Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та збитків за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» уклало з [PERSON] кредитний договір № 50011455 від 16.12.2013 року відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 112 583,13 гривень, що еквівалентно на дату укладання договору 13 530,00 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель POLO SEDAN, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1598 куб.см., відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути Позивачу Кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов Договору. Відповідно до положень п. 1.3.1. Загальних умов кредитування, що становлять невід'ємну частину Договору, розмір платежів, що підлягають сплаті відповідачем у повернення Кредиту та Додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на робочий день, що передував дню укладення Договору у Графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною Договору. В подальшому Відповідач зобов'язався сплачувати платежі у повернення Кредиту та додаткового кредиту відповідно до виставлених позивачем рахунків у гривні, при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування обмінного курсу за безготівковими операціями банку. Згідно умов договору повернення кредиту та процентів за їх використання здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та терміни встановлені графіком погашення кредиту. Крім того згідно умовами кредитування виконання зобов»язання відповідача забезпечується заставою майна відповідно до укладеного сторонами договору застави транспортного засобу автомобіля POLO SEDAN, № 50011455 від 19.12.2013р. У зв»язку з систематичним невиконанням умов договору 03.12.2015р. позивачем була направлена на адресу відповідача вимога щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості , однак відповідачем не повернутий кредит. У зв'язку з невиконанням умов Договору відповідачем, Позивач скористався своїм правом відповідно до Договору і чинного законодавства почати процедуру звернення стягнення на Предмет застави у примусовому порядку та процеуру повернення заборгованості за Договором Відповідачем. В результаті чого, Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маринець О.С. було вчинено виконавчий напис, що зареєстровано в реєстрі за № 1130, щодо звернення стягнення на Предмет застави з метою задоволення своїх вимог за Договором у розмірі 268 331,21 гривень . На підставі виконавчого напису нотаріуса № 1130, державним виконавцем Соснівського чдділу ДВС Черкаського міського управління юстиції, Чухрієм Д.О., було відкрито виконавче провадження № 49748386, щодо примусового звернення стягнення на Предмет застави, в рамках якого винесено постанови, якими оголошено розшук майна, накладено арешт та заборонено здійснювати відчуження майна боржника, а саме, автомобіля легкового марки VOLKSWAGEN, модель POLO, номер шасі (кузова, рами) № [NUMBER]. 15.01.2016 року заставний автомобіль було вилучено, відповідно до акту опису та арешту майна. Відповідно до Висновку суб'єкта оціночної діяльності про вартість транспортного засобу, складеного Приватним Підприємством «Ажіо» 04 лютого 2016 року, вартість Предмету застави склала 188 670.00 грн. без врахування ПДВ. За результатами проведення електронних торгів, відповідно до наданої довідки ПАТ «Креді Агріколь Банк» від 04.05.2016 року, на рахунок Позивача було зараховано кошти в розмірі 162 699,55 грн. Однак отриманих коштів не достатньо для погашення заборгованості. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] на їх користь основну суму боргу зі сплати Кредиту за Кредитним договором № 5001145 від 16.12.2013 р. у розмірі 141 523,16 грн., 3% річних у розмірі 406,12 гри., збитки у розмірі 40 304,00 та витрати на правову допомогу у розмірі 6 000,00грн., що разом становить 188 233,28 грн. та судовий збір. Відповідач [PERSON] звернувся з зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання договорів недійсними. В обгрунтування своїх вимог вказував, що за умовами договору, Кредитор надав йому кредит в сумі 112 583,13 гривень на придбання транспортного засобуавтомобіля легкового марки VOLKSWAGEN, модель POLO, номер шасі (кузова, рами) № [NUMBER], 2013 року випуску, зі сплатою за користування кредитом процентної ставки у розмірі 9,90 % річних. Також, Кредитор надав Позичальнику Додатковий кредит 2 в розмірі 7430,65 гривень для оплати страхових платежів перед ПАТ «СК» Українська страхова група». Разом з Кредитним договором між Сторонами було підписано графік погашення заборгованості відповідно до якого суму погашення було визначено в