Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 21 грудня 2006 між АКБ «Укрсоцбанк» та відповідачем був укладений договір кредиту №2006/13-2.06/1051, відповідно до якого Банк зобов'язався надати позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 112 270, 00 дол. США, зі сплатою 13, 2 % річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 20 грудня 2031 року. Також позивач зазначає, що з метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов'язання 21 грудня 2006 року АКБ «Укрсоцбанк» уклав з [PERSON] іпотечний договір, запис в реєстрі №2486, згідно з яким останній передав в іпотеку позивачу у якості забезпечення виконання позичальником основного зобов'язання за договором кредиту наступне нерухоме майно: двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною пл. 84, 7 кв. м., житловою площею 53, 3 кв. м., що належить відповідачу на праві приватної власності на підставі договору №0612/11 про резервування квартири та порядок погашення облігацій від 15 грудня 2006 року укладеного між [PERSON] та ТОВ «Одеський центр Дозвілля». В подальшому згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» від 16 квітня 2010 року були внесені зміни в Статут АКБ «Укрсоцбанк», відповідно до яких назва Банку була змінена на ПАТ «Укрсоцбанк». Однак у зв'язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] зобов'язань за вищевказаним договором кредиту, у нього утворилась прострочена заборгованість, яка станом на 20 березня 2014 року складає 189 439, 18 дол. США, що за курсом НБУ станом на 20 березня 2014 року становить 1 878 819, 92 грн., та складається з: суми заборгованості за кредитом за період з 21 грудня 2006 року по 19 березня 2014 року у розмірі 104 042, 00 дол. США, що за курсом НБУ станом на 20 березня 2014 року складає 1 031 867, 75 грн.; суми заборгованості за відсотками за період з 11 січня 2007 року по 19 березня 2014 року у розмірі 69 216, 68 дол. США, що за курсом НБУ станом на 20 березня 2014 року складає 686 477, 23 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 19 березня 2013 року по 19 березня 2014 року у розмірі 3 033, 79 дол. США, що за курсом НБУ станом на 20 березня 2014 року складає 30 088, 57 грн.; пені за несвоєчасне погашення відсотків за період з 19 березня 2013 року по 19 березня 2014 року у розмірі 13 146, 70 дол. США, що за курсом НБУ станом на 20 березня 2014 року складає 130 386, 38 грн. Таким чином, зважаючи на невиконання [PERSON] зобов'язання стосовно умов повернення кредитних коштів, ПАТ «Укрсоцбанк» просить суд стягнути заборгованість за вищевказаним договором кредиту у сумі 189 439, 18 дол. США за рахунок предмету іпотеки. Представник ПАТ «Укрсоцбанк» у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, надала пояснення аналогічні обставинам викладеним у позовній заяві. Представник [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк», проте не заперечував проти того, що відповідач не сплачував кошти за кредитним договором починаючи з 11 грудня 2008 року. Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думки представників сторін, суд вважає, що позов ПАТ «Укрсоцбанк» підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 грудня 2006 між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту №2006/13-2.06/1051, відповідно до якого Банк зобов'язався надати позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 112 270, 00 дол. США, зі сплатою 13, 2 % річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 20 грудня 2031 року. Відповідно до п. 1.2 договору кредит надається позичальнику на наступні цілі: фінансування інвестування житла - квартири [ADDRESS], загальною пл. 84, 7 кв. м., житловою площею 53, 3 кв. м. Відповідно до п. 2.4 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту в останній робочий день місяця без урахування останнього робочого та послідуючих неробочих днів місяця, проценти нараховуються з розрахунку факт/360. Згідно п. 2.4.2. договору сплата кредиту здійснюється у валюті кредиту не пізніше 10 числа поточного місяця. За п. 3.3.9 договору позивальник зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1 цього договору. Пункт 4.5 кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) боржником обов'язків, встановлює його обов'язок повністю повернути кредит та сплатити нараховану плату за користування (проценти) та штрафи незалежно від настання строку виконання зобов'язання (достроково) у випадку невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором зазначених у п. 3.3.8. Згідно п. 4.6. договору кредиту у разі прострочення позичальником строків сплати процентів визначених договором кредиту, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених договором кредиту, боржник сплачує позивачу пеню у розмірі 0, 005 % від несвоєчасно перерахованої суми кредитних коштів за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період невиконання зобов'язань. Відповідно до п. 4.3 договору кредиту у разі порушення боржником вимог пп. 3.3.2 договору боржник зобов'язаний сплатити позивачу штраф у розмірі три проценти від кредиту, за кожний випадок. З метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов'язання 21 грудня 2006 року АКБ «Укрсоцбанк» уклав з [PERSON] іпотечний договір, запис в реєстрі №2486, згідно з яким останній передав в іпотеку позивачу у якості забезпечення виконання позичальником основного зобов'язання за договором кредиту наступне нерухоме майно: двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною пл. 84, 7 кв. м., житловою площею 53, 3 кв. м., що належить відповідачу на праві приватної власності на підставі договору №0612/11 про резервування квартири та порядок погашення облігацій від 15 грудня 2006 року укладеного між [PERSON] та ТОВ «Одеський центр Дозвілля». Відповідно до п. 3.1 іпотечного договору у разі порушення іпотекодавцем умов, визначених п.п. 2.1.1 - 2.1.10 цього договору, іпотекодержатель має право достроково звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно п. 