Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги позивач мотивує тим, що наказом № ЕК/К-084 від 05.05.2017 року його було прийнято на роботу до ТОВ «ЕКО» Операційний департамент/Управління торгівлі/Регіональний центр «Київ/Магазини РЦ «Київ-2» М-н (м.Київ, вул.Радунська) Основна група товарів на посаду продавця продовольчих товарів з 06.05.2017 року. Наказом № ЕК/К-008 від 14.01.2019 року його було звільнено з посади з 15.01.2019 року за появу на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння за п.7 ст.40 КЗпП України. Підставою його звільнення є акт про перебування на роботі у стані токсичного сп`яніння. Позивач вважає своє звільнення незаконним, вказуючи на те, що у наказі про звільнення не зазначено дату його перебування у стані алкогольного сп`яніння, а також не зазначено дати складання акту. Крім того, відповідно до ст.12 ЗУ «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», встановлення наявності стану наркотичного сп`яніння внаслідок незаконного вживання наркотичних засобів або психотропних речовин є компетенцією лише лікаря, на якого покладено обов`язки щодо проведення медичного огляду (обстеження), а діагноз «наркоманія» встановлюється лікарсько-консультаційною комісією. Позивач стверджує, що не міг перебувати на роботі в стані токсичного сп`яніння, оскільки ніякі одурманюючі засоби ніколи не вживав і не вживає, на обліку не перебуває. Фактичною підставою його звільнення стало те, що він відмовився написати заяву про звільнення за власним бажанням. 11.01.2019 року його викликав директор магазину [PERSON] і запропонував написати заяву про звільнення за власним бажанням, на що він відмовився. Увечері 11.01.2019 року директор [PERSON] написав йому у « Вайбері » про те, що він звільнений за ст.40 КЗпП України, не вказавши конкретний пункт та підставу. 14.01.2019 року він (позивач) прийшов на роботу за трудовою книжкою, йому повідомили, що він не звільнений, а тому він написав заяву про надання щорічної відпустки, проте 15.01.2019 року його було звільнено. Позивач зазначає і про те, що незаконним звільненням йому було завдано моральної шкоди, оскільки внаслідок протиправних дій керівників відповідача погіршився його стан здоров`я, він змушений звертатись за юридичною допомогою та нести додаткові витрати. Розмір моральної шкоди позивач оцінює у 10 000,00 грн. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить скасувати наказ про його звільнення та поновити його на роботі, а також стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 06.03.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 01.04.2019 року до суду надійшов відзив представника відповідача Дрозд Т.О. на позовну заяву. У даному відзиві представник відповідача зазначає про те, що 11.01.2019 року працівниками магазину «ЕКО-маркет» по вул.Радунській, 40 в м.Києві, що належить ТОВ «ЕКО», було складено акт про перебування позивача на роботі у стані токсичного сп`яніння, а саме 09.01.2019 року о 15.03 год. начальником служби безпеки [PERSON] , директором магазину [PERSON] , заступником директора магазину [PERSON] та старшим продавцем [PERSON] було зафіксовано факт того, що працівник магазину [PERSON] вживав на робочому місці токсичні препарати шляхом їх вдихання. Вживання токсичних препаратів було зафіксовано камерами спостереження, розміщеними у складі алкогольних напоїв, де позивач безпосередньо їх вживав. Надати письмові або усні пояснення на цю подію позивач відмовився, про що також складено акт 11.01.2019 року. Також, позивачу було запропоновано пройти медичний огляд на стан токсичного сп`яніння за направленням ТОВ «ЕКО» у супроводі начальника служби безпеки [PERSON] , але позивач відмовився та самовільно покинув робоче місце і не з`являвся до дати звільнення. Наказом № ЕК/К-008 від 14.01.2019 року позивача було звільнено з роботи з 15.01.2019 року на підставі п.7 ст.40 КЗпП України за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння згідно акту від 11.01.2019 року. З даним наказом позивач був ознайомлений 15.01.2019 року о 16.26 год., але підпис про ознайомлення поставити відмовився, про що складено відповідний акт від 15.01.2019 року. Того ж дня йому було видано трудову книжку та проведено розрахунок. Представник відповідача вважає, що відповідачем у встановленому законом порядку зафіксовано факт перебування позивача у вищезазначеному стані на робочому місці, від проходження медичного огляду позивач відмовився. Посилаючись на викладені обставини, представник відповідача вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, а тому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 22.08.2019 року до суду надійшла заява третьої особи - генерального директора ТОВ «ЕКО» Аврамчука Ф.П., в якому він просить розглядати справу в його відсутність та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 18.11.2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду в загальному порядку. 04.06.2020 року представником позивача подано уточнений розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 14.01.2019 року по 04.06.2020 року. 12.06.2020 року представником позивача подано уточнений розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 14.01.2019 року по 12.06.2020 року. 22.06.2020 року представником позивача подано уточнений розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 14.01.2019 року по 22.06.2020 року в загальному розмірі 75 883,74 грн. В судовому засідання позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги з уточненим розрахунком середнього заробітку за час вимушеного прогулу підтримали з вищевикладених обставин і підстав та просили їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Дрозд Т.О. проти позову заперечувала та просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на необґрунтованість вимог позивача з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву. Третя особа в судове засідання не з`явився, надавши суду заяви, в яких просить розглядати справу в його відсутність та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність третьої особи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial