Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, по якому просить суд визнати Свідоцтво про право власності на дачні будівлі від 06.09.2012 року, видане ВК ОМР [PERSON] недійсним. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що позивачу належить 17/1000 частин у дачно-будівельному кооперативі « Металург», що являє собою частину дачного будинку з цокольним поверхом літ. В, співвласником якого є [PERSON], який розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідачем протягом 2011-2012 року частково демонтовано частину дачного будинку та проведена перебудова. [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на перебудовані дачні будівлі, видане ВК ОМР. Позивач вважає, що дане свідоцтво видане з порушенням норм чинного законодавства та вважає його за таким, що підлягає скасуванню, оскільки здійсненою перебудовою, на думку позивача, було порушено його права, як співвласника будинку. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив суд його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Надав до суду заперечення, в яких зазначив, що вважає позовну заяву необгрунтованою та безпідставною, у позивача відсутнє право звернення до суду з даним позовом, позивачем не обгрунтовано яким чином здійснена перебудова порушує його права. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані докази, вислухавши пояснення сторін по справі, вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. Правовідносини є цивільно-правовоми та врегульовані нормами ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Позивачу по справі на праві спільної часткової власності належить 17/1000 частин дачно-будівельного кооперативу «Металург» по [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом, на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 26.06.2006 року по справі № 2-2409/2006 ( а.с. 8). Відповідачу [PERSON] належить дачний будинок по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності САЕ № 670816 від 06.09.2012 року, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради. Позивач посилається на те, що протягом 2011-2012 року відповідачем частково демонтовано частину дачного будівлі дачного будинку літ. В проведена перебудова частини будівлі А та частини будівлі літ. В. 06.09.2012 року [PERSON] отримано свідоцтво про право власності на перебудовані дачні будівлі, видане Виконавчим комітетом ОМР. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнаннч або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 24.11.2014 року по справі № 520/3709/13а встановлено, що [PERSON] належить 17/1000 частин ДБК «Металург», які розташовані по [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 червня 2006 року справа № 2-2409/2006. У користуванні [PERSON] знаходилась земельна ділянка площею 218 кв.м., на якій було розташовано житловий будинок площею 28,9 кв.м., літня кухня площею 4,4 кв.м. + 10,1 кв.м. душ та вбиральня, та її частка складала 17/1000 частин за адресою: [ADDRESS]. Належні [PERSON] 17/1000 частин ДБК «Металург», які розташовані по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 червня 2006 року справа № 2-2409/2006 складаються з: житлового будинку площею 28,9 кв.м., літня кухня 4,4 кв.м. + 10,1 кв.м. - душ, вбиральня. Однак, згідно із технічним паспортом, який виготовлений КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» станом на 16 листопада 2012 року, на садовий (дачний) будинок по [ADDRESS], що знаходиться в користуванні [PERSON], складається з: - дача під літ. «В», загальною площею 147,9 кв.м.; - навіс під літ «У-2», загальною площею 6,8 кв.м.; - гараж під літ. «У-3», загальною площею 27 кв.м.. При цьому, відсутні докази, які б свідчили про те, що [PERSON] було отримано у встановленому законом порядку правовстановлюючі документи на 17/1000 частин ДБК «Металург», які розташовані по [ADDRESS], які складаються саме з дачі під літ. «В», загальною площею 147,9 кв.м., навісом під літ «У-2», загальною площею 6,8 кв.м. та гаражу під літ. «У-3», загальною площею 27 кв.м.. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Згідно ст. 356 ЦК України, власність двох або бальше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власностіє спільною частковою власністю. Згідно ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвдасників або законом. Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільнї частково власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку користування спільним майном. Суд критично ставиться до тверджень позивача про те, що здійсненою перебудовю діями відповаідача порушуються права позивача, що перебудова виконана без додержання будівельних норм та дозвільної документації, оскільки в матеріалах справи наявна копія декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією ДАБК в Одеській області від 27.04.2012 року № ОД 14212066741. [PERSON] не здійснювались жодні реконструкції, які слугували підставою для отримання Свідоцтва від 06.09.2014 року. Крім того в позовній заяві [PERSON] зазначає, що [PERSON] отримано Свідоцтво про право власності на перебудовані дачні будівлі. Дане твердження не відповідає дійсності, а саме Свідоцтво про право власності на дачні будівлі серії САЕ № 670816 від 06.09.2012 року отримано [PERSON] у зв'язку із побудовою нового окремого дачного будинку під літ. « А», який не має жодного відношення до будинку під літ. « В» та [PERSON] взагалі. А право власності на дачний будинок літ. « В» [PERSON] отримав на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.10.2008 року. Відсутність будь-якої реконструкції, на підставі якої, як зазначає, [PERSON] видане Свідоцтво від 06.09.2012 року, підтверджується технічними паспортами від 29.08.2008 року та від 29.03.2012 року. А саме, зі вказаних технічних паспортів вбачається, що [PERSON] не здійснювалось переобладнання даного будинку «В», а було побудовано окремий будинок літ. « А». Так, відповідно до технічного паспорту від 29.08.2008 року [PERSON] належить право власності на дачний будинок літ. « В» загальною площею 48,8 кв.м., відповідно до технічного паспорту від 29.03.2012 року, на підставі якого було видане Свідоцтво від 06.09.2014 року на земельній ділянці знаходиться дачний будинок літ. « В» загальною площею 48,8 кв.м.. Таким чином, дане підтверджує, що [PERSON] не здійснено жодного переобладнання або перепланування дачного будинку літ. В, на підставі якого було отримано оскаржуване Свідоцтво від 06.09.2012 року. 06.09.2012 року відповідачу Виконавчим комітетом видано Свідоцтво про право власності на дачні будівлі, в якому зазначено, що об'єкт, який розташований за адресою: [ADDRESS] в цілому належить [PERSON] на праві приватної власності. Свідоцтво видане на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією ДАБК в Одеській області від 27.04.2012 року № ОД 14212066741, розпорядження ПРА ОМР від 12.06.2012 № 336; замість свідоцтва про право на спадщину від 09.10.2008 року, посвідченого Глуханчук І.В., державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори зареєстрованого в реєстрі за № 4-3297, зареєстрованого в КП № ОМБТІ та РОН» від 28.10.2008 року, номер запису: 10-27 в кн.: 25с-6 ( а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Крім того [PERSON] не належить право вимоги до [PERSON] про визнання свідоцтва про право власності на дачні будівлі, видані ВК ОМР недійсними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК Уукраїни, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Позивач не надав до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що діями відповідача порушено його права. Згідно ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно їз законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з'ясуваних обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, об'єктивно та неупереджено, суд вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими, тому вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed