Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], який надалі уточнив та в якому вказує, що 21.03.2008р. між ВАТ «РОДОВІД БАНК» (правонаступник ПАТ «РОДОВІД БАНК») та відповідачем [PERSON] (до зміни прізвища Яценко) Т.Л. був укладений кредитний договір №34.5/АК-00002.08.2, у відповідності до якого відповідач отримала кредит шляхом відкриття позивальнику не відновлюваної кредитної лінії на загальну суму 19881,00 доларів США терміном по 21.03.2015р. включно із сплатою відсотків за користування кредитом. В подальшому між сторонами були укладені додаткові угоди №1 від 12.11.2008р., №2 від 04.02.2010р. та №3 від 24.01.2011р. Відповідач порушує умови договору, не сплачує заборгованість за кредитом та відсотками. Сума заборгованості відповідача перед банком станом на 26.02.2015р. склала: сума поточної заборгованості за кредитом 236,56 доларів США, сума простроченої заборгованості за кредитом 6337,45 доларів США, сума поточної заборгованості по процентам 22,71 доларів США, сума простроченої заборгованості по процентам 322,03 доларів США, сума поточної заборгованості за платою за обслуговування кредиту 1491,51 грн., сума простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту 7179,31 грн., сума нарахованої пені за прострочення кредиту 2681268,50 грн., сума нарахованої пені за прострочені проценти 177784,85 грн., сума нарахованих 3% річних за прострочення кредиту 13764,73 грн., сума нарахованих 3% річних за прострочення процентів 912,40 грн., сума інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту 842,57 грн., а всього 6918,17 доларів США та 2883243,87 грн. [PERSON] ці суми позивач просить стягнути з відповідача, а також витрати на сплату судового збору в сумі 3654,00 грн. Відповідач [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до ПАТ «РОДОВІД БАНК» , в якому вказує, що дійсно, 21.03.2008р. між ВАТ «РОДОВІД БАНК» (правонаступник ПАТ «РОДОВІД БАНК») та [PERSON] (до зміни прізвища Яценко) Т.Л. був укладений кредитний договір №34.5/АК-00002.08.2, у відповідності до якого відповідач отримала кредит шляхом відкриття позивальнику не відновлюваної кредитної лінії на загальну суму 19881,00 доларів США терміном по 21.03.2015р. включно із сплатою відсотків за користування кредитом. Крім того, 21.03.2008р. між сторонами був укладений договір застави №34.5/АК-00002.08.2-З, у відповідності до якого [PERSON] передала банку в заставу автомобіль KIA CEED. В подальшому між сторонами були укладені додаткові угоди №1 від 12.11.2008р., №2 від 04.02.2010р. та №3 від 24.01.2011р. Позивач за зустрічним позовом вважає, що ПАТ «РОДОВІД БАНК» не мав права видавати кредит в іноземній валюті, банк не надав їй вичерпну інформацію відносно предмету кредитного договору, в результаті чого вказаний кредитний договір укладений на несправедливих щодо [PERSON] умовах. Тому в своєму позові позивач просить визнати недійсним кредитний договір №34.5/АК-00002.08.2 від 21.03.2008р.; визнати недійсним договір застави транспортного засобу №34.5/АК-00002.08.2-З від 21.03.2008р.; зупинити нарахування пені, відсотків, штрафних санкцій за кредитним договором; виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження та заборону відчуження рухомого майна за договором застави; зобовязати [PERSON] повернути ПАТ «РОДОВІД БАНК» в натурі все, що вона отримала за кредитним договором; зобовязати ПАТ «РОДОВІД БАНК» повернути [PERSON] в натурі все, що він отримав за вказаним кредитним договором. До судового засідання представник позивача [PERSON] надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги за первісним позовом підтримала, проти задоволення зустрічного позову заперечувала, надала до суду письмові заперечення проти зустрічного позову. Згідно цих письмових заперечень, ПАТ «РОДОВІД БАНК», як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку банківську та генеральну ліцензію на здійсненні валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті. Крім того, перед підписанням спірних договорів кредиту та застави, банк надав [PERSON] повну та вичерпну інформацію щодо предмету та умов вказаних договорів, а умови цих договорів на момент їх підписання влаштовували [PERSON] і тому не можуть вважатись несправедливими. До судового засідання представник відповідача [PERSON] надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав, проти задоволення первісного позову заперечував, надав до суду письмові заперечення проти первісного позову. Згідно цих письмових заперечень, представник відповідача за первісним позовом вважає, що на час звернення до суду для ПАТ «РОДОВІД БАНК» спливли строки позовної давності до основної суми боргу, простроченої заборгованості, процентів, інших платежів та штрафних санкцій (неустойки, пені тощо). У разі задоволення позову просив зменшити розмір пені до розміру збитків. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення первісного позову та відмови в задоволенні зустрічного позову на підставі наступного. Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що 21.03.2008р. між ВАТ «РОДОВІД БАНК» (правонаступник ПАТ «РОДОВІД БАНК») та [PERSON] (до зміни прізвища Яценко) Т.Л. був укладений кредитний договір №34.5/АК-00002.08.2, у відповідності до якого відповідач отримала кредит шляхом відкриття позивальнику не відновлюваної кредитної лінії на загальну суму 19881,00 доларів США терміном по 21.03.2015р. включно із сплатою відсотків за користування кредитом. Крім того, 21.03.2008р. між сторонами був укладений договір застави №34.5/АК-00002.08.2-З, у відповідності до якого [PERSON] передала банку в заставу автомобіль KIA CEED. В подальшому між сторонами були укладені додаткові угоди №1 від 12.11.2008р., №2 від 04.02.2010р. та №3 від 24.01.2011р. Вказані факти не заперечувались всіма учасниками розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.192 ЦК України, іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. ПАТ «РОДОВІД БАНК», як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність») банківську та генеральну ліцензію на здійсненні валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті. Наявність вказаних документів документально підтверджена представником ПАТ «РОДОВІД БАНК» і тому сумнівів не викликає. Порушення банком прав [PERSON], як споживача, а саме ненадання вичерпної інформації відносно предмету кредитного договору, укладання спірних договорів на несправедливих умовах тощо, суд вважає недоведеним. Суттєве збільшення курсу іноземних валют до таких порушень не відноситься. За таких обставин, підстави для визнання недійсними спірних договорів відсутні, тому відсутні і підстави застосування наслідків визнання цих договорів недійсними, відповідно зустрічний позов задоволенню не підлягає. Згідно розрахунку заборгованості, сума заборгованості відповідача [PERSON] перед банком станом на 26.02.2015р. склала: сума поточної заборгованості за кредитом 236,56 доларів США, сума простроченої заборгованості за кредитом 6337,45 доларів США, сума поточної заборгованості по процентам 22,71 доларів США, сума простроченої заборгованості по процентам 322,03 доларів США, сума поточної заборгованості за платою за обслуговування кредиту 1491,51 грн., сума простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту 7179,31 грн., сума нарахованої пені за прострочення кредиту 2681268,50 грн., сума нарахованої пені за прострочені проценти 177784,85 грн., сума нарахованих 3% річних за прострочення кредиту 13764,73 грн., сума нарахованих 3% річних за прострочення процентів 912,40 грн., сума інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту 842,57 грн., а всього 6918,17 доларів США та 2883243,87 грн. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В даному конкретному випадку позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, грошові кошти в передбаченому договором розмірі відповідачу видані. Відповідач в свою чергу умови вказаного договору не виконує. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. В той же час, в даному випадку розмір нарахованої позивачем неустойки (пені та 3% річних за прострочення кредиту та процентів) - 2873730,48 грн. (2681268,50 + 177784,85 + 13764,73 + 912,40) значно перевищує розмір збитків 6918,17 доларів США, що за курсом НБУ станом на час винесення рішення 26.06.2015р. складає 146638,00 грн. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При таких обставинах розмір пені підлягає зменшенню до розміру збитків, тобто підлягає стягненню пеня в сумі 146638,00 грн., інші штрафні санкції стягуванню не підлягають. В іншій частині позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, підлягає також зменшенню розмір судових витрат позивача, які підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial