Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , про зобов`язання виключення майна з реєстру обтяжень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є власником автомобіля Mercedes-Benz S430, 2004 року випуску, номер шасі (кузова, рама) [NUMBER] , реєстраційний номерний знак [NUMBER] , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Вище наведений автомобіль було придбано та зареєстровано ним 03 квітня 2010 року. Вказує, що на даний час має намір продати вище вказаний автомобіль. Для цього позивач звернувся до Територіального сервісного центру 0744 МВС у Волинській області з метою зняття його з реєстрації. Внаслідок чого, йому стало відомо, що вищенаведений автомобіль перебуває у приватному обтяженні, зареєстрованому 22 січня 2014 року за №14134040 на підставі договору застави автотранспорту govpae00000004 від 31 травня 2005 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] . Однак на момент придбання позивачем вищевказаного автомобіля у 2010 році жодних його обтяжень зареєстровано не було, даний автомобіль без будь яких перешкод [PERSON] , було знято з реєстраційного обліку з попереднього власника та зареєстровано на ім`я [PERSON] . Таким чином позивач зазначає, що він правомірно та на законних підставах набув права власності на даний автомобіль. Оскільки позивач є добросовісним набувачем транспортного засобу і на час його придбання відомості про обтяження не були внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, останній просить вирішити даний спір в судовому порядку. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 25 січня 2021 року було відкрито провадження та призначене підготовче засідання у справі на 12 лютого 2021 року. Представником відповідача 22 лютого 2021 року подано відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому вона зазначила, що АТ КБ «ПриватБанк» позов не визнає та просить відмовити в його задоволенні. Вказує, що позивачем не надано доказів на підтвердження правомірності придбання спірного автомобіля, вказує, що станом на момент придбання позивачем автомобіля, в реєстрі обтяжень рухомого майна було наявне обтяження на вказаний автомобіль. Ухвалою суду від 11 березня 2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Волинській області. В поданих суду письмових поясненнях представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Волинській області, зазначила, що станом на 03 квітня 2010 року працівники, на той час діючого ВРЕР ВДАІ УМВС України, не мали доступу та обов`язку перевіряти наявність обтяжень транспортних засобів в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Ухвалою суду від 06 квітня 2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державне підприємство «Національні інформаційні системи». В поданих суду письмових поясненнях представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державне підприємство «Національні інформаційні системи», зазначила, що усі дані реєстратором вносять до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відповідно до наданої їм інформації заставодержателем. За достовірність наданої інформації реєстратору несе відповідальність заставодержатель, перевіряти надану інформацію до їх повноважень не входить. Протокольною ухвалою суду від 22 квітня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, зазначаючи, що у витязі про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зазначена інформація яка не в повній мірі підтверджує, що саме на належний його довірителю автомобіль внесене обтяження. Також звертає увагу суду, що в документах банку є ряд розбіжносте і суперечностей, що ставить під сумнів наявності обтяження на спірний автомобіль. Крім того, внесення обтяження і зняття автомобілю з обліку відбулося в один день через декілька місяців після укладення договору застави. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову, просила відмовити в його задоволенні, оскільки він є безпідставний. Вказувала, що станом на час придбання спірного автомобіля позивачем до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено обтяження на вказаний автомобіль, а тому обтяження перейшло до нового власнику і є чинним станом на розгляд справи судом. Неточності у документах, на які звертає увагу суду представник позивача є механічними описками і не впливають на наявність обтяження транспортного засобу. Крім того, представник позивача просила суд застосувати строки позовної давності та відмовити в позові, оскільки з часу придбання вказаного автомобіля він міг дізнатись про наявність обтяження. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про місце і час судового розгляду повідомлялася належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Волинській області в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила здійснювати розгляд справи з врахування наданих усних та письмових пояснень, письмових доказів. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державне підприємство «Національні інформаційні системи» в судове засідання не звився, в поданих суду поясненнях просив розгляд справи проводити без участі представника з врахування наданих представником письмових пояснень. Заслухавши пояснення сторін по справ, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, установленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст.15 ЦК України, встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. В силу положень ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , [PERSON] , є власником автомобіля Mercedes-Benz S430, 2004 року випуску, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номерний знак [NUMBER] , дата реєстрації 03 квітня 2010 року (а.с.13). Згідно з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №70432358, дата видачі 21 січня 2021 року, вбачається, що 22 січня 2014 року за №14134040 зареєстроване обтяження, документ-підстава: договір застави автотранспорта, серія та номер: govpae00000004, виданий 31 травня 2005 року, видавник ПАТ КБ «ПриватБанк», об`єкт обтяження є транспортний засіб Mercedes Benz, номер об`єкта [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] , відомості про обмеження відчуження: заборонено відчужувати, боржник [PERSON] , обтяжувач: ПАТ КБ «ПриватБанк», строк виконання зобов`язання: 22 січня 2019 року, термін дії: 08 січня 2024 року. (а.с.10). Таким чином, судом встановлено, що станом на дату подачі позову та дату розгляду справи наявне обтяження на належний позивачу автомобіль Mercedes-Benz S430, 2004 року випуску, номер шасі [NUMBER] . Як вбачається з наданої представником відповідача копії договору застави, без номеру від 31 травня 2005 року, укладений між ЗАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] , згідно якого остання в забезпечення кредитного договору від 31 травня 2005 року № GOVPAE00000004, передає в заставу автомобіль Mercedes-Benz S430, 2004 року випуску, номер кузова [NUMBER] , державної номер [NUMBER] . Вказаний транспортний засіб належить заставодавцю на підставі технічного паспорту КРС №285480, виданий Єнакіївським МРЕВ 19 травня 2005 року (а.с. 84-85). Також представником позивача, для підтвердження наявності станом на 03 квітня 2010 року обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на автомобіль Mercedes-Benz S430, 2004 року випуску, номер кузова [NUMBER] , державної номер [NUMBER] , надано суду копію витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого № 9371161 від 03 жовтня 2006 року (а.с. 86). З вищезазначеного витягу вбачається, що дата реєстрації обтяження на спірний автомобіль проведена 03 жовтня 2006 року, тобто через чотири місця після укладення договору застави транспортного засобу. Також в даному витязі зазначено лише назву транспортного засобу і його держаний номерний знак. Єдиний унікальний номер кузова, який здатен в повній мірі ідентифікувати конкретний транспортний засіб, у витязі не зазначено. Крім того, з наданої представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області, інформації за результатами аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України від 30 березня 2021 року, що 03 жовтня 2006 року, тобто в день реєстрації обтяження на спірний автомобіль в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, [PERSON] зняла з обліку для реалізації автомобіль Mercedes-Benz S430, 2004 року випуску, номер кузова [NUMBER] , державної номер [NUMBER] (а.с. 103-104). З вищезазначеної інформації також вбачається, що 19 жовтня 2006 року новим власником спірного автомобіля став [PERSON] , який в подальшому 02 жовтня 2007 року його відчужив на користь [PERSON] , в якої 03 квітня 2010 року придбав даний автомобіль позивач [PERSON] . Застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (ст.572 ЦК та ст.1 закону «Про заставу»). Згідно із ч.1 ст.589 ЦК України, в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Частинами 1 та 2 статті 590 ЦК України, зазначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо іншого не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених у законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу й у випадках, коли в установленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, установлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо іншого не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: обтяжувач дав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Положеннями ст. 10 Закон України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України, за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків. Згідно зі ст.12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо іншого не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах із третіми особами, якщо іншого не встановлено цим законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є нечинним у відносинах із третіми особами, якщо іншого не встановлено цим законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом. Згідно п. 2 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 р. № 830, державний реєстр обтяжень рухомого майна - єдина комп`ютерна база даних про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження; держатель Реєстру - Мін`юст, що забезпечує ведення Реєстру; адміністратор Реєстру - державне підприємство, що належить до сфери управління Мін`юсту, що відповідає за технічне, технологічне та програмне забезпечення Реєстру, збереження та захист даних, що містяться у Реєстрі; реєстратори - суб`єкти, уповноважені держателем Реєстру надавати послуги з державної реєстрації відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також звернення стягнення на предмет обтяження, приймати заяви, видавати завірені витяги з Реєстру та виконувати інші функції, передбачені цим Порядком. Підставою для внесення запису про припинення обтяження до Реєстру відповідно до ст.ст. 43 та 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та п. 24 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, є заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації не більш як на п`ять років. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно, на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру. Відомості про припинення публічного обтяження підлягають державній реєстрації протягом п`яти днів після його припинення. Проведення реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження покладається на уповноважений орган чи на уповноважену ним особу. Записи про обтяження, які втратили чинність, підлягають виключенню з Реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У іншому випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Вказаний правовий висновок висловлений у постановах Верховного Суду України: від 3.04.2013 у справі №6-7цс13, від 19.11.2014 у справі №6-168цс14 та в постановах Верховного Суду: від 10.10.2019 у справі №463/3582/17 і від 18.12.2019 у справі №619/4033/18. Враховуючи, що реєстрація обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та зняття з обліку автомобіля Mercedes-Benz S430, 2004 року випуску, номер кузова [NUMBER] , державної номер [NUMBER] відбулося в один день, а саме 03 жовтня 2006 року, суд приходить до висновку про відсутність в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна обтяження на спірний автомобіль під час зняття його з обліку з метою відчуження, а тому новий власник даного транспортного засобу [PERSON] , в силу ст. 10 Закон України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України. Новий власник автомобіля Mercedes-Benz S430, 2004 року випуску, номер кузова [NUMBER] , при реєстрації даного транспортного засобу не міг переконатись в наявності обтяження на даний автомобіль, оскільки в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна була відсутня повна інформація, яка б дала можливість ідентифікувати конкретний транспортний засіб, а саме був відсутній номер кузова. Номерний знак [NUMBER] станом на 19 жовтня 2010 року уже міг належати іншому транспортному засобу. Крім того, під час судового розгляду судом було встановлено, що в період з 14 квітня 2005 року по 03 лютого 2006 року, автомобіль Mercedes-Benz S430, 2004 року випуску, номер кузова [NUMBER] був зареєстрований за [PERSON] . Реєстрація на даний автомобіль була скасована 03 лютого 2006 року у зв`язку з її анулюванням (а.с.116-118). Дана інформація вказує, що станом на день укладення договору застави від 31 травня 2005 року, власником спірного транспортного засобу міг бути також [PERSON] . Крім того, саме представником відповідача було надано копію технічного паспорту РКС №337011, згідно якого власником Mercedes-Benz S430, 2004 року випуску, номер кузова [NUMBER] є [PERSON] . Копії технічного паспорту, який би підтверджував власність за [PERSON] спірного автомобіля, представником відповідача надано не було. Що стосується заявленого представником відповідача клопотання про застосування строків позовної давності, у зв`язку з їх пропуском позивачем, то суд в цій частині вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється у три роки. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Я вбачається з дослідженої в судовому засіданні цивільної справи № 156/133/20 за позовом [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про зобов`язання виключити майно з реєстру обтяжень, позивач [PERSON] 07 березня 2003 року звернувся до суду з відповідним позовом, в якому зазначав, що йому стало відомо про наявність обтяження обтяження на спірний автомобіль. Таким чином, судом встановлено, що позивачем [PERSON] не пропущено строк позовної давності, оскільки він дізналася про порушення свого права 2019 році. Дані висновки суду також узгоджуються з наданими суду поясненнями представником позивача. Покликання представника відповідача на практику Великої Палати Верховного Суду у постанові від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц щодо порівняльного аналізу термінів «довідався» та «міг довідатися», вжитих у статті 261 ЦК України, суд не приймає до уваги, оскільки дані висновки судом були зроблені при розгляді іншої судової справи за інших конкретних обставин. Чинне законодавство України не зобов`язує власника транспортного засобу в певний період часу перевіряти наявність обтяження на такому транспортному засобі. Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Представником відповідача не надано суду беззаперечних доказів, що [PERSON] довідався чи міг довідатись про порушене його право за межами трирічного строку позовної давності. Крім того, заперечення позивача щодо правомірності набуття права власності [PERSON] на автомобіль Mercedes-Benz S430, 2004 року випуску, номер кузова [NUMBER] , оскільки ним не надано відповідну біржову угоду суд до уваги не приймає, так як підтвердженням права власності на транспортний засіб є свідоцтво про його реєстрацію, копія якого була надана позивачем. Також представником позивача не надано суду будь яких доказів, що банк вживав заходів щодо з`ясування обставин правомірності відчуження заставодавцем [PERSON] автомобіля Mercedes-Benz S430, 2004 року випуску, номер кузова [NUMBER] третім особам без згоди заставодержателя. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав до задоволення позову та слід припинити та виключити обтяження на належний [PERSON] транспортний засіб - Mercedes-Benz, номер об`єкта [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] , з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦК України, і в зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у справі. На підставі наведеного,

Outcome: approved