Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником 1/5 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 08.02.1998 року. У вказаній квартирі зареєстрований позивач, його мати [PERSON] , [INFO] власниця 2/5 часток; його батько [PERSON] , [INFO] , власник 1/5 частини квартири та [PERSON] . 04.08.2018 року відповідач зі згоди співвласників була зареєстрована у вищевказаній квартирі, з грудня 2018 року вона перестала мешкати вищевказаній квартирі, її місце перебування не відомо, за комунальні послуги нічого не сплачує, відповідач в добровільному порядку знятися з місця реєстрації не бажає. Все викладене вище і змусило [PERSON] звернутись до суду з даним позовом. 10 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 18 січня 2021 року. 18 січня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 08 лютого 2021 року. 08 лютого 2021 року відкладено розгляд справи на 23 лютого 2021 року у зв`язку з надходженням клопотання позивача по справі про відкладення розгляду справи. Позивач в судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, у судове засідання не прибула, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомила, відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не надала. Враховуючи одночасне існування вищезазначених умов суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: [PERSON] та його батьки є власниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 08.02.1998 року та копією технічного паспорта (а.с.8, 9-10). З довідки про склад сім`ї, виданої Виконавчим комітетом Первомайської міської ради Харківської області № 2745 від 03.06.2020 року вбачається, що відповідач по справі дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Згідно акта обстеження житлового приміщення № 211 від 08.02.2021 року [PERSON] за зазначеною вище адресою не мешкає з грудня 2018 року (а.с. 37). Як вбачається з матеріалів справи, причиною звернення до суду є те, що позивач вимушений безпідставно сплачувати поточні комунальні послуги за відповідача, оскільки вона не мешкає в спірній квартирі більше одного року, але з реєстраційного обліку не знялася, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Відповідно до вимог ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім`ї, а згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Беручи до уваги викладене вище, суд дійшов висновку, що відповідач не проживає в спірній квартирі більше одного року, без поважних причин, тому її можна визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved