Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором про споживчий кредит. Свої вимоги мотивує тим, що 23 квітня 2013 року між позивачем та відповідачкою був укладений договір про споживчий кредит № 22-2018-262, згідно з яким [PERSON] отримала кредит в розмірі 12161 грн. на строк 36 місяців із терміном остаточного повернення не пізніше 23 квітня 2021 року. Відповідачка зобов`язалася здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 337,81 грн. та сплату процентів нарахованих на залишок основної суми боргу за кредитом щомісячно до 20 числа місяця наступного за звітнім, починаючи з травня 2018 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до черговості визначеної кредитним договором. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Однак, в порушення умов вказаного договору відповідачка зобов`язання за договором не виконувала, в зв`язку з чим станом на 24 січня 2019 року утворилась загальна заборгованість у розмірі 10492,62 грн., проте у подальшому в наслідок погашення частини заборгованості позивач зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідачки заборгованість у сумі 166,00 грн. яка складається з: 111,17 грн. загальної суми інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 13,98 грн. загальної суми інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам; 36,94 грн. загальної суми 3% річних від простроченої суми по кредиту; 3,91 грн. загальної суми 3% річних від прострочених сум по відсоткам. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій до суду письмовій заяві просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про визнання позову, просила справу слухати без її участі. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, 23 квітня 2018 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит №22-2018-262, згідно з яким банк надав відповідачці кредит в розмірі 12161,00 грн. на строк 36 місяців з терміном остаточного повернення не пізніше 23 квітня 2021 року (п.п. 2.2 - 2.4 Договору), що підтверджується копією договору про споживчий кредит №22-2018-262 від 23 квітня 2018 року та копією паспорту споживчого кредиту з додатком, яким встановлено дати погашення отриманого кредиту та розмір періодичних платежів, які підлягають оплаті відповідачкою. Згідно з п.3.3.3 Договору, позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 337,81 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 20 числа місяця, наступного за звітнім, починаючи з травня 2018 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до черговості, визначеної цим договором. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1048 ЦК України\~ позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст.ст.525, 526, 546, 549, 611 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п.3.10.2 Договору, термін остаточного повернення кредиту за цим договором є таким, що настав з дати виникнення будь-якої з вказаних в цьому пункті договору відкладальних обставин і позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі, сплатити проценти за користування кредитом та інші визначені цим договором платежі не пізніше наступного робочого дня після настання будь-якої з наступних відкладальних обставин. Так, п.3.10.2.2 Договору передбачена одна із таких обставин, а саме: прострочення виконання зобов`язань позичальника за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 календарних днів. Позичальниця зобов`язалася у строки, обумовлені цим договором, повертати суму кредиту з врахуванням процентів, комісії рівними платежами та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором. Разом з тим свого обов`язку відповідачка не виконала та допустила прострочення понад 58 календарних днів. За порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, позичальниця зобов`язалася сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15 % від суми простроченого платежу, що передбачено п. 8.3 Договору. В результаті порушення відповідачем взятого на себе зобов`язання за Договором, в результаті чого утворилась загальна заборгованість у розмірі 166,00 грн. яка складається з: 111,17 грн. загальної суми інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 13,98 грн. загальної суми інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам; 36,94 грн. загальної суми 3% річних від простроченої суми по кредиту; 3,91 грн. загальної суми 3% річних від прострочених сум по відсоткам, що підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості. Таким чином, в порушення вимог укладеного Договору, паспорту споживчого кредиту та додатку до нього відповідачка не виконала взяті на себе договірні зобов`язання, допустила прострочення зобов`язання, що призвело до виникнення боргу, який підлягає стягненню з неї разом з пенею, інфляційними витратами та 3% річних. За наведених обставин вимоги позивача доведені належними та допустимими доказами, в зв`язку з чим підлягають до задоволення. Судові витрати розподіляються відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 525, 526, 546, 549, 611, 1054 ЦК України,

Outcome: approved