доларах США. Розмір щомісячного платежу було погоджено в сумі 301,81 дол. США, В п.1.3.1 додатку до договору зазначено, що розмір платежів, що підлягають сплаті Позичальником у повернення кредиту та Додаткового кредиту, визначено у еквіваленті іноземної валюти станом на робочий день, що передував дню укладення Кредитного договору, у Графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною Кредитного договору. В подальшому, позичальник сплачує платежі у повернення Кредиту та Додаткового кредиту відповідно до виставлених Компанією рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування обмінного курсу за безготівковими операціями банку, назву якого визначено у Кредитному договорі, до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту; при цьому для розрахунку використовується обмінний курс, чинний станом на робочий день, що передує дню виставлення рахунка з урахуванням передбачених нижче особливостей. Вважає, що умови, якими передбачено сплата позичальником коштів на повернення кредиту в перерахунку за поточним обмінним курсом гривні до долара США є дискримінаційним по відношенню до нього як до споживача а вказані умови договору з цих підстав не можуть вважатися справедливими. Крім того вважає, що всього згідно графіку платежів йому необхідно було сплатити з січня 2014року по травень 2016 року - це місяць в якому було перераховано кошти від продажу заставного автомобіля) (29 місяців) 72 829,44 гривень. 72829,44 гривень - це загальна сума, яка мала бути сплачена Позичальником до травня 2016 року з урахування погашення основної суми кредиту, процентами за користування кредитом, погашення суми додаткового кредиту та процентами за користування додатковим кредитом. Фактично ж Позичальником було сплачено з січня 2014 року по травень 2016 року 265215,98 гривень. Таким чином, в травні 2016 року Позичальником заборгованість за кредитом погашено в повному обсязі і навіть зі значною переплатою. Якщо порахувати відсотки за кредитом та додатковим кредитом, які Позичальник повинен був сплатити за період з січня 2014 року по травень 2016 року то виходить, що за цей час позичальник мав сплатити 21698,92 гривень. Відповідно до умов кредитного договору Позичальник отримав кредит в сумі 112583,13 гривень та 7430,65 сума додаткового кредиту. Таким чином, всього. Позичальником, до травня 2016 року, мало бути погашено 141 712,70 гривень (112 712,70 (сума отриманого кредиту) + 7 430,65 (сума додаткового кредиту) + 21 698,92(сума процентів за основним та додатковим кредитами за період з січня 2014 по травень 2016 року)). Як зазначалось вище, Позичальником було сплачено 265215,98 гривень, що складається з 102 546,43 гривень (погашені відповідно до квитанцій) та 162 669,55 гривень (отримані від продажу заставного автомобіля). Враховуючи вищевикладене Позичальник здійснив переплату за кредитним договором в розмірі 123 503,28 гривень (258 115,98 - 141 712,70). Просить зустрічний позов задоволити та визнати недійсним кредитний договір №50011455 від 16.12.2013 року з усіма додатками до нього укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» у частині здійснення розрахунку усіх сум договору із посиланням на еквівалент в доларах США. Визнати недійсним в кредитному договорі №50011455 від 16.12.2013 року положення про курс для обчислення платежів згідно до курсу філії Публічного акціонерного товариства « Креді Агріколь Банк». Визнати недійсним п.п. 1.3, 1.3.1, 1.3.2, 1.3.3, 2.4, 3, 5.5, 5.6 загальних умов кредитування за кредитним договором №50011455 від 16.12.2013 року. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на його користь надмірно сплачені кошти за кредитним договором №50011455 від 16.12.2013 року в сумі 123 503,28 гривень , у задоволенні вимог банку відмовити. В судовому засіданні представники позивача за довіреністю - [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Надали письмові заперечення щодо вимог. Суду пояснили, що оскільки відповідач зобов'язання по кредитному договору забезпеченого заставою не виконували належнмим чином, виникла заборгованість яка складається з наступного: основної суми боргу зі сплати Кредиту за Кредитним договором № 5001145 від 16.12.2013 р. у розмірі 141 523,16 грн., 3% річних у розмірі 406,12 гри., збитки у розмірі 40 304,00 та витрати на правову допомогу у розмірі 6 000,00грн., що разом становить 188 233,28 грн. Просили вимоги задоволити . У задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Представник відповідача за довіреністю Григор»єв В.В. зустрічну заяву підтримав, проти позову банку заперечував, мотивуючи свою позицію тим, що умови, якими передбачено сплата позичальником коштів на повернення кредиту в перерахунку за поточним обмінним курсом гривні до долара США є дискримінаційним по відношенню до відповідача як до споживача, а вказані умови договору з цих підстав не можуть вважатися справедливими і важають що кредит був наданий у іноземній валюті. На думку [PERSON] розмір відсоткової ставки, застосованої ТОВ «Порше Мобіліті» не відповідає установленій кредитним договором ставці у розмірі 9,9% річних. Крім того вважають, що відповідачем переплачена сума по кредиту і просив суд задоволити вимоги по зустрічному позову. В первісному позові банку до [PERSON] просив відмовити. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за нможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно до ч. 2 ст.1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та сплати належних йому відсотків. Згідно ст.599 ЦК України зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно з ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Статті 19, 20 Закону України «Про заставу» встановлюють, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язань, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Відповідно до ч. 1-2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 2.1.1. Договору застави у разі невиконання Відповідачем зобов'язань за Договором. Позивач має право задовольнити за рахунок Предмету застави свої вимоги у порядку зазначеному у розділі 5 Договору застави, у повному обсязі, включаючи основну суму боргу, проценти за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання, неустойки, необхідні витрати на отримання Предмету застави та його реалізацію. Відповідно п. 5.4. Договору застави звернення стягнення на Предмет застави здійснюється за рішенням суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса. За правилами ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обьов»язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України-гривня. Іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадках і в порядку встановлених законом. Грршове зобов»язання має бути виконане у гривнях. Використання інозенмої валюти а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов»язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах встанволених законом (ч.ч.1,3 ст.533ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України, якщо в зобов»язанні визначено грошовий еквівалент в вноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визнаначється за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встанволений догоовром або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до правової позиції викладеної в Постанові Верховного Суду України у справі № 6-79цс14 від 02.07.2014р. згідно з ч.1 ст.533 ЦК України грошове зобов»язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим, ч.2 ст.533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити у грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в інозенмній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного Банку України. Отже визначення в договору еквіваленту зобов'язання в інозенмій валюті відповідає вимогам ст. 533 ЦК України. При цьому сплата за таким зобов'язанням має здійснюватися в гривні за офіційним курсом Національного Банку України на дату оплати . Відповідно до ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем а споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти(споживчий кредит) або бере зобов'язання надати його споживачеві ля придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором а споживач зобов»язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: особу та місцезнаходження кредитодавця; кредитні умови, зокрема: мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено визнання недійсними умов договорів , що обмежують права споживача. Відповідно до положень вказаної статті продавець(виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови які є несправедливими. Умови договору є несправедливими якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотній дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. В судовому засіданні встановлено, що: Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» уклало з [PERSON] кредитний договір № 50011455 від 16.12.2013 року відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 112 583,13 гривень, що еквівалентно на дату укладання договору 13 530,00 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель POLO SEDAN, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1598 куб. см., відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути Позивачу Кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов Договору. Даний договір був власноручно підписаний відповідачем [PERSON], що підтверджується підписом відповідача на договорі та ознайомлений з загальними умовами кредитування. Відповідно до положень п. 1.3.1. Загальних умов кредитування, що становлять невід'ємну частину Договору, розмір платежів, що підлягають сплаті відповідачем у повернення Кредиту та Додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на робочий день, що передував дню укладення Договору у Графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною Договору. В подальшому Відповідач зобов'язався сплачувати платежі у повернення Кредиту та додаткового кредиту відповідно до виставлених позивачем рахунків у гривні, при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування обмінного курсу за безготівковими операціями банку. Згідно умов договору повернення кредиту та процентів за їх використання здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та терміни встановлені графіком погашення кредиту. Крім того згідно умовами кредитування виконання зобов»язання відповідача забезпечується заставою майна відповідно до укладеного сторонами договору застави транспортного засобу автомобіля POLO SEDAN, № 50011455 від 19.12.2013р. У зв»язку з систематичним невиконанням умов договору 03.12.2015р. позивачем була направлена на адресу відповідача вимога щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості. Дана вимога була отримана відповідачем [PERSON] 12.12.2015р. , що підтверджується рекомендованим повідомленням яке міститься в матеріалах справи. Згідно п.3.3 Умов кредитування відповідач зобов»язується повернути позивачу у повному обсязі суму кредиту та суму додаткового кредиту плату , штрафні санкції якщо такі підлягають застосуванню протягом 30 календарних днів з дати отримання відповідачем повідомлення про таку вимогу. У встановлені строк відповідачем [PERSON] не повернуто кредит та не сплачено заборгованість. У зв'язку з невиконанням умов Договору відповідачем, Позивач скористався своїм правом відповідно до Договору і чинного законодавства почати процедуру звернення стягнення на Предмет застави у примусовому порядку та процеуру повернення заборгованості за Договором Відповідачем. В результаті чого, Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маринець О.С. було вчинено виконавчий напис, що зареєстровано в реєстрі за № 1130, щодо звернення стягнення на Предмет застави з метою задоволення своїх вимог за Договором у розмірі 268 331,21 гривень . На підставі виконавчого напису нотаріуса № 1130, державним виконавцем Соснівського чдділу ДВС Черкаського міського управління юстиції, Чухрієм Д.О., було відкрито виконавче провадження № 49748386, щодо примусового звернення стягнення на Предмет застави, в рамках якого винесено постанови, якими оголошено розшук майна, накладено арешт та заборонено здійснювати відчуження майна боржника, а саме, автомобіля легкового марки VOLKSWAGEN, модель POLO, номер шасі (кузова, рами) № [NUMBER]. 15.01.2016 року заставний автомобіль було вилучено, відповідно до акту опису та арешту майна. Відповідно до Висновку суб'єкта оціночної діяльності про вартість транспортного засобу, складеного Приватним Підприємством «Ажіо» 04 лютого 2016 року, вартість Предмету застави склала 188 670.00 грн. без врахування ПДВ. За результатами проведення електронних торгів, відповідно до наданої довідки ПАТ «Креді Агріколь Банк» від 04.05.2016 року, на рахунок Позивача було зараховано кошти в розмірі 162 699,55 грн. Згідно п. 1.3. Кредитного договору, Сторони погодили, що кошти у повернення Кредиту відображають справедливу вартість Кредиту на момент його видачі та забезпечують отримання Позивачем очікуваної станом на дату сплати таких коштів суми на основі діючого обмінного курсу валюти, як це погоджено Сторонами у Кредитному договорі. На додаток, відповідно до п. 1.3.1. Загальних умов кредитування, Відповідач сплачує платежі у повернення кредиту відповідно до виставлених Позивачем рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування обмінного курсу за безготівковими операціями банку, назву якого зазначено у Кредитному договорі, до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту; при цьому для розрахунку використовується обмінний курс, чинний станом на робочий день, що передує дню виставлення рахунка з урахуванням. Отже, оскільки відповідно до умов Договору сума Кредиту, яка підлягає поверненню. розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу за безготівковими операціями банку, зазначеного