overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19.11.2005 року він уклав шлюб з відповідачем, зареєстрований виконкомом Кордишівської сільської ради Козятинського району Віницької області, актовий запис № 11. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось. Через несумісність характерів подальше збереження шлюбу не можливе. Спільне господарство не ведуть, примирення з відповідачем неможливе, спір про поділ спільного майна відсутній. Оскільки сім'я розпалася остаточно, просить суд шлюб розірвати. Позивач позов підтримав, просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. В судовому засіданні відповідачка проти позову не заперечувала, просила залишити їй прізвище «Осьмірко». Суду пояснила, що наданий строк для примирення позитивних результатів не дав, остаточно шлюбні стосунки між ними припинені з 12.02.2016 року. Суд, вислухавши сторни, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 19.11.2005 року зареєстрували шлюб у виконкомі Кордишівської сільської ради Козятинського району Віницької області, актовий запис № 11. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через несумісність характерів, подальше збереження шлюбу не можливе, заходи щодо примирення, вжиті судом, позитивних результатів не дали. Спільне господарство сторони не ведуть, подружні стосунки остаточно припинені 12.02.2016 року, спір про поділ спільного майна та утримання дитини відсутній. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сім'ї і є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.02.1993 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у міському відділі ЗАГС м. Черкаси, актовий запис № 321. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки припинені протягом останнього року, примирення з відповідачем не можливе, спору про поділ спільного майна не має. Оскільки сім»я розпалася остаточно, просить суд шлюб розірвати. Позивач позов підтримав, просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Строк на примирення просив не надавати. В судовому засіданні відповідачка позов визнала в повному обсязі, просила залишити їй прізвище [PERSON]. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Стаття 112 Сімейного кодексу України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони 20.02.1993 року зареєстрували шлюб у міському відділі ЗАГС м. Черкаси, актовий запис № 321. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне подружнє життя не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Шлюбні стосунки припинені протягом останнього року, спільне господарство сторони не ведуть, примирення між ними неможливе, спору про поділ спільного майна не має. Шлюб носить формальний характер. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сім'ї і є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.05.1988 року він уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстрований у Палаці одружень виконкому Новосибірської міської Ради народних депутатів, актовий запис № 1744. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні поглдяи на життя. Спільне господарство не ведуть, разом не проживають з 2006 року, примирення з відповідачкою неможливе, спір про поділ спільного майна відсутній. Оскільки сімя розпалася остаточно, просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив шлюб розірвати. Відповідачка проти позову не заперечувала, просила залишити їй прізвище «Рижова». Суд, вислухавши сторни, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 21.05.1988 року зареєстрували шлюб у Палаці одружень виконкому Новосибірської міської Ради народних депутатіві, актовий запис № 1744. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, подальше збереження шлюбу не можливе, спільне господарство не ведуть, разом не проживають з 2006 року, спір про поділ спільного майна відсутній. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сімї і є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.05.2015 він уклав шлюб з відповідачкою, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 141. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], спір про місце проживання якої вирішується в окремому судовому провадженні. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та подружня зрада. Примирення з відповідачкою неможливе, спір про поділ спільного майна відсутній. Оскільки сім'я розпалася остаточно, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, просив справу розглядати без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу між сторонами, просила змінти прізвище відповідачки на дівоче. Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи приписи ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 CК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 23.05.2015 уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 141. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], спір про місце проживання якої вирішується в окремому судовому провадженні. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів. Примирення неможливе, спір про поділ спільного майна відсутній. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сім'ї і є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.08.1986 він уклав шлюб з відповідачем, зареєстрований Ревбинською сільською радою Чорнобаївського району, Черкаської області, актовий запис № 8. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Спільне життя з відповідачкою поступово погіршувалося, що призвело до припинення шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, примирення неможливе, спір про поділ спільного майна відсутній. Оскільки сімя розпалася остаточно, просить суд шлюб розірвати. Позивач позов підтримав, просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. В судовому засіданні відповідачка позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище «Роздобудько» Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 24.08.1986 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1962. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Спільне життя поступово погіршувалося, що призвело до припинення шлюбних відносин, спільне господарство сторони не ведуть, разом не проживають з січня 2015 року. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сімї і є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.10.2007 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 151. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Спільне господарство не ведуть, разом не проживають з початку 2013 року, примирення з відповідачкою не можливе, спору про поділ спільного майна, місця проживання та утримання дитини немає. Оскільки сім»я розпалася остаточно, просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати, строк на примирення не надавати. Відповідачка позов визнала та не заперечувала проти розлучення. Суду пояснила, що дитина залишається проживати з нею, спору про поділ майна та утримання доньки немає. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Стаття 112 Сімейного кодексу України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони 24.10.2007 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 151. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з матір»ю. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Спільне господарство не ведуть, разом не проживають з початку 2013 року, примирення між сторонами не можливе, спору про поділ спільного майна, місця проживання та утримання дитини немає. Шлюб носить формальний характер. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сім'ї і є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.10.2009 він уклав шлюб з відповідачкою, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1651. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є те, що в останні роки спільного проживання постійно виникали суперечки з різних побутових питань, в результаті чого, вони втратили любов та повагу один до одного. Примирення неможливе, спір про поділ спільного майна відсутній. Оскільки сім'я розпалася остаточно, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу прізвище залишити «Лісова». Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СКУкраїни шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 24.10.2009 зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1651. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є суперечки з різних побутових питань, в результаті чого, сторони втратили любов та повагу один до одного, примирення між ними неможливе, спір про поділ спільного майна відсутній. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сім'ї і є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.08.1989 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 2102. Від шлюбу мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Спільне господарство не ведуть, разом не проживають з травня 2013 року, примирення з відповідачкою не можливе, спору про поділ спільного майна та утримання дітей немає, оскільки діти досягли повноліття. Оскільки сім»я розпалася остаточно, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Стаття 112 Сімейного кодексу України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони 25.08.1989 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 2102. Від шлюбу мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Спільне господарство сторони не ведуть з травня 2013 року, проживають окремо, примирення між ними неможливе, спору про поділ спільного майна немає. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Шлюб носить формальний характер. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сім'ї і є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.09.2003 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб виконкомом Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, актовий запис № 13. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачем та позивачкою і перебуває на її утриманні. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Спільне господарство не ведуть з березня 2014 року., примирення з відповідачем не можливе, спору про проділ майна та утримання дитини не мають. Оскільки сім»я розпалася остаточно, просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила залишити прізвище [PERSON], примирення не надавати. Відповідач проти позову не заперечував. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи приписи ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 27.09.2003 року зареєстрували шлюб виконкомом Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, актовий запис № 13. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з батьками, але перебуває на утриманні у позивачки, оскільки відповідач не працює. Спільне подружнє життя не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Шлюбні стосунки припинені, спільне господарство сторони не ведуть з березня 2014 року, примирення між ними неможливе, спору про проділ майна та утримання дитини немає. Шлюб носить формальний характер. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сім'ї і є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.11.2010 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 300. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Спільне господарство не ведуть, разом не проживають з березня 2014 року, примирення з відповідачкою не можливе. Спору про поділ майна не мають. Оскільки сім»я розпалася остаточно, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив шлюб з відповідачкою розірвати, оскільки реєстрація шлюбу носить формальний характер. Просив суд час на примирення не надавати. В судовому засіданні відповідачка заявлений позов не визнала, просила суд надати термін для примирення, оскільки вона вважає, що сім»ю можна зберегти. При цьому суду пояснила, що позивач зраджував її протягом року з іншою жінкою, неодноразово залишав сім»ю та проживав окремо, але після цього повертався та просив вибачення. З 15 березня цього року вони також спільно не проживають. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Стаття 112 Сімейного кодексу України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони 27.11.2010 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 300. Дітей від шлюбу немає. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя, несумісність характерів, а також подружню зраду з боку позивача. Спільне господарство сторони не ведуть, разом не проживають з 15 березня 2014 року. Твердження відповідачки щодо можливого примирення суд оцінює критично, оскільки позивач категорично заперечує проти надання строку для примирення. Подружжя дітей не має, з пояснень відповідачки вбачається, що позивач втратив до неї повагу, не приділяє уваги та не піклується про сім»ю та відповідачку особисто. Аналізуючи викладене, суд доходить до висновку, що між подружжям відсутні ознаки, що притаманні сім»ї та визначені у ст. 3 СК України. Вони спільно не проживають, не пов»язані спільним побутом, у них відсутні взаємні права та обов»язки. Таким чином, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе. Спору про поділ не має. Шлюб носить формальний характер. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сім'ї і є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 110, 112 СК України,

Outcome: approved