Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.01.2019 року по 31.05.2019 року у розмірі 2608,80 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач є споживачем послуг з електропостачання за адресою: [ADDRESS] , на її ім`я відкрито за вказаною адресою особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідач неналежно виконував обов`язки зі сплати послуг з електропостачання, у зв`язку з чим, в період з 01.01.2019 року по 31.05.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 2608,80 гривень. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію та судові витрати у розмірі 2102 гривень. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але ним надано письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, задоволення позову, крім того представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася без поважних причин, хоча про час, місце та дату розгляду справи була повідомлена належним чином замовною кореспонденцією. У визначений строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування вимог, що викладені в позовній заяві в порядку ст. 83 ЦПК України суду не надав. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами Приймаючи до уваги думку представника позивача, який не заперечував проти заочного вирішення справи, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши докази, дійшов висновку про таке. Правовідносини між енергопостачальником та побутовими споживачами електричної енергії регулювалися користування електричною енергією; нормативно-правовий акт № 28 від 31.07.1996 Правилами користування електричною енергією для населення (далі за текстом ПКЕЕН), затвердженими Постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357 зі змінами та доповненнями, Цивільним кодексом України, та іншими нормативними документами, які регулюють правовідносини у сфері електроенергетики. Судом встановлено, що Маріупольським РЕМ АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] та Відповідач є споживачем послуг з електропостачання за адресою: [ADDRESS] . Відповідно ст.67 ЖК України, плата за комунальні послуги, в тому числі за спожиту електроенергію, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами для населення на підставі фактичних показників приладів обліку відповідно «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357 зі змінами та доповненнями. Згідно з абзацом 2 п.1 ПКЕЕН, ці Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форми власності. Відповідно до п.42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати використану електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до п.420 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. З 26.06.2018 року набрали чинності Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 року № 312 (далі за тексом - ПРРЕЕ). Згідно з п. 1.1.1 ПРРЕЕ, ці правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є, зокрема, електропостачальник, оператор системи передачі, оператор системи розподілу, споживачі. Ці правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Згідно з п. 5.5.5. ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору. Однак відповідач в порушення зазначених умов ПКЕЕН, ПРРЕЕ, не виконує належним чином свій обов`язок щодо оплати спожитої електричної енергії щомісяця та в повному обсязі, а саме у зв`язку з несплатою за використану електричну енергію у період з 01.01.2019 року по 31.05.2019 року, у нього виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 2608,80 гривень, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином судом встановлено, що Відповідач споживав, але не сплачував вартість спожитої електричної енергії, у зв`язку з чим утворилась заборгованість перед Позивачем в розмірі 2608,80 гривень, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved