Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з неї на користь Публічного Акціонерного Товариства „Марфін Банк 30904 долари США в гривнах за курсом НБУ на дату прийняття рішення, для відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок скоєного нею кримінального правопорушення. При цьому посилається на те, що 25.04.2008 р. між ПАТ „Марфін Банк та клієнтом [PERSON] був укладений депозитний договір на суму 10000 доларів США під процентну ставку в розмірі 10,8% річних і клієнт внесла в касу банку 10000 доларів США. [PERSON] будучи провідним спеціалістом з роздрібних продаж Одеського відділення № 44 ВАТ «МТБ» правонаступником якого є ПАТ „Марфін Банк, шляхом виготовлення підробних платіжних документів - заявок на видачу готівки та надання вказаних підробних документів в касу відділення банку, заволоділа грошовими коштами які заходились на депозитному рахунку клієнта банку [PERSON] на загальну - суму 10781 доларів США (сума вкладу та нараховані відсотки). 13.11.2007 р. клієнт [PERSON] відкрив в ПАТ „Марфін Банк поточний рахунок в доларах США, на який від клієнта періодично поступали грошові кошти в доларах США. [PERSON] будучи провідним спеціалістом з роздрібних продаж Одеського відділення № 44 ВАТ «МТБ» правонаступником якого є ПАТ „Марфін Банк, шляхом виготовлення підробних платіжних документів - заявок на видачу готівки від імені [PERSON] та надання вказаних підробних документів в касу відділення банку, заволоділа грошовими коштами які знаходились на поточному рахунку клієнта банку [PERSON] на загальну суму 20123 доларів США. Вироком апеляційного суду Одеської області від 14.04.2016р. по справі № 522/22094/14-к за скоєння вищевказаних та інших епізодів кримінальних правопорушень [PERSON] визнана винною та засуджена за ч.1,3 ст.358, ч.2,3 ст.190, 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили з моменту проголошення. В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за його відсутністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, знаходиться в місцях позбавлення волі, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди представника позивача, розглянути позов за відсутністю відповідачки та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.04.2008 р. між ПАТ „Марфін Банк та клієнтом [PERSON] був укладений депозитний договір на суму 10000 доларів США під процентну ставку в розмірі 10,8% річних і клієнт внесла в касу банку 10000 доларів США. [PERSON] будучи провідним спеціалістом з роздрібних продаж Одеського відділення № 44 ВАТ «МТБ» правонаступником якого є ПАТ „Марфін Банк, шляхом виготовлення підробних платіжних документів - заявок на видачу готівки та надання вказаних підробних документів в касу відділення банку, заволоділа грошовими коштами які заходились на депозитному рахунку клієнта банку [PERSON] на загальну - суму 10781 доларів США (сума вкладу та нараховані відсотки). 13.11.2007 р. клієнт [PERSON] відкрив в ПАТ „Марфін Банк поточний рахунок в доларах США, на який від клієнта періодично поступали грошові кошти в доларах США. [PERSON] будучи провідним спеціалістом з роздрібних продаж Одеського відділення № 44 ВАТ «МТБ» правонаступником якого є ПАТ „Марфін Банк, шляхом виготовлення підробних платіжних документів - заявок на видачу готівки від імені [PERSON] та надання вказаних підробних документів в касу відділення банку, заволоділа грошовими коштами які знаходились на поточному рахунку клієнта банку [PERSON] на загальну суму 20123 доларів США. Згідно вироку апеляційного суду Одеської області від 14.04.2016 р. по справі № 522/22094/14-к за скоєння вищевказаних та інших епізодів кримінальних правопорушень [PERSON] визнана винною та засуджена за ч.1,3 ст.358, ч.2,3 ст.190, 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили з моменту проголошення. Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Верховний Суд України в правовій позиції по справі № 6-352цс16 (постанова від 06.04.2016р.) вказав, що: «Договір банківського вкладу має своїм наслідком ту обставину, що готівкові гроші вкладника передаються останнім у власність банку, а безготівкові гроші - в повне розпорядження банку. Відповідні дії вкладника є необхідною умовою виникнення зобов'язання за договором банківського вкладу, згідно з яким на боці вкладника з'являється право вимагати від банку видачі суми вкладу і виплати відсотків на неї, а на стороні банку - відповідний обов'язок. З договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено передачею коштів вкладника у власність банку, можуть виникнути лише зобовязальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) і банку (боржника). З огляду на вищезазначене, суди дійшли помилкового висновку щодо спричинення шкоди діями працівника банку вкладнику, адже з моменту передачі грошових коштів уповноваженій особі банку саме банк є їх власником, а тому саме банку спричинена шкода вищезазначеним злочином.» У відповідності з положеннями ст.360-7 ЦПК України «Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.» Таким чином, [PERSON], своїми протиправними діями, завдала ПАТ „Марфін Банк майнову шкоду на загальну суму 30904 долари США. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином з [PERSON] слід стягнути на користь Публічного Акціонерного Товариства „Марфін Банк 30904 долари США в гривневому еквіваленті, що за курсом НБУ станом на 23.11.2016 р. (1 долар США = 25,66 гривень) становить 792966,64 гривень. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь держави також слід стягнути судовий збір в розмірі 6890 гривень.

Outcome: approved