ про зміни, що стосуються збільшення опалювальної площі та збільшення кількості осіб, зареєстрованих на об`єкті побутового споживача, визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням всіх газових приладів і пристроїв за період з дати, коли відбулися такі зміни. Таким чином, за період з 27.11.2015 (момент набрання чинності Кодексу ГРМ) по 07.08.2019 (08.08.2019 встановлено побутовий газовий лічильник) проведено нарахування необлікованого обсягу природного газу за граничними об`ємами на 3-х осіб, що склав 1717,07 м3 газу на суму 16 161,31 гривень. Згідно п. 11 гл. 5 розд. XI Кодексу ГРМ, розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акту про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ (AT «Дніпрогаз»). Відповідно до п. 12 гл. 5 розд. XI Кодексу ГРМ, вартість необлікованого донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акту про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням. Рахунок на оплату необлікованого об`єму природного газу за супровідним листом було направлено на адресу відповідача. Згідно ч. 14 ст. 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», до повноважень НКРЕКП належить надання роз`яснень з питань застосування нормативно-правових актів Регулятора. Кодекс газорозподільних систем, затверджений Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494, який зареєстровано в Мінюсті 06.11.2015 та оприлюднено у встановленому законом порядку, є нормативно-правовим актом Регулятора. Регулятором у листі № 9999/16.3/7-16 від 26.09.2016 надано роз`яснення, що: «оскільки саме збільшення кількості осіб, зареєстрованих на об`єкті споживача, призводить до збільшення об`єму споживання природного газу, то у випадку несвоєчасного повідомлення споживачем, у якого відсутній лічильник газу, про збільшення кількості осіб, зареєстрованих на об`єкті споживача, на думку Комісії, Оператором ГРМ можуть бути застосовані до такого споживача норми положень підпункту 3 пункту 2 глави 2 розділу XI та пункту 6 глави 3 розділу XI Кодексу ГРМ». При цьому, Оператор ГРМ керується положеннями Кодексу ГРМ в редакції постанови НКРЕКП, яка була чинна на момент здійснення вказаних дій. Постановою НКРЕКП № 1418 від 11.08.2016 внесено законодавчі зміни та відповідне порушення визначається саме п. 7 гл. 3 розд. XI Кодексу ГРМ. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З урахуванням викладеного, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Вирішуючи відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України\~питання розподілу судових витрат, з урахуванням результату розгляду справи, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved