Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, посилаючись на наступні обставини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.09.1996 року по 23.11.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З травня 2005 року фактичні шлюбні відносини були припинені із цього часу позивач з сином мешкають окремо від відповідача в будинку, що належить батькам позивача в с. Трояни Бердянського району Запорізької області, з цього часу відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав . Позивач була вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, який був задоволений згідно рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 жовтня 2014 року, але з серпня 2014 року і по даний час відповідач жодного разу не вніс плату по аліментам, у зв»язку з чим , станом на 16 лютого 2015 року розмір заборгованості відповідача по аліментам становить 2834, 15 гривень. Відповідач ніде не працює, зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя, у зв»язку з чим вже більше восьми років не приймає жодної участі в вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, не цікавиться станом здоров»я дитини, його духовним та фізичним розвитком і проявляє повну байдужість до дитини. З моменту розірвання шлюбу відповідач повністю самоусунувся від виконання батьківських обов»язків. Зараз дитині 14 років, він є учнєм восьмого класу, але за всі роки навчання відповідач жодного разу не відвідував батьківських зборів, не був присутнім на шкільних святах, і взагалі не цікавився успіхами в навчанні сина та його творчими досягненнями. Жодної матеріальної допомоги для участі у додаткових витрат на дитину відповідач також не надає. Позивач зазначає, що дитина повністю знаходиться на її утриманні і саме вона на протязі восьми років самостійно виховує сина, сприяє тому, щоб він отримав освіту, займається духовним та фізичним розвитком дитини, слідкує за станом його здоров»я та здійснює належне матеріальне забезпечення, з метою створення для нього достатнього рівня життя. Представники позивачів в судовому засіданні підтримали, вимоги, викладені в позовній заяві.Позивач надала судові письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, за участю її представників та підтримання позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації позовні вимоги позивача підтримав і вважав доцільним позбавлення відповідача батьківських прав. Суд, заслухав сторони, вислухав думку прокурора, дослідивши матеріали цивільної справи вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.09.1996 року по 23.11.2006року. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов»язані піклуватись про стан здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 16 Постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач- [PERSON] - батько дитини , стосунків із сином не підтримує, не піклується, як батько про свою дитину, не цікавиться станом його здоров'я, будь-якої матеріальної допомоги на утримання, лікування та розвиток дитини не надає, не виконує своїх батьківських обов'язків. У судовому засіданні - [PERSON] не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. Згідно висновку органу опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області від 26.05.2015 року № 649/01, орган опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлені факти, які свідчать, що відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, свої батьківські обов'язки відносно сина не виконує, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до вимог ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав є способом захисту прав і інтересів дитини. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача та задоволення позову. На підставі ст.ст. 150, 164, 165 СК України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитину», п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 і

Outcome: approved