у Договорі, у Відповідача існує заборгованість з повернення суми Кредиту. З серпня 2015 року Відповідач припинив виконувати свої зобов'язання за Договором щодо сплати щомісячних платежів, у зв'язку з чим у Відповідача утворилась заборгованість перед Позивачем, щодо сплати щомісячних платежів, на загальну суму 23 985,50 грн., що підтверджується Зведеною обліковою випискою з рахунку клієнта [PERSON] станом на 05.10.2015 р Станом на 03.05.2016р. поточна заборгованість Відповідача за Договором становила 102 466.74 грн., що підтверджується зведеною обліковою випискою з рахунку Клієнта станом на 03.05.2016 р. ., і складалася з: - 46 611,89 грн. - поточна заборгованість Відповідача зі сплати щомісячних платежів з урахуванням штрафів та пені станом на день формування вимоги. - 51 606,22 грн. - збитки позивача, що складаються з наступного: - 909,22 грн. - відповідно до виставленого рахунку №00295872 від 02.12.2015 року, - 3 900,00 грн. - відповідно до виставленого рахунку №00299389 від 24.12.2015 року, - 46 797,00 грн. -4180,57 грн. - відшкодування страхових платежів відповідно до п. 5.6. Кредитного договору, що складається з наступних платежів; -1 672,24 грн. - відшкодування страхового платежу за січень 2016 року, -836,11 грн. - відшкодування страхового платежу за лютий 2016 року, -836,1 1 грн. - відшкодування страхового платежу за березень 2016 року; -836,11 грн. - відшкодування страхового платежу за квітень 2016 року; - 68,06 - штраф та пеня. За результатами проведення електронних торгів, відповідно до наданої довідки ПАТ «Креді Агріколь Банк» від 04.05.2016 р., на рахунок Позивача було зараховано кошти в розмірі 162 699,55 грн. Відповідно до умов Договору кошти, отримані від звернення стягнення на предмет застави, було спрямовано на покриття вказаної вище поточної заборгованості Відповідача у розмірі 102 466,74 грн. Отже, сума коштів, яка мала бути зарахована в рахунок відшкодування неповернутої Суми кредиту, за вирахуванням погашеної суми поточної заборгованості становить: 162 669.,55 - 102 466,74 = 60202,81грн. Таким чином сума коштів в розмірі 60 202,81 грн. була зарахована Позивачем в рахунок погашення Суми тіла кредиту, що залишилась неповернутою, та відсотків за користування кредитом, що в гривні склало еквівалент 2 388,05 дол. США. Оскільки, станом на 04.05.2016 р. заборгованість Відповідача за Сумою кредиту, з урахуванням погашеної поточної заборгованості, в еквіваленті по відношенню до гривні становила 8037,26 дол США і після зарахувааня коштів від продажу автомобіля 60202,81грн, залишок заборгованості складав: 8 037,26 - 2 388,05 = 5 649,21 дол. США. Станом на 08.06.2016 р., (дата підготовки позовної заяви), з урахуванням коштів, які були отримані внаслідок звернення стягнення на предмет застави, сума Кредиту за Договором, яка підлягає поверненню, становить еквівалент в гривні 5 469,21 доларів США. Курс ПАТ «КредіАгріколь Банк» складав 24,990 грн. за 1 долар США. Таким чином, сума Кредиту, яка підлягає поверненню становить: 5 649,21 *24,990 = 141 173,75 грн Згідно із умовами Кредитного договору № 50011455 від 16.12.2013 року процентна ставка становить 9,90%. Виходячи з того, що сума Кредиту, яка підлягає поверненню становить 141 173,75 гри., кількість днів прострочення сплати суми Кредиту (строк користування Кредитом) становила 9 днів (з 01.06.2016 року по 09.06.2016 року), розмір процентів за користування кредитними коштами був розрахований наступним чином та склав: 141 173,75 *9,90 %*9/360 = 349,41 грн. Враховуючи вищевикладене, загальна сума основного боргу зі сплати Кредиту за Договором на дату складання позовної заяви склає: 141 173,75+349,41=141 523,16 грн. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що вимоги позивача щодо існуючої заборгованості в сумі 141 523,16 грн є доведеними та такими що підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача, а укладений кредитний договір відповідає вимогам ЦК України та ст.11,18 ЗУ «Про захист прав споживачів». Також суд вважає що до задоволення підлягає і вимога позивача щодо стягнення 3 % річних у розмірі 406,12 грн за період з 05.05.2016р. по 09.06.2016р.