Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]\~про стягнення\~заборгованості,\~мотивуючи позов\~тим,\~що 19.01.2011\~року між\~сторонами було\~укладено договір\~без номера,\~про надання банківських\~послуг,\~який складається\~із заяви,\~умов та\~правил надання\~банківських послуг,\~тарифів банку,\~згідно з\~якими відповідачу\~було надано\~кредит в\~розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідач [PERSON]\~не виконував\~належним чином\~умови кредитного\~договору,\~у звязку\~з чим\~у нього утворилася\~заборгованість,\~яка станом\~на 04.11.2018\~року становить\~12\~507,92\~грн.,\~яка складається\~з:\~9569,56\~грн.\~-\~тіла кредиту;\~ 1516,55 грн. - нарахованих відсотків за користування кредитом; 350,00 грн. нарахованої пені; а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 571,81 грн. штрафу (процентна складова). В порушення Умов і правил надання банківських послуг відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, тому позивач змушений був звернутися в суд для захисту своїх прав та інтересів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але подав до суду клопотання, в якому\~просив розгляд справи провести за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 19.01.2011 року між сторонами було укладено договір без номера, про надання банківських послуг, який складається із заяви, умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку, згідно з якими відповідачу було надано кредит в розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 7-23). Щодо встановлення\~та зміни\~кредитного ліміту\~банк керувався\~п.\~2.1.1.2.3,\~п.\~2.1.1.2.4\~Договору,\~на підставі\~яких відповідач\~при укладенні\~договору дав\~свою згоду,\~щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. В порушення Умов і правил надання банківських послуг відповідач [PERSON]\~свої зобов'язання\~за договором\~не виконав.\~У звязку\~з чим\~у нього\~утворилася заборгованість,\~яка станом\~на 04.11.2018\~року становить\~12\~507,92\~грн.,\~яка складається\~з:\~9569,56\~грн.\~-\~тіла кредиту; 1516,55 грн. - нарахованих відсотків за користування кредитом; 350,00 грн. нарахованої пені; а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 571,81 грн. штрафу (процентна складова). (а.с.5-6). За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З врахуванням принципів розумності та справедливості, суд вважає за доцільне залишити розмір нарахованої пені, що становить 350,00 грн. без змін, оскільки він є в тридцять один раз меншим від непогашеної суми тіла кредиту та відсотків, що становить 11 086,11 грн. Разом з\~тим,\~щодо визначеного\~у п.\~2.1.1.7.6.\~умов та\~правил надання\~банківських послуг\~штрафу у\~розмірі 500 грн. + 5% від суми позову, який позивач просив стягнути з відповідача, то слід зазначити наступне. Частина друга статті 549 ЦК України визначає, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного, або неналежно виконаного зобовязання. Заявлений до стягнення штраф (процентна складова) в сумі 571 грн 81 коп. дійсно дорівнює 5% від суми заборгованості, але фіксована частина штрафу, визначена в сумі 500 грн 00 коп., не відповідає положенню закону, яке визначає поняття штрафу, а тому не може таким вважатись, в звязку з чим позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає. Таким чином,\~суд вважає\~частково обґрунтованою\~вимогою позивача\~про стягнення\~з відповідача\~боргу за\~договором кредиту\~на загальну\~суму 12 007, 92 грн. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1762,00 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1691,56 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial