Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до \~відповідача, зазначив, що МТСБУ здійснило регламенту виплату потерпілій особі внаслідок дорожньої-транспортної пригоди за заявою [PERSON] в сумі 14754 грн. 02. коп., \~що підтверджується платіжним дорученням №4345 від 28.10.2010р., оскільки пригода трапилася з вини [PERSON], якого постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 13.07.2010р. було притягнуто до адміністративної відповідальності та який на дату скоєння цієї пригоди не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. \~Оскільки МТСБУ здійснило регламентну виплату [PERSON] за водія [PERSON], який спричинив ДТП, МТСБУ звернулося до Приморського районного суду м. Маріуполя \~з позовом про стягнення з [PERSON] розміру понесених витрат в сумі 14754 грн. 02 коп., а також витрат, понесених для встановлення розміру збитку та збору документів по справі, а також судового збору в сумі 229 грн. 40 коп. та витрат на правову допомогу в сумі 2000 грн. Під час розгляду справи судом було встановлено, що постанова Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 13.07.2010р. про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності в звязку з ДТП скасована постановою Апеляційного суду Донецької області \~від 26.04.2011р. за недоведеністю вини [PERSON] В звязку з чим суд відмовив у задоволенні позову МТСБУ до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з регламентною виплатою. Оскільки вина [PERSON] не доведена, вважають, що кошти отримані [PERSON] безпідставно, тому просять стягнути з відповідача кошти в розмірі 14754 грн. 02 коп., судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн. Представник позивача МТСБУ в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав частково. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 травня 2007 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Рено», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Фольксваген», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], в результаті якої транспортний засіб «Рено» отримав механічні пошкодження, чим заподіяно шкоду в розмірі 17704 грн. 82 коп. \~Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 13 липня 2010 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності та визнано винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, МТСБУ здійснило регламенту виплату [PERSON] за його заявою в сумі \~14754 грн. 02 коп., що підтверджується платіжним дорученням №4345 від 28.10.2010р. (а.с.7). Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 27.10.2014 року /заочне/ вимоги МТСБУ до [PERSON] задоволені, зі [PERSON] на користь позивача стягнуто безпідставно сплачені кошти в сумі 14754 грн.02 коп. та судовий сбір в сумі 243 грн.60 коп. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 26.05.2017 року рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 27.10.2014 року /заочне/ скасоване. Рішенням Апеляційного Суду Донецької області від 17.03.2011 року по справі за позовом [PERSON] і ТОВ «Кристал» до [PERSON] і [PERSON] про відшкодування шкоди за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 13.07.2010 року скасоване рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 13.07.2010 року. Вказаним рішенням Апеляційного Суду Донецької області від 17.03.2011 року встановлена ступінь вини водіїв [PERSON] та [PERSON] під час ДТП 17.05.2007 року, а саме [PERSON]- 70 % , [PERSON] 30 %. В рішенні вказано, що за висновком судової автотоварознавчої експертизи вартість матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля «Renault trafik» становить 17704 грн.82 коп. Між тим, з листа МТСБУ від 27.11.2010 року та платіжного доручення від 28.10.2010 року вбачається, що МТСБУ виплатило [PERSON] страхове відшкодування в сумі 14754 грн. 02 коп. З рахуванням ступеня вини обох водіїв, виплати МТСБУ позивачеві страхового відшкодування в розмірі більшому, ніж мав відшкодувати відповідач, колегія суддів вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 17704 грн.82 коп. задоволенню не підлягає. Згідно вимог ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до пп. «а» п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Суд вважає, що оскільки вина [PERSON] та [PERSON] встановлена рішенням Апеляційного суду Донецької області від 17.03.2011 року, а саме: [PERSON]- 70 %, [PERSON] - 30 %, зі [PERSON] на користь МТСБУ підлягає стягненню 2360 грн. 65 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Види судових витрат, визначені в ст. 79 ЦПК України, до них зокрема відносяться витрати на правову допомогу, а також витрати по сплаті судового збору. Судом встановлено, що при пред'явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., тому відповідач повинен відшкодувати позивачу судові витрати у зазначеній сумі. Згідно з ч. 1 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. Позивачем у якості доказів понесення витрат на правову допомогу було надано до суду платіжне доручення №3222 від 26.09.2013 р. про сплату 1000 грн. - передплати (50%) за надання правової допомоги (а.с.7). Разом з тим відповідно до ст. 1 \~ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах», розмір компенсації\~витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується \~стороні, на \~користь \~якої \~ухвалено \~судове рішення, \~іншою стороною, \~не може перевищувати 40 відсотків встановленої \~законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, \~у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій \~поза \~судовим засіданням \~та \~під \~час ознайомлення \~з \~матеріалами \~справи \~в \~суді. Разом з тим, ані позивачем, ані його представником не надано жодних розрахунків про час зайнятості особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням або під час ознайомлення з \~матеріалами \~справи \~в \~суді. \~ За таких обставин в даній частині позовних вимог суд відмовляє.

Outcome: partial