(35 днів прострочення) як таких що відповідають вимогам діючого законодавства згідно ст.625 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Згідно наданої суду квитанції, (платіжного доручення) № 50009024 від 23.06.2016року позивачем оплачено надання правової допомоги у розмірі 5000,00 грн., а тому суд вважає за необхідне стягнути вищевказану суму з відповідача [PERSON] на користь позивача. Однак суд не погоджується із вимогами позивача щодо стягнення з відповідача суми збитків в розмірі 40 304грн відповідно до ст.22 ЦК України, оскільки останні не були підтверджені ні матеріалами справи. ні в ході судового розгляду. Даючи аналіз зазначеним правовим нормам, з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає до часткового задоволення. Вивчивши всі надані суду докази суд вважає, що в позові [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання договору недійсним необхідно відмовити з огляду на наступне: Відповідно до ст.626 ч. 1 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. В силу ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 1.1. Загальних умов кредитування, Відповідач зобов'язався надати Позивачеві Кредит у сумі визначеній в Кредитному договорі, в українських гривнях. Згідно п. 1.3. Кредитного договору. Сторони погодили, що кошти у повернення Кредиту відображають справедливу вартість Кредиту на момент його видачі та забезпечують отримання Відповідачем очікуваної станом на дату сплати таких коштів суми на основі діючого обмінного курсу валюти, як це погоджено Сторонами у Кредитному договорі. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Порше Мобіліті» було надано Кредит [PERSON] в національній валюті. Загальний розмір щомісячного платежу є таким, що погоджений Сторонами у Графіку погашення кредиту та незмінним з моменту укладення Кредитного договору. ТОВ «Порше Мобіліті» належним чином ознайомив [PERSON] із інформацією, передбаченою ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а також, з правилами надання фінансових послуг (кредитів), що містить власноручний підпис [PERSON] Враховуючи ст. 524, 533 ЦК України та з урахуванням положення чинного законодавства яке визначають національну валюту Україна, як єдиний законний платіжний засіб на території Україна, одак не містять заборони на визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті. Щодо позиції відповідача стосовно відсоткової ставки по кредитному договору, суд вважає такі вимоги безпідставними, оскільки відповідно до умов Кредитного договору, процентна ставка є змінною та становить 9,9% річних. Згідно із ч. 4 Цивільного кодексу України, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Згідно п. 2.4. Кредитного договору, нарахування процентів здійснюється щомісячно, 15 числа поточного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360.» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається з 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно до Графіка погашення кредиту. Процент нараховується на еквівалент Суми кредиту в іноземній валюті, яка залишається неповернутою, відповідно до Графіка погашення кредиту. Протягом дії Кредитного договору жодного разу розмір процентної ставки не змінювався, та становив 9,9 % від Суми кредиту та Додаткового кредиту, яка залишається неповернутою, відповідно до Графіка погашення кредиту. Таким чином, розмір процентної ставки відповідає встановленому у Кредитного договорі та в жодному разі не змінюється односторонньому порядку. Відповідно до пп. 1.1., 1.3., 1.3.1. Кредитного договору визначені умови розрахунку та сплати щомісячного платежу у погашення Кредиту, шо погоджені сторонами по справі. Як положення Кредитного договору, так і щомісячні платежі у погашення Кредиту не можуть бути зміненими в односторонньому порядку. Всі платежі за Кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовувався до еквіваленту Суми кредиту в дол. США, відповідно до п. 1.3. Загальних умов кредитування. Крім того в судоовму засіданні за ініціативою суду було запропоновано відповідачу провести експертизу щодо правильності встановленої відсоткової ставки в розмірі 9,9%., на що представником відповідача не було погоджнне дане питання. Таким чином, твердження [PERSON] про те, шо ТОВ «Порше Мобіліті» всупереч положенням Закону України «Про захист прав споживачів» неправильно визначено розмір відсоткової ставки за Кредитним договором не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи і не підлягають до задоволення. З огляду на вищевикладене суд вважає що сторони по справі дійшли згоди стосовно всіх істотних умов Кредитного договору, відповідач [PERSON] був ознайомлений з умовами кредиту та власноручно підписав дані умови. Жодних доказів на підтвердження недійсності договору з підстав викладених в зустрічній заяві [PERSON] суду не надано. За таких обставин суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог, а саме суд вважає, що даний кредитний договір № 50011455 від 16.12.2013р. відповідає вимогам закону, підстав для його скасування суд не вбачає.

Outcome: approved