Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , мешканки [ADDRESS] ; Олевської міської ради , м. Олевськ вул. Володимирська , 2 ; Олевського районного відділу земельних ресурсів в Житомирської області , м. Олевськ вул. Чкалова , 14 , про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові і просить їх задовольнити в повному обсязі . При цьому пояснив , що не має правовстановлюючих документів на земельну ділянку де розташований його будинок , технічної документації на будинок та плану земельної ділянки також не має . Рішення Олевського районного суду Житомирської області від 20.01.2011 року за позовом до нього [PERSON] , про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 0,0111 га не оскаржував і перешкоду у користуванні земельною ділянкою усунув . Представник відповідача Олевської міської ради Житомирської області позов визнав в частині зайво вказаних в державному акті розмірів земельної ділянки [PERSON] площею 0,04 га і вважає , що в державному акті про право власності на земельну ділянку допущена помилка . При цьому пояснив , що зайво занята земельна ділянка не вилучалася і заяв про відмову від даної земельної ділянки до міської ради не надходило . Представники відповідачки [PERSON] позовні вимоги не визнали і просять суд відмовити в задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог , оскільки позивач пропустив строки позовної давності звернення до суду , крім того зазначили , що позивач не надав суду доказів , що він має право власності на земельну ділянку де розташований його будинок , не надав суду правовстановлюючих документів на право власності на земельну ділянку , яка розташована біля його будинку. Вважають , що [PERSON] на законних підставах володіє земельною ділянкою відповідно до державних актів про право власності на земельні ділянки площею 0,1000 га та 0,0111 га , які видані на законних підставах . Представник відповідача Олевського районного відділу земельних ресурсів в Житомирської області заперечує стосовно задоволення позову . При цьому пояснила , що технічна документація на земельну ділянку [PERSON] виготовлена на законних підставах та з погодженням меж земельної ділянки в тому числі і з позивачем . Також пояснила , що позивач не звертався з заявою про виготовлення технічної документації на земельну ділянку якою він користується і де розташований його будинок . В позовній заяві позивач просить суд : визнати незаконними дії Олевської міської ради Житомирської області що полягли у видачі правовстановлюючих документів на земельні ділянки, а саме державних актів на право власності на земельну ділянку в розмір 0,1000 га., виданого на ім'я [PERSON], від 15.12.2004 року та акт на право власності на земельну ділянку в розмірі 0,0111 га., виданий на ім'я [PERSON] від 16.12.2004 року, площі в яких зазначені не на підставі рішення Олевської селищної ради 22 -го скликання від 25 травня 1995 року про перехід права власності на земельну ділянку [PERSON] Визнати державний акт на право власності на земельну ділянку в розмір 0,0111 га., виданий на ім'я [PERSON], 16.12.2004 року посвідчений головою Олевської міської ради та начальником Олевського районного відділу держкомзему недійсним. Визнати державний акт на право власності на земельну ділянку в розмір 0,1000 га., виданий на ім'я [PERSON], 15.12.2004 року посвідчений головою Олевської міської ради та Начальником Олевського районного відділу держкомзему - частково недійсним в розмірі зайво вказаних 0,3000 га . Скасувати державну реєстрацію в поземельній книзі відділу Держкомзему в Олевському районі незаконно виданих державних актів на право власності на земельну ділянку в розмір 1.1000 га. виданого на ім'я [PERSON] , від 15.12.2004 року та акт на право власності на земельну ділянку в розмір 0,0111 га., виданий на ім'я [PERSON] від 16.12.2004 року. Усунути перешкоди в користуванні мною земельною ділянкою в розмір 0,07 га., шляхом зобов'язання [PERSON] не чинити перешкод в спорудженні мною паркану відповідно до межі земельної ділянки в розмір 0,07 га. Судом встановлено , що відповідачка є власницею земельних ділянок , які розташовані в [ADDRESS] , що стверджується державними актами на право власності на земельну ділянку , а саме : Серії ЖТ № 025979 на 0,1000 га та Серії ЖТ № 025980 на 0,0111 га ( а.с. 10,11 ) . Зазначені акти були видані на законних підставах відповідно до свідоцтва на спадщину за законом ( а.с. 83 ) , реєстраційного посвідчення Коростенського МБТІ ( а.с.84 ) , землевпорядної документації ( а.с. 158-161 ) . Відповідно до рішення Олевського районного суду Житомирської області від 20.01.2011 року у справі № 2-28-2011 було ухвалене наступне : позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою за цільовим призначенням та стягнення моральної шкоди - задовольнити частково. Зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні належної на праві приватної власності [PERSON] земельної ділянки, площею 0,0111 га., розташованої по [ADDRESS], шляхом знесення за власний рахунок самочинно встановлені на земельній ділянці чотири опорні стовпи у вигляді металевих труб висотою 1.50 м., та привести земельну ділянку у придатний для цільового використання стан. Зобов'язати [PERSON] в подальшому не чинити [PERSON] перешкод, як власника вільно використовувати належну на праві приватної власності земельну ділянку, площею 0,0111 га., розташовану по [ADDRESS], у відповідності з її цільовим призначенням, тобто для ведення особистого селянського господарства. Стягнути з [PERSON], [INFO], проживаючого за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] 500 грн., у відшкодування завданої неправомірними діями відповідача моральної (немайнової) шкоди та 120 грн., понесених витрат, пов'язаних з оплатою на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього на загальну суму 620 грн., в решті позову відмовити за безпідставністю позовних вимог ( а.с.153-155 ). Дане рішення набрало законної сили і ніким не оспорювалося , із пояснень позивача убачається , що останній виконав рішення суду . Відповідно до довідки Олевського районного відділу земельних ресурсів в Житомирської області № 231 від 05.03.2012 року встановлено , що правовстановлюючі документи на земельну ділянку , розташовану в [ADDRESS] відсутні ( а.с. 150 ) . Відповідно до висновку Олевського районного відділу земельних ресурсів в Житомирській області № 215 від 14.12.2004 року щодо наявності обмеження на використання земельної ділянки , що передається у власність [PERSON] загальною площею 0,1111 га встановлено , що робота по даному земельному об'єкту виконана в повному обсязі , обмежень на використання земельної ділянки немає , сервітути відсутні ( а.с.151 ) . До висновку долучене викопіювання з опорного плану з якого убачається , що земельна ділянка , розташована в [ADDRESS] , яка належить [PERSON] ( відповідачці ) має суцільну площу ( а.с. 152 ) . Відповідно до витягу з рішення № 2 виконавчого комітету Олевської селищної ради від 25.01.1985 року позивачу була виділена земельна ділянка площею 0,07 га під забудову житлового будинку по [ADDRESS], в якому зазначено застереження , що у разі не виготовлення технічної документації [PERSON] втрачає право на забудову ( а.с. 9 ) . В судовому засіданні позивач пояснив , що будував будинок відповідно до типового договору ( а.с. 12 ) , технічної документації на земельну ділянку та будинок не оформляв , тобто користується землею без визначення меж . Суд не може взяти до уваги також акт обстеження земельної ділянки розташованої в [ADDRESS] , оскільки даним актом не встановлена фактична площа земельної ділянки якою користується позивач ( а.с. 5,6 ) . Дані правовідносини врегульовані наступними нормативно-правовими актами , а саме : Так , відповідно до ст. 257 ЦК загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки ; Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК власник , який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою , може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій , які можуть порушити його право , або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню . Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року №7 « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ » в п.2 зазначено , що судам підвідомчі справи за заявами , зокрема з приводу володіння , користування , розпорядження земельними ділянками , що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками ; в п.4 зазначено , що відповідно до ст.158 ЗК суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок , що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників , які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів ; в п. 7 зазначено , що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється згідно з ч.3 ст. 152 ЗК шляхом : визнання прав ; відновлення стану земельної ділянки , який існував до порушення прав , і запобігання вчинення дій , що порушують права або створюють небезпеку порушення прав ; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування ; відшкодування заподіяних збитків ; застосування інших передбачених законом способів. Зокрема , при оскарженні рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування з питань віднесених до їх компетенції , суд у разі задоволення позову визнає рішення цих органів недійсними і зобов'язує їх , залежно від характеру спору , виконати певні дії на захист порушеного права чи сам визнає це право за позивачем . В даному випадку земельні ділянки сторін та осіб , які проживають в будинку [ADDRESS] приватизовані співвласниками . Статтею 91 ЗК передбачено обов'язки власників земельних ділянок не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів , дотримуватися правил добросусідства . Власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення , при яких власникам , землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей , зазначено в ст. 103 ЗК . Громадяни набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель , державної , комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень передбачених Земельним Кодексом , зазначено в ст. 116 ЗК . В ч.1 ст. 153 ЗК зазначено , що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку , крім випадків , передбачених цим Кодексом та іншими законами України . Відповідно до ст. 155 ЗК у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта , яким порушуються права особи щодо володіння , користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою , такий акт , визнається недійсним ; збитки , завдані власникам земельних ділянок внаслідок видання зазначених актів , підлягають відшкодуванню в повному обсязі органом , який видав акт . Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат , понесених за час незаконного користування ними ; приведення земельних ділянок у придатний для використання стан , включаючи знесення будинків , будівель і споруд , здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб , які самовільно зайняли земельні ділянки , зазначено в ст. 212 ЗК . Перебіг позовної давності починається від дня , коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу , яка його порушила ( ч.1 ст.261ЦК ) в матеріалах справи убачається , що позивач довідався , що його права порушені після постановлення рішення Олевського районного суду Житомирської області від 20.01.2011 року по справі № 2-28/11 , після чого звернувся до суду з даним позовом 04.03.2011 року тобто строків звернення до суду з позовом не порушив , а тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання відповідача , про застосування позовної давності в порядку ст. 267 ЦК , оскільки відповідачка помилково вважає , що строк позовної давності сплинув ще 30.04.2007 року . Суд , заслухавши пояснення сторін , дослідивши письмові докази , приходить до висновку , що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог , оскільки є рішення Олевського районного суду Житомирської області від 20.01.2011 року по справі № 2-28-2011 за позовом [PERSON] до [PERSON] , яке набрало чинності та постановлено стосовно спірної земельної ділянки ( а.с. 22-26 ) , тобто з приводу спору між тими самими сторонами , про той самий предмет і з тих самих підстав . Крім того суд вважає , що позивач не має права звертатися до суду з даним позовом , оскільки він не є власником земельної ділянки , якою користується та не надав суду правовстановлюючої документації на земельну ділянку , яка розташована в [ADDRESS] , тобто не надав суду доказів , що його земельна ділянка менше за розміром ніж 0,07 га , яка виділялася позивачу під забудову та обслуговування будинку . Також позивач не надав суду доказів , що державні акти на право власності на земельну ділянку , а саме : Серії ЖТ № 025979 на 0,1000 га та Серії ЖТ № 025980 на 0,0111 га видані на ім'я [PERSON] є незаконними . Не довів в чому полягають незаконні дії відповідачів .

Outcome: dismissed