Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що рішенням Коростенського міськрайонного суду від 22.07.2015 року по справі №279/6545/15-ц з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання ситна [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 24.03.2015 року і до повноліття дитини, але не менше ніж 30% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При прийнятті рішення відповідач не працювала - знаходилась у відпустції по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Просить змінити розмір стягуваних з нього аліментів та стягувати з нього аліменти на утримання сина [PERSON] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та стягнути понесені судові витрати. Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження. 31.08.2021 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком була отримана відповідачем 07.09.2021 року. У встановлений судом строк відповідач подала відзив, в якому зазначила, що позивач після рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини їх не сплачував, а тому виникла заборгованість, яка згідно інформації Коростенської ДВС складає 84081,36 грн., а також вважає, що позивач не надав суду доказів, що він не може більше отримувати дохід, не зазначив, що він є хворим, інвалідом, має на утримані непрацездатних батьків, інших членів сім`ї. Позовні вимоги не визнала, в задоволені позову просила відмовити. Позивач відповідь на відзив не подав, зазначені відповідачем обставини не заперечив. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу виконання обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 15 СК України. Сторони до 22.07.2015 року перебували в шлюбі, мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.07.2015 року (справа №279/6545/15-ц) відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, на утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач, як платник аліментів, просить визначити розмір аліментів на утримання дитини, оскільки на момент ухвалення рішення 22.07.2015 року відповідач не працювала та знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Однак, вказані позивачем обставини не свідчать про зміну матеріального або сімейного стану безпосередньо позивача, не є обставинами, які стосуються саме позивача, тому не є такими, що є підставами для зміни розміру аліментів. За таких обставин, позовні вимоги є необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed