Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 88765,76 грн. Свої вимоги мотивував тим, що [PERSON] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , є абонентом МКП «Херсонтеплоенерго» та користується послугами з теплопостачання. Має заборгованість з квітня 2003 року по вересень 2021 року в сумі 88765,67 грн, відповідно до наданого розрахунку. Та просив поновити строк позовної давності для звернення до суду з підстав відсутності коштів на рахунку підприємства з 2003 року по вересень 2021 року та економічної кризи, що спричинена появою короновірусної хвороби з 2019 року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.10.2021 року відкрито провадження у справі та за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, надали письмовий відзив, в якому просили відмовити в задоволені позову та застосувати строк позовної давності до позовних вимог, надали заяву про розгляд справи без їх участі. Зважаючи на те, що сторони за справою в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником 2/3 частин квартири [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.04.2018 року, виданого приватним нотаріусом херсонського міського нотаріального округу Довгань О.І. та зареєстрованого в реєстрі за №1235. Зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , відповідно до даних паспортного документу. Відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інша 1/3 частина зазначеної квартири належить гр. [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на майно, виданого Фондом комунального майна, як учаснику приватизації. До співвласника квартири позивач вимог не заявляє. Розпорядженням голови Херсонської обласної державної адміністрації від 23.10.2002 року №1006 «Про впровадження в області автономних систем опалення» дозволено встановлення автономних опалювальних котелень модульного типу та індивідуальних поквартирних опалювальних апаратів в багатоповерхових будинках згідно з їх заявами з дотриманням відповідної проектно-кошторисної документації та встановленого порядку виконання будівельно-монтажних робіт та затверджено відповідний Порядок. Листом від 08.10.2004 року Управління житлового господарства Виконавчого комітету Херсонської міської ради надало технічні умови на відключення від системи центрального опалення квартиру [ADDRESS] . Листом від 09.12.2004 року Херсонське міське комунальне підприємство «Херсонтеплоенерго» повідомило співвласника квартири [ADDRESS] та вказану дату - [PERSON] , що відключення квартири від центрального опалення може бути лише при встановленні альтернативного джерела опалення, та датою розірвання договору та припинення нарахування плати за опалення є дата складання акту. 26.05.2005 року подано заяву до МКП «Херсонтеплоенерго» про надання дозволу на відключення від централізованого опалення, в тому числі й [PERSON] ,співвласником 2/3 частини квартири. 16.06.2005 року власниками квартир [ADDRESS] та бригадиром ПЖЦ «Декорум» складено Акт №1 про фактичне відключення трьох стояків в блоці квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . 06.07.2005 року Інспектором МКП «Херсонтеплоенерго» складено Акт про обстеження квартири [ADDRESS] та встановлено, що опалювальні прилади відключені від центральної системи опалення будинку та стояки опалення заізольовані. 08.11.2005 року [PERSON] надано лист до МКП «Херсонтеплоенерго» щодо розірвання договору про надання послуг в зв`язку з відключенням від мережі опалення. 13.10.2008 року ПП «АППАРЕЛЬ» складено Акт виконаних робіт по налагодженню газового обладнання та Акти про встановлення газового обладнання. Відповідно до виписки з особового рахунку № [NUMBER] за загальною площею 77,7 кв.м (зареєстровано 4 особи) станом на 01.11.2003 року заборгованість складала 324,89 грн. Наданий позивачем розрахунок має інші суми заборгованості на цю ж дату. Остання оплата за послуги відбулась у січні 2005 року в сумі 155,93 грн. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом ДРАЦС Суворовського РУЮ у м.Херсоні від 01.03.2016 року, актовий запис №161. З 06.07.2005 року попередній власник квартири [ADDRESS] не був споживачем житлово-комунальних послуг, та відповідач, з моменту настання в нього права власності з 24.04.2018 року, не є споживачем житлово-комунальних послуг. Відповідач не проживав в даній квартирі, не був зареєстрований, не отримував послуги, не укладав договір з позивачем. Крім того, відключення від централізованого опалення системи у квартирі відповідача було здійснено у встановлений законодавством порядку. Постановою у справі №686/6276/19 від 01.09.2020 року Верховний Суд вказав, що відповідно до ст.20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Тобто, новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник. Відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності у спірних правовідносинах. Відповідно до ст.ст.256, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність у три роки, відповідно до ст.ст.253, 261 цього Кодексу перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Заборгованість за період з квітня 2003 року по вересень 2021 року в сумі 88765,67 грн. Разом з тим, період нарахування, зазначений позивачем у розрахунку виходить за межі встановленого ст.257 ЦК України строку позовної давності. Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом в вересні 2021 року та загальний порядок обрахування строку позовної давності, останній має обраховуватись з 01.02.2005 року дати останньої оплати за послуги по 01.02.2008 року. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, що мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі викладеного, встановивши обставини, якими обґрунтовується позов, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приймаючи до уваги, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову.

Outcome: dismissed