Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що 29.12.2008 року відповідач під розписку позичив у нього гроші у розмірі 45200 грн. строком на три місяці. У випадку неповернення суми боргу своєчасно, зобов'язується виплачувати відсотки у розмірі 10 % на решту суми боргу. Згідно умов розписки відповідач зобов'язується повернути борг по закінченню строку, який надавався у даній розписці, тобто по закінченню трьох місячного строку. Проте взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за розпискою у розмірі 45200 грн. а також 10 % річних за прострочення повернення позики у розмірі 13494 грн., а також судовий збір. Позивач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач в судове засіданні не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно ст.1047 ч.2 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Суд вважає встановленим, що відповідач [PERSON] 29.10.2010 року взяв у борг у позивача [PERSON] гроші в сумі 45200 грн. строком на три місяці, тобто до 29.01.2011 року, що підтверджується розпискою від 29.10.2010р (а.с.23) і свідчить про укладення між сторонами договору позики. Факт передачі коштів підтверджується розпискою (а.с. 23). Судом встановлено, що відповідач до теперішнього часу борг позивачу не повернув, чим прострочив виконання грошового зобов'язання та вимоги ст. 1046 ЦК України. Розпискою передбачено, що у випадку неповернення суми боргу у вказаний строк, відповідач зобов'язуеться сплачувати відсотки в розмірі 10 % від суми заборгованості. Судом встановлено, що 10 % відсотків річних за прострочення повернення позики станом на 30.01.2014 року складає 13494,00 грн. (а.с.15). Суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача щодо стягнення відсотків за прострочення повернення позики в сумі 13494,00 грн. Суд вважає, що договір позики відповідачем не виконаний добровільно, тому необхідно стягнути з [PERSON] борг в сумі 58694,00 грн., з яких: заборгованість за розпискою- 45 200,00 грн., 13494,00 грн.- відсотки за прострочення повернення позики. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у сумі 586,94 грн. (а.с.24).

Outcome: approved