Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON], про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування в порядку регресу. Вказав, що ЗАТ «СК «Інгосстрах», правонаступником якого є ПАТ «СК «Інгосстрах» та відповідачем 09.06.2009 року укладено договір страхування №КGZWAU00000013, згідно якого в разі настання страхового випадку Страхова компанія зобов»язана виплатити відповідачеві страхове відшкодування у межах страхової суми у порядку та умовах, передбачених договором. Об»єктом страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов»язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем ВА 7647АС. Крім того, вказав, що 04.12.2009 року в м. Знам»янка, по вул. 3-й Робочій відбулася страхова подія, а саме пошкоджено застрахований автомобіль [PERSON] В результаті протиправних дій [PERSON] автомобілю завдано шкоди. Відповідно до звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу №10679 від 12.06.2010 року, розмір шкоди складає 6978,21 грн. Дану суму виплачено відповідачу. Вироком Знам»янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.08.2010 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 356 КК України. Крім того, з останнього на користь відповідача стягнуто 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 11706, грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Вважає, що відповідач порушив умови договору, а саме не повідомив Страховика про одержані кошти, отриманні для відшкодування шкоди. Просить стягнути з відповідача на користь Страхової компанії 6504,81 грн. в рахунок відшкодування витрат, пов»язаних зі сплатою страхового відшкодування. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Посилаючись на обставини, викладені в позові. Просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» 6504,81 грн. в рахунок відшкодування витрат, пов»язаних зі сплатою страхового відшкодування. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Крім того, додав, що кошти від [PERSON] за виконавчим листом не отримував взагалі. Просить відмовити в задоволенні вимог. [PERSON] в судове засідання не з»явився, оскільки відбуває покарання. Вислухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали кримінальної справи та дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги необґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають за наступних підстав. За правилами статей 10 і 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 59 ч.2 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що між сторонами, а саме між ЗАТ «СК «Інгосстрах», правонаступником якого є ПАТ «СК «Інгосстрах» та [PERSON] 09.06.2009 року укладено договір страхування №КGZWAU00000013. За умовами даного договору в разі настання страхового випадку Страхова компанія зобов»язана виплатити відповідачеві страхове відшкодування у межах страхової суми у порядку та умовах, передбачених договором. Об»єктом страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов»язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем ВА 7647АС. 04.12.2009 року в м. Знам»янка, по вул. 3-й Робочій відбулася страхова подія, а саме [PERSON] пошкоджено застрахований автомобіль, належний відповідачу. Відповідно до звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу №10679 від 12.06.2010 року, розмір шкоди складає 6978,21 грн. Дану суму було виплачено відповідачу. Вироком Знам»янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.08.2010 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 356 КК України. Крім того, з останнього на користь відповідача стягнуто 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 11706, грн.. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Вважає, що відповідач порушив умови договору не повідомив Страховика про одержані кошти, отриманні для відшкодування шкоди. Згідно з п. 35.1. ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Як вбачається з матеріалів справи, 07.12.2009 року потерпілий. Який по справі виступає як відповідач, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди звернувся до ЗАТ «СК» «Інгосстрах» з заявою про страхове відшкодування. Пунктом 36.4. статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка мас право на отримання відшкодування). Виплата страхового відшкодування здійснюється шляхом безготівково розрахунку. Встановлено, що позивачем згідно платіжного доручення № 8155 від 15.07.2010 року відповідачу здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 6504,81 грн. внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до 13.2.10 Договору страхування наземного транспорту, страхувальник зобов»язується інформувати страховика про одержання від третіх осіб будь-яких відшкодувань, збитків, що підлягають відшкодуванню за цим договором у триденний строк з моменту одержання та одночасно повертати ці суми страховикові, якщо вони одержані після виплати страхового відшкодування. Судом встановлено і що не заперечується сторонами, вироком Знам»янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.08.2010 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 356 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 510 грн. Цивільний позов [PERSON] задоволено частково, тобто на користь останнього з [PERSON] стягнуто 11706 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн. в рахунок моральної шкоди. Зазначений вирок є таким, що набрав законної сили, учасниками процесу в апеляційному порядку не оскаржувався. В матеріалах кримінальної справи містяться постанова про відкриття виконавчого провадження від 07.09.2010 року щодо стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в розмірі 510 грн. та постанова про повернення виконавчого документа у зв»язку відсутністю майна, на яке можливо звернути стягнення. Виконавчий лист щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] коштів, отримано останнім лише 23.07.2014 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки представником позивача на підтвердження вимог ст.60 ЦПК України не доведені ті обставини, на які він посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. А зокрема на доведено фактичне отримання коштів відповідачем.. На підставі викладеного, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та

Outcome: dismissed