Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування вартості навчання, у якому зазначив, що відповідач був зарахований на навчання за державним замовленням до Херсонського базового медичного коледжу Херсонської обласної ради на підставі наказу №105-к від 11.08.2010 року. Між сторонами 01.09.2010 року було укладено типову угоду, за умовами якої відповідач зобов'язався прибути після закінчення навчального закладу на місце працевлаштування і відпрацювати не менше трьох років. На підставі наказу №37-с від 27.02.2014 року [PERSON] присвоєно кваліфікацію фельдшера з врученням диплому та відраховано з числа студентів коледжу з 27.02.2014 року. Наказом Департаменту охорони здоров'я Херсонської обласної державної адміністрації № 65-к від 26.02.2014 року відповідача було розподілено на відпрацювання до КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня». Проте відповідач не прибув до місця розподілення. В результаті чого завдав збитків державному бюджету на загальну суму 20 619 гривень 44 копійки. У зв'язку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь державного бюджету 20 619 гривень 44 копійки, з них: 14 231,04 грн. - сума вартості навчання та 6 388,40 грн.-виплаченої стипендії та на свою користь 243 гривні 60 копійок в рахунок відшкодування витрат на оплату судового збору. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. В звязку з наведеним, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 2 статті 52 Закону України «Про освіту» випускники вищих навчальних закладів, як здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 992 від 22 серпня 1996 року затверджено Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням. Згідно п. 8 Порядку випускники, які уклали угоду з вищим навчальним закладом після зарахування на навчання, повинні відпрацювати за місцем призначення не менше трьох років. П. 14 Порядку передбачено, що у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років, випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Згідно зі ч. 1 ст. 526, ст.610 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, зокрема відшкодування збитків. Разом з тим, відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Судом встановлено, що згідно наказу №105-к від 11.08.2010 року [PERSON] був зарахований на навчання за державним замовленням до Херсонського базового медичного коледжу Херсонської обласної ради за спеціальністю «Лікувальна справа». Між Херсонським базовим медичним коледжем Херсонської обласної ради та [PERSON] 01.09.2010 року було укладено типову угоду, за умовами якої відповідач зобов'язався прибути після закінчення навчального закладу на місце працевлаштування і відпрацювати не менше трьох років, у разі відмови їхати за призначенням відшкодувати до державного бюджету учбового закладу вартість навчання в установленому порядку. На підставі наказу №37-с від 27.02.2014 року [PERSON] присвоєно кваліфікацію фельдшера з врученням диплому звичайного зразка. Наказом Департаменту охорони здоров'я Херсонської обласної державної адміністрації № 65-к від 26.02.2014 року [PERSON] було розподілено на відпрацювання до КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня». Згідно акту ревізії фінансово-господарської діяльності ХБМК ХОР № 04-17/01 від 23.02.2015 року відповідач не прибув до місця розподілення. Відповідно до розрахунку витрат та довідки про доходи від 06.04.2015 року загальна сума вартості навчання студента [PERSON]. складає 20619,44 гривні, з яких: 14 231,04 гривні - витрати на забезпечення навчального процесу, 6 388,40 гривень - виплачена стипендія. Таким чином, внаслідок відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням [PERSON] зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання. Згідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved