Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який обґрунтовує тим, що 16 лютого 2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/0054/74/45851 про надання їй споживчого кредиту у сумі 40 500, 00 дол. США на строк по 13 лютого 2026 року із сплатою 12 % річних за користування кредитними коштами. Проте [PERSON] умови договору щодо повернення кредитних коштів та відсотків за їх використання не виконала, внаслідок чого в неї виникла прострочена заборгованість, яка станом на 15 червня 2015 року складає 38 290, 49 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 15 червня 2015 року складає 806 352, 89 грн. та складається з: заборгованості по кредиту у розмірі 33 068, 47 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 15 червня 2015 року складає 696 383, 26 грн., у тому числі простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 952, 27 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 15 червня 2015 року складає 20 053, 69 грн.; заборгованості по сплаті відсотків у розмірі 2 644, 22 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 15 червня 2015 року складає 55 684, 18 грн., у тому числі простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 2 307, 19 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 15 червня 2015 року складає 48 586, 72 грн.; пені за прострочення сплати кредиту та відсотків у розмірі 2 577, 80 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 15 червня 2015 року складає 54 285, 45 грн. Представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, просив розглядати справу в заочному порядку. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином за місцем її реєстрації згідно вимог ст. 74 ЦПК України, про причини неявки до суду не повідомляла. У відповідності до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. У відповідності до п. 116 цих Правил, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. П. 119 Правил передбачено, що після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення вважаються такими, що не вручені, поштові перекази - не виплачені. Невручені поштові відправлення зберігаються об'єктом поштового зв'язку до закінчення шестимісячного строку з дня прийняття їх для пересилання, невиплачені поштові перекази - протягом трьох років з дня прийняття їх для пересилання. Протягом зазначеного строку відправник/адресат може звернутися до оператора поштового зв'язку щодо одержання такого поштового відправлення, коштів за таким поштовим переказом. До суду повернулось поштове повідомлення форми Ф-20 за спливом строку зберігання, що свідчить про те, що відповідачка до операторів поштового зв'язку не зверталась. Вищевикладене свідчить про недобросовісне виконання процесуальних обов'язків [PERSON], тому суд вважає, що остання про розгляд справи була сповіщена належним чином. У зв'язку з чим, суд вважає за можливе, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, та зі згоди представника позивача, провести заочний розгляд справи. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 16 лютого 2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/0054/74/45851 про надання їй споживчого кредиту у сумі 40 500, 00 дол. США на строк по 13 лютого 2026 року із сплатою 12 % річних за користування кредитними коштами, а [PERSON] зобов'язалась здійснювати погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтентними (однаковими) платежами в розмірі згідно з Графіком погашення кредиту та інших платежів. Згідно п. 2.1 кошти були надані відповідачці на придбання нерухомості, а саме: квартири [ADDRESS]. Банк виконав належним чином покладені на нього зобов'язання, надавши [PERSON] суму кредиту у розмірі 40 500, 00 дол. США, про що свідчить відповідна заява на видачу готівки №R54/756-35 від 16 лютого 2006 року. Відповідно до п. 10.1 кредитного договору за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим Договором, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Згідно п. 7.5 кредитного договору кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом, штрафні санкції та інші виплати, у випадках невиконання позичальником принаймні будь-якої з умов цього Договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Також судом встановлено, що 31 березня 2015 року [PERSON] було надіслано вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань, якою було зобов'язано у 60-денний строк достроково повернути всю суму заборгованості разом зі сплатою процентів та пені відповідно до умов кредитного договору. Проте, [PERSON] умови договору щодо повернення кредитних коштів та відсотків за їх використання не виконала, внаслідок чого в неї виникла прострочена заборгованість, яка станом на 15 червня 2015 року складає 38 290, 49 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 15 червня 2015 року складає 806 352, 89 грн. та складається з: заборгованості по кредиту у розмірі 33 068, 47 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 15 червня 2015 року складає 696 383, 26 грн., у тому числі простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 952, 27 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 15 червня 2015 року складає 20 053, 69 грн.; заборгованості по сплаті відсотків у розмірі 2 644, 22 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 15 червня 2015 року складає 55 684, 18 грн., у тому числі простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 2 307, 19 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 15 червня 2015 року складає 48 586, 72 грн.; пені за прострочення сплати кредиту та відсотків у розмірі 2 577, 80 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 15 червня 2015 року складає 54 285, 45 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачкою кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654, 00 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь Банку. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved