overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові він зазначив, що з відповідачем зареєстрував шлюб 04.06.2009 року. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалось. У подружжя зовсім різні погляди на життя, що призвело до розпаду сім'ї. Сторони припинили подружні стосунки і почали проживати окремо. Відновлення нормальних стосунків між подружжям неможливе, тому позивач звернулась з даним позовом до суду. Позивач до судового засідання не з'явився, але до суду надійшла його заява, відповідно до якої він просить суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, тому суд з урахуванням розумних строків розгляду справи розглядає її у відсутність відповідача, оскільки наявних в матеріалах справи доказів достатньо для встановлення правовідносин між сторонами. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.06.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастопіль, про що було зроблено актовий запис за № 362 (а.с. 5). Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Відповідно до частин 1 та 3 статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові він зазначив, що з відповідачем зареєстрував шлюб 08.06.2002 року. Від шлюбу у сторін є неповноліній син [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалось. У подружжя зовсім різні погляди на життя, що призвело до розпаду сім'ї. Сторони припинили подружні стосунки і почали проживати окремо. Відновлення нормальних стосунків між подружжям неможливе, тому позивач звернувся з даним позовом до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечила проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.06.2002 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, про що було зроблено актовий запис за № 889, відповідно до свідоцтва про одруження Серії [NUMBER]. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження Серії [NUMBER]. Відповідно до частин 1 та 3 статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові він зазначив, що з відповідачем зареєстрував шлюб 10.03.1992 року. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалось. У подружжя зовсім різні погляди на життя, що призвело до розпаду сім'ї. Сторони припинили подружні стосунки і почали проживати окремо. Відновлення нормальних стосунків між подружжям неможливе, тому позивач звернулась з даним позовом до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечила проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 березня 1992 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що було зроблено актовий запис за № 531, відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER]. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження [NUMBER]. Відповідно до частин 1 та 3 статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові він зазначив, що з відповідачем зареєстрував шлюб 16.01.2001 року. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалось. У подружжя зовсім різні погляди на життя, що призвело до розпаду сім'ї. Сторони припинили подружні стосунки і почали проживати окремо. Відновлення нормальних стосунків між подружжям неможливе, тому позивач звернувся з даним позовом до суду. Позивач до судового засідання не з'явилась, але до суду надійшла його заява, відповідно до якої він просить суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, тому суд з урахуванням розумних строків розгляду справи розглядає її у відсутність відповідача, оскільки наявних в матеріалах справи доказів достатньо для встановлення правовідносин між сторонами. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.01.2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради, про що було зроблено актовий запис за № 49 (а.с. 4). Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Відповідно до частин 1 та 3 статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові він зазначив, що з відповідачем зареєстрував шлюб 17.11.2012 року. Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO] життя у позивача з відповідачем не склалось, між подружжям постійно виникають конфлікти, непорозуміння внаслідок різних поглядів на життя, сімейні відносини, що призвело до розпаду сім'ї. Внаслідок таких постійних непорозумінь стався розпад сімейних відносин, сторони не спілкуються, не ведуть спільного господарства, проживають окремо тривалий час. Шлюб існує формально, відновлення нормальних стосунків між подружжям неможливе, тому позивач звернувся з даним позовом до суду. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.11.2012 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 2808( а. с. 3). Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а. с. 5). Сторони тривалий час разом не проживають, не спілкуються, не ведуть спільно господарство, спір про поділ майна відсутній. Відповідно до частин 1 та 3 статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові він зазначив, що з відповідачем зареєстрували шлюб 01 серпня 2010 року. Від шлюбу у сторін дітей немає. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалось. У подружжя зовсім різні погляди на життя, що призвело до розпаду сім'ї. Сторони припинили подружні стосунки і почали проживати окремо. Відновлення нормальних стосунків між подружжям неможливе, тому позивач звернувся з даним позовом до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечила проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 серпня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницької міської ради Вінницької області, про що було зроблено актовий запис за № 1522, відповідно до свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] Від шлюбу у сторін дітей немає. Відповідно до частин 1 та 3 статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові він зазначив, що з відповідачем зареєстрували шлюб 02 серпня 2007 року. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалось. У подружжя зовсім різні погляди на життя, що призвело до розпаду сім'ї. Сторони припинили подружні стосунки і почали проживати окремо. Відновлення нормальних стосунків між подружжям неможливе, тому позивач звернувся з даним позовом до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечив проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 серпня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницької міської ради Вінницької області, про що було зроблено актовий запис за № 1728, відповідно до свідоцтва про одруження Серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до частин 1 та 3 статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших сторін. В зв'язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові він зазначив, що з відповідачкою зареєстрував шлюб 7 серпня 1999 року. Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалось. У подружжя різні погляди на життя, різні характери, що призвело до розпаду сім'ї. Сторони припинили подружні стосунки і почали проживати окремо з січня 2014 року. Майновий спір відсутній. Шлюб існує формально, відновлення нормальних стосунків між подружжям неможливе, тому позивач звернувся з даним позовом до суду. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечила проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 7 серпня 1999 року у Борівському райвідділі реєстрації актів громадського стану Харківської області, актовий запис № 21( а. с. 3). Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] ( а. с. 6). З січня 2014 року разом не проживають, спір про поділ майна відсутній. Після розірвання шлюбу донька буде проживати з відповідачем. Відповідно до частин 1 та 3 статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові вона зазначила, що з відповідачем зареєструвала шлюб 03 лютого 1993 року. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалось. У подружжя зовсім різні погляди на життя, що призвело до розпаду сім'ї. Сторони припинили подружні стосунки і почали проживати окремо. Відновлення нормальних стосунків між подружжям неможливе, тому позивач звернулась з даним позовом до суду. Позивач до судового засідання не з'явилась, але до суду надійшла її заява, відповідно до якої вона просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд з урахуванням розумних строків розгляду справи розглядає її у відсутність відповідача, оскільки наявних в матеріалах справи доказів достатньо для встановлення правовідносин між сторонами. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 лютого 1993 року у виконкомі Грузької сільської ради Гайсинського району Вінницької області, про що було зроблено актовий запис за № 1 (а.с. 3). Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Відповідно до частин 1 та 3 статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові вона зазначила, що з відповідачем зареєструвала шлюб 04 вересня 2007 року у Вінницькому міському відділі РАЦС, актовий запис № 2296. При реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на прізвище відповідача «[PERSON]». Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через різне ставлення сторін до сімейних обов'язків та неоднакові погляди на сімейне життя, в подружжя часто відбувались спори, суперечки, під час яких чоловік ображав і принижував жінку та її батьків. Така поведінка відповідача негативно впливає на стан здоров'я дитини та на стан здоров'я позивачки. Наразі сім'я практично розпалася, спільне господарство давно не ведуть, тому позивач звернулася з даним позовом до суду. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 вересня 2007 року у Вінницькому міському відділу РАЦС, про що було зроблено актовий запис за № 2296, відповідно до свідоцтва про одруження Серії [NUMBER]. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до частини 1 та 3 статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до частини 2 статті 112 сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім'я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших сторін. У зв'язку із задоволенням позову судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved