Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу, посилаючись на те, що 13.10.2016 року, о 12-50 годині в м. Полтаві по вул. Сінній та вул. Р. Кириченко сталася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення транспортного засобу ВАЗ 211400, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу PEUGEOT 508, державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить ТОВ «СІЛЬФ», під керуванням [PERSON] . Зазначена ДТП сталася з вини [PERSON] , внаслідок порушення нею вимог Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 17.11.2016 року та довідкою Управління патрульної поліції у м. Полтаві № 3016287808305045. Автомобіль PEUGEOT 508, державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить ТОВ «СІЛЬФ», внаслідок вказаної ДТП зазнав механічних пошкоджень. Оскільки автомобіль PEUGEOT 508, державний реєстраційний номер [NUMBER] був застрахований в ПРАТ «СК «Залізничні шляхи» згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 11/27 від 05.05.2016 року ПрАТ «СК «Залізничні шляхи» нараховано та виплачено ТОВ «СІЛЬФ», згідно умов договору, страхове відшкодування в сумі - 58030,00 гривень. У зв`язку з цим до ПрАТ «СК «Залізничні шляхи» як до страховика перейшло право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди ТОВ «СІЛЬФ». Позивач неодноразово звертався до відповідача шляхом направлення рекомендованими листами з повідомленням заяв-вимог від 20.02.2017 року та 28.03.2017 року про відшкодування шкоди в порядку регресу. Проте, до теперішнього часу відповідачем вказана заборгованість не погашена. З наведених підстав просив суд задовольнити позов, стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПрАТ «СК «Залізничні шляхи» відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 58030,00 гривень, а також стягнути понесені позивачем судові витрати. Представник позивача будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, подав заяву з проханням про проведення розгляду без його участі, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені були належним чином. Відповідачем подана до суду заява з проханням про проведення розгляду без її участі за участю представника (а.с. 127-128). 29.07.2019 року відповідач подала до суду письмові пояснення, в яких зазначала щодо безпідставності вимог позивача про стягнення з неї 58030,00 грн страхового відшкодування (у повному розмірі) шкоди, завданої 13 жовтня 20016 року в результаті ДТП застрахованому транспортному засобу «PEUGEOT 508» д.н.з. [NUMBER] . Представник третьої особи до суду не з`явився будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання. 23.10.2017 року відповідачем подані заперечення на позовну заяву, згідно яких відповідач просила суд відмовити в задоволенні позову, з підстав, викладених в письмових запереченнях у зв`язку з неправильним правовим обґрунтуванням позивачем правовідносин, що склались між сторонами, а також завищенням вартості відновлювального ремонту (а.с. 54-55). 19.02.2018 року відповідачем подані до суду доповнення до заперечень проти позову (а.с. 64-65). 06.03.2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву (а.с. 93-100). 20.02.2018 року представником позивача подані до суду письмові пояснення по суті справи, згідно яких представник позивача просив суд задовольнити позов, з підстав викладених в письмових поясненнях та позовній заяві (а.с. 67). Крім того, 20.02.2018 року та 17.05.2018 року представником позивача подані до суду письмові пояснення щодо доповнення до заперечення проти позову (а.с. 81, 116-117). Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.10.2016 року о 12-50 годині в м. Полтаві по вул. Сінній та вул. Р. Кириченко, сталася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення транспортного засобу ВАЗ 211400, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу PEUGEOT 508, державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить ТОВ «СІЛЬФ», під керуванням [PERSON] Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 17.11.2016 року [PERSON] визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно змісту постанови порушник в інкримінованому їй правопорушенні вину визнала повністю, підтвердивши викладене в протоколі про адміністративне правопорушення, що підтверджується змістом постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 17.11.2016 року, що набрала законної сили (а.с. 17). Враховуючи наявність такої, що набрала законної сили постанови суду, якою встановлена вина [PERSON] за ст. 124 КУпАП, визнання своєї вини правопорушником під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, що підтверджується змістом постанови, суд визнає неспроможними доводи відповідача, викладені в письмових запереченнях в частині незгоди з фактичними обставинами, за яких сталася дорожньо-транспортна пригода, наявності обоюдної вини в діях водіїв обох транспортних засобів, оскільки на їх підтвердження відповідачем не надані будь-які відомості ані про оскарження або поновлення строків оскарження постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 17.11.2016 року, ані про звернення до правоохоронних органів протягом всього часу стосовно вжиття заходів для складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо другого учасника дорожньо-транспортної пригоди. Також судом встановлено, що автомобіль PEUGEOT 508, державний реєстраційний номер [NUMBER] , був застрахований в ПрАТ «СК «Залізничні шляхи» згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 11/27 від 05.05.2016 року, що підтверджується його копією (а.с. 12-14). Відповідно до ч.1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). 17.10.2016 року власник потерпілого в ДТП транспортного засобу PEUGEOT 508, державний реєстраційний номер [NUMBER] ) - ТОВ «СІЛЬФ» звернувся до ПрАТ «СК «Залізничні шляхи» із заявою про виплату страхового відшкодування та надав всі необхідні документи, що підтверджується копією відповідної заяви та відповідних документів (а.с. 8,11). Судом встановлено, що розмір спричиненої дорожньо-транспортною пригодою шкоди автомобілю PEUGEOT 508, державний реєстраційний номер [NUMBER] , яка була відшкодована позивачем ПрАТ «СК «Залізничні шляхи» страхувальнику ТОВ «СІЛЬФ» склала 58030,00 гривні, що підтверджується копіями страхового акту, платіжного доручення, акту виконаних робіт (а.с. 8, 10, 18) Крім того, судом встановлено, що 20.02.2017 року та 28.03.2017 року позивач направив відповідачеві [PERSON] заяви-вимоги про компенсування в порядку регресу понесених страховою компанією витрат, у зв`язку з виплатою страхового відшкодування по страховому випадку в розмірі 58030 гривень, що підтверджується копіями відповідних звернень та поштових повідомлень (а.с. 4-7). Відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу № 10/6 від 22.10.2016 року (а.с. 20-24) вартість відновлювального ремонту представленого PEUGEOT 508 2.0 HDi 6AT, державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] з урахуванням фізичного зносу становить 50967,71 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України від 01 липня 2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з пунктом 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу. Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. При вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, то з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування. При суброгації строк позовної давності обчислюється з моменту ДТП, а при регресі - моментом здійснення відповідної виплати страхового відшкодування, з огляду на таке. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою, за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). Отже, первісне (основне) деліктне зобов`язання та зобов`язання, що виникло з регресної вимоги, не можуть виникати та існувати одночасно. У зв`язку з викладеним суд вважає, що позивач ПрАТ «СК «Залізничні шляхи», сплативши страхове відшкодування, набуло саме право регресу до відповідача [PERSON] . Викладене узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду України від 05 квітня 2017 у справі № 6-2806цс16, постанові Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 183/791/16-ц. Суд критично оцінює висновок експерта №7 судової автотехнічної експертизи від 03.06.2019 року, оскільки в матеріалах справи наявна постанова Октябрського районного суду м. Полтави від 17.11.2016 року, яка набрала законної сили і відсутні відомості у суду щодо оскарження чи скасування вказаного рішення суду, якою встановлена вина відповідача [PERSON] у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП Разом з тим, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково в межах вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу, відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу № 10/6 від 22.10.2016 року (а.с. 20-24) вартість відновлювального ремонту представленого авто PEUGEOT 508 2.0 HDi 6AT, державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] з урахуванням фізичного зносу становить 50967,71 грн., що і підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного суд визнає заявлені позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково. Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 87,8% /50967,71 : 58030,00 х 100/, з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 1404 грн. 80 коп. /1600 х 87,8%/.

Outcome: partial