Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод, який згодом уточнив (а.с. 20-21). В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що Гнаровській сільській раді Вільнянського району Запорізької області на праві комунальної власності належить квартира [ADDRESS]. З 1999 року у вказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який полишив місце проживання у 2007 році. За останній рік за даною адресою було проведено ряд обстежень за участю сусідів, за результатами яких встановлена відсутність наймача в квартирі, що є комунальною власністю.У зв'язку з цим позивач, посилаючись на ст.ст. 71, 72 ЖК України, просить усунути перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні квартирою [ADDRESS], визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в належній позивачу на праві комунальної власності квартирі та зобов'язати Вільнянський РС УДМС України в Запорізькій області зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою. У судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 29), через канцелярію суду подав заяву, у якій зазначив, що на позовних вимогах наполягає, просить розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 31). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 30), про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких заперечень проти позову чи клопотань на адресу суду не надав. В зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною. Представник третьої особи - Вільнянського РС УДМС України в Запорізькій області звернувся до суду із заявою, у якій просить розглянути справи за його відсутності, у вирішенні справи покладається на розсуд суду (а.с. 28). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, у відповідності до положень ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Гнаровській сільській раді Вільнянського району Запорізької області на праві комунальної власності належить житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується копіями свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу про реєстрацію права власності (а.с. 10). У квартирі № 7 вказаного будинку з 10 березня 1999 року зареєстрований відповідач [PERSON], про що свідчить довідка Гнаровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області та викопіювання з будинкової книги (а.с. 6, 11). Проте фактично за вказаною адресою з 2007 року не проживає, про що свідчить довідка Гнаровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області та акти обстеження квартири (а.с. 6, 8, 9). Таким чином з 1999 по 2007 роки [PERSON] був наймачем житлового приміщення за адресою: [ADDRESS], яке є комунальною власністю. Відносини щодо користування житловими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду регулюються главою 2 Житлового кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. А за ч. ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Доказів, які б свідчили про те, що відповідач не проживає у вищезазначеній квартирі з поважних причин, а також те, що між ним та позивачем була якась інша угода щодо порядку користування зазначеним приміщенням в ході розгляду справи не було встановлено. Оскільки відповідач [PERSON] більше шести місяців (протягом 7 років) у зазначеній квартирі не проживає без поважних причин, суд приходить до висновку, що він втратив право на користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Що стосується позовних вимог про зобов'язання Вільнянського РС УДМС України в Запорізькій області здійснити зняття з реєстрації [PERSON], суд виходить з того, що вони не ґрунтуються на законі, оскільки вимоги пред'явлені до третьої особи по справі. У відповідності до ст. 33 ЦПК України, позивач клопотань про залучення співвідповідача не заявляв. Згідно ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання особи здійснюється протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання за заявою особи. Відповідно до ст. 7 цього Закону, зняття з реєстраційного обліку громадян здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Таким чином, правових підстав для пред'явлення цих вимог законом не передбачено, так як жодних порушень цивільних прав з боку реєстраційних органів немає (фактично ці вимоги спрямовані на захист ще непорушеного права). У разі відмови компетентного органу здійснити скасування реєстрації на підставі рішення суду, такі дії оскаржуються в порядку, встановленому Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим, в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial