Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріального відшкодування, в порядку регресу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 17.05.2007 року між АБ «Український комунальний банк» Донецьке відділення №1 та [PERSON] був укладений кредитний договір №00433/07-0401, згідно якого АБ «Український комунальний банк» зобов'язується надати [PERSON] кредити в сумі14356,00 грн. на строк по 16.05.2009 року зі сплатою 12% річних за використання кредиту та комісійної винагороди в розмірі 1,2% для придбання металоппластикових вікон, а [PERSON], зобов'язується погашати отриманий кредит згідно графіка, сплатити проценти за користування ним, та інші платежі за договором, у визначених договором розмірах і термінах. АБ «Український комунальний банк» було виконано взяті на себе зобов'язання по кредитному договору №00433/07-0401 від 17.05.2007 року в повному обсязі. [PERSON] в супереч умов договору не виконав взяті на себе зобов'язання перед кредитодавцем, маючи заборгованість станом на 17.11.2008 року в розмірі 14558,62 грн., з яких заборгованість по кредиту 11704,08 грн., по відсотках 1002,89 грн., пеня 301,22 грн., комісійна винагорода 1552,43 грн. 10.04.2007 року між АБ «Український комунальний банк» та САТ ЗТ «Саламандра - Лтава» (реорганізовано в ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра - Україна») було укладено генеральний договір добровільного страхування кредитів КР №00040Дон відносно позичальника - [PERSON] Об'єктом страхування, згідно п.1, є майнові інтереси банку та можливі фінансові збитки внаслідок повного або часткового невиконання позичальником своїх зобов'язань встановлених кредитним договором. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 02.02.2009 року було стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра - Україна» на користь АБ «Український комунальний банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 14558,62 грн. На виконання даного рішення суду ПрАТ Страхова компанія «Саламандра - Україна» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 14558,62 грн. Відповідно до п.п.1.11 п.1 Генерального договору добровільного страхування кредитів КР№00040 Дон від 10.04.2007 року право регресу (право вимоги) - право страховика після виплати страхового відшкодування страхувальнику вимагати від позичальника, який заподіяв збитки страхувальнику внаслідок невиконання зобов'язань за кредитним договором, відшкодування фактичних витрат страховика пов'язаних із настанням страхового випадку. Таким чином оскільки Страхова компанія «Саламандра - Україна» виконала взяті на себе зообвязання щодо відшкодування збитків заподіяних позичальником, вона набула право регресу до позичальника [PERSON], оскільки останнім не виконувались обов'язки взяті на себе згідно кредитного договору №00433/07-0401 від 17.05.2007 року. На даний час вказані збитки [PERSON] добровільно не відшкодовані, тому позивач просить стягнути з відповідача в рахунок матеріального відшкодування, в порядку регресу суму в розмірі 14558,62 грн. та суму судового збору, сплаченому при зверненні до суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що на позові наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи в порядку ст.224 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був письмово належним чином повідомлений, про що в матеріалах справи мається поштове повідомлення. Причину своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлений ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого, згідно заяви позивача, останній не заперечував. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 17.05.2007 року між АБ «Український комунальний банк» Донецьке відділення №1 та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №00433/07-0401, згідно з умовами якого АБ «Український комунальний банк» зобов'язується надати [PERSON] кредити в сумі14356,00 грн. на строк по 16.05.2009 року зі сплатою 12% річних за використання кредиту та комісійної винагороди в розмірі 1,2% для придбання металоппластикових вікон, а [PERSON], зобов'язується погашати отриманий кредит згідно графіка, сплатити проценти за користування ним, та інші платежі за договором, у визначених договором розмірах і термінах (а.с.18-20). АБ «Український комунальний банк» було виконано взяті на себе зобов'язання по Кредитному договору №00433/07-0401 від 17.05.2007 року в повному обсязі, однак відповідач [PERSON] всупереч умовам кредитного договору не виконав взяті на себе зобов'язання перед Кредитодавцем, маючи заборгованість станом на 17.11.2008 року в розмірі 14558,62 грн., з яких заборгованість по кредиту 11704,08 грн., по відсотках 1002,89 грн., пеня 301,22 грн., комісійна винагорода 1552,43 грн. 10.04.2007 року між АБ «Український комунальний банк» та САТ ЗТ «Саламандра-Лтава» (реорганізовано в ПрАТ СК «Саламандра-Україна» було укладено генеральний договір добровільного страхування кредитів КР № 00040 Дон відносно позичальника, відповідно до п.п.3.2. п.3 якого страховим випадком є наявність простроченої заборгованості Позичальника перед Страхувальником по Кредитному договору (а.с.6-17). Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 02.02.2009 року (а.с.25-27) Кредитний договір №00433/07-0401 від 17.05.2007 року, укладений між АБ «Український комунальний банк» та [PERSON] розірваний та стягнуто солідарно з ЗАТ «Страхова компанія Саламандра-Україна» та [PERSON] на користь АБ «Український комунальний банк» заборгованість за кредитом - 11704,08 грн.; заборгованість по відсотках - 1002,89 грн.; пеню - 301,22 грн.; комісійну винагороду - 1550,43 грн., а всього 14558,62 грн. На виконання рішення Добропільського міськрайонного суду від 02.02.2009 року ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 14558,62 грн., що підтверджується платіжним дорученнями №160 від 24.11.2011 року (а.с.30). Відповідно до ст.993 ЦК України та ст..27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до п.п. 1.11 п.1 Генерального договору добровільного страхування кредитів КР №00040 ДОН від 10.04.2007 року право регресу (право вимоги) - право страховика після виплати страхового відшкодування страхувальнику вимагати від позичальника, який заподіяв збитки страхувальнику внаслідок невиконання зобов'язань за кредитним договором, відшкодування фактичних витрат страховика пов'язаних із настанням страхового випадку. Згідно п.7.1 п.п.7.1.4 Генерального договору добровільного страхування кредитів КР №00040 ДОН від 10.04.2007 року, дія цього договору в частині зобов'язань страховика не поширюється на суми штрафів та/або пені, які позичальник має сплатити страхувальнику, згідно з умовами кредитного договору. Таким чином, позивач - ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра-Україна» набув право регресу (право вимоги) до відповідача [PERSON], оскільки позивач виконав взяті на себе зобов'язання, щодо відшкодування збитків заподіяних відповідачем [PERSON], у зв'язку з невиконанням останнім зобов'язань за кредитним договором №00433/07-0401 від 17.05.2007 року, тому позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра-Україна» про стягнення з [PERSON] матеріального відшкодування в порядку регресу підлягає частковому задоволенню у розмірі 14257,40 грн. В частині позовних вимог, щодо стягнення з відповідача суми пені за кредитним договором в розмірі 301,22 грн. - слід відмовити, оскільки дія Генерального договору добровільного страхування кредитів КР №00040 ДОН від 10.04.2007 року в частині зобов'язань страховика не поширюється на суми штрафів та/або пені. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Статею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, але мінімальний розмір судового збору за даним позовом, згідно ЗУ «Про судовий збір» становить 243,60 грн., то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору саме в розмірі 243,60 грн., сплата яких підтверджується доданими до матеріалів справи платіжним дорученням (а.с.5). На підставі викладеного,

Outcome: partial