Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 24.08.1991 року у Миколаївській сільській ради Добровеличківського району Кіровоградської області, зареєстрував шлюб з відповідачем, про що було вчинено актовий запис №5. Від шлюбу сторони дітей не мають. В зв'язку з різними характерами та поглядами на сімейне життя взаємовідносини між сторонами не склалися. Вказані обставини призвели до того, що подружжя з травня місяця 2016 року проживає окремо, сімейних відносин не підтримує . За таких обставин [PERSON] вважає, що їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати . Позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Подав заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності. Заявлені вимоги підтримує повністю, на примирення не погоджується . Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Подала заяву, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, позов визнала повністю, строк на примирення просила не надавати. З огляду на вказане, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів . Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 24.08.1991 року у Миколаївській сільській ради Добровеличківського району Кіровоградської області сторони зареєстрували шлюб, про що було вчинено актовий запис № 5 ( свідоцтво про шлюб серії І-ОЛ № 101733 від 21.03.2017 року, видане Добровеличківським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Кіровоградської області ( а.с. 6 ). З пояснень позивача, які викладені в позовній заяві, встановлено, що причиною його звернення до суду з відповідним позовом стали ті обставини, що у зв'язку з різними характерами та поглядами на сімейне життя взаємовідносини між сторонами не склалися. Вказані обставини призвели до того, що подружжя з травня місяця 2016 року проживає окремо, сімейних відносин не підтримує . Позивач вважає, що збереження їх з відповідачем шлюбу є неможливим, а тому на примирення не погоджується . Відповідач, у поданій нею заяві, також вважає доцільним розірвати шлюб, надання строку на примирення вважає недоцільним . Наведені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитиниінваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін, тому позов про розірвання шлюбу слід задовольнити . Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 640 гривень 00 копійок . З огляду на вказане, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved