Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору: Деснянський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання аліментами отриманих коштів. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який надалі рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28.07.2015 було розірвано. Від даного шлюбу мають спільну неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . На даний час у позивача з відповідачкою склались неприязні відносини, а тому позивач був змушений відкрити на ім`я своєї доньки картковий рахунокна який здійснював зарахування сум в рахунок сплати аліментів до 13.01.2019 року. Надалі, позивачу стало відомо, що відповідачка без повідомлення та згоди позивача самостійно зняла з рахунку доньки 15 000, 00 грн., не повідомивши при цьому виконавчу службу, також позивачу стало відомо про наявність заборгованості по сплаті аліментів, з підстав замовчування відповідачем грошових відрахувань на картковий рахунок доньки, заборгованість на даний час добровільно погашена. Отже, оскільки відповідачкою без згоди позивача були зняті грошові кошти з рахунку дитини, останній вважає за доцільне визнати отримані кошти відповідачем в сумі 15 000 грн., як аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 15.02.2021 року у вказаній вище справі вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Відповідачка по справі повідомлена судом про розгляд судом даного провадження у встановленому законом порядку. 19.03.2021 від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого остання просить відмовити в задоволенні позовних вимог, з огляду на те, що позивач дійсно оформив банківську карту «Юніор», однак карту позивач донці не віддавав, названа картка перебувала в його розпорядженні. Надалі, позивач мав намір налагодити відносини з донькою, а тому вони з відповідачкою усно домовились, що на карті знаходяться подарункові кошти, а саме привітання зі святами від рідних дитини та позивача. Так, 19.01.2019 року позивачкою були зняті грошові кошти на додаткові витрати понесені на доньку, однак після зняття готівки позивачу була надіслана інформація про понесені витрати, зокрема проведення обстежень, лікування, відпочинок, відвідування спортивних секцій. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводитись. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов наступних висновків. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10.05.2018 року, вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16.03.2018 року. На підставі вказаного рішення було відкрито виконавче провадження № 56445251/12. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 95 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Позивачем, в обгрунтування позовних вимог, надана суду копія виписки за період з 01.11.2018 по 21.01.2019 по картковому рахунку відкритого на ім`я [PERSON] , [INFO] . Згідно відображення здійснених платежів зазначено, що на картковий рахунок відправник [PERSON] здійснював грошові перерахування, а саме 14.11.2018 перераховані грошові кошти в сумі 15 150, 00 грн. «коментар до платежу: для дочки»; 30.11.2018 перераховані грошові кошти в сумі 1650, 00 грн. «коментар до платежу: Получатель: [PERSON]. »; 22.12.2018 перераховані грошові кошти в сумі 1650, 00 грн. «коментар до платежу: Получатель: [PERSON]. »; 09.01.2019 перераховані грошові кошти в сумі 4000, 00 грн. «коментар до платежу: алименти»; 11.01.2019 перераховані грошові кошти в сумі 10 000, 00 грн. «коментар до платежу: Получатель: [PERSON]. »; 13.01.2019 перераховані грошові кошти в сумі 4000, 00 грн. «коментар до платежу: Получатель: [PERSON]. »; 19.01.2019 з банківської карти були зняті грошові кошти двома траншами в загальному розмірі 25 250 грн.; 20.01.2019 з банківської карти були зняті грошові кошти в сумі 1 060, 50 грн. Таким чином, з виписки по картковому рахунку вбачається, що призначення платежу з відміткою «алименти» було здійснено одноразово в розмірі 4 000 грн., а тому суд вважає, що позивачем не надано належних доказів, що грошові кошти, перераховані позивачем на ім`я доньки, окрім суми 4000 грн., йшли саме у рахунок сплати аліментів. Будь-яких письмових заяв та попереджень щодо порядку сплати аліментів надано не було, зокрема доказів, що з відповідачем було узгоджено порядок перерахування аліментів матеріали справи не містять. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з вимогами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Отже, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково, сплачені грошові кошти 09.01.2019 у розмірі 4000, 00 грн., визначити як отримані відповідачем в рахунок сплати аліментів. На підставі викладеного і

Outcome: partial