Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на його користь грошових коштів з урахуванням суми інфляції та 3% річних за прострочення грошового зобов'язання за період з 01 листопада 2015 року по 01 грудня 2016 року в розмірі 26252,18 грн., мотивуючи тим, що 02.08.2013 року рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська з [PERSON] на його користь стягнено борг за договором позики у розмірі 147071,20 грн. Рішеннями Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27.08.2014 року та 10.05.2016 року з [PERSON] на його користь стягнено борг за прострочення виконання грошового зобов'язання, індекс інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. До теперішнього часу відповідач жодного платежу на його користь за вищезазначеними рішеннями суду не зробив. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог та не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02.08.2013 року по справі № 206/4179/13-ц стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики у сумі 147071, 20 грн. (а.с. 4). Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27.08.2014 року по справі № 206/2324/14-ц стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти за договором позики у сумі 142282,25 грн. (а.с.5). Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.05.2016 року по справі № 206/733/16-ц стягнуто з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 140914,44 грн., яка складається з: 130787,07 грн. - інфляційних втрат, за період з 01.09.2014 року по 31.10.2015 року, 10127,37 грн. - 3% річних з 01.09.2014 року по 31.10.2015 року, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1409,15 грн., загалом 142323,59 грн. (а.с.6). В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори й інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно достатей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За змістом ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди. В силу ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Так, судом встановлено, що відповідач не виконав взятих на себе грошових зобов'язань, стягнуту рішеннями судів заборгованість не сплатив, а тому за період зазначений позивачем з 01.11.2015 року по 01.12.2016 року підлягає обрахуванню індекс інфляції та три відсотки річних. Перевіривши наведений позивачем розрахунок в позовній заяві, суд вважає вірним, а тому, за вищезазначений період часу з відповідача на користь позивача підлягає стягненню індекс інфляції в розмірі 21472,37 грн. та три відсотки річних 4779,81 грн., а всього 26252,18 грн. Враховуючи вище приведені висновки суду, яким встановлено наявність між сторонами відносин, що виникли з договору позики, достовірність та допустимість доказів в даній цивільній справі, встановлення факту ухилення [PERSON] від виконання свого зобов'язання, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обгрунтовані та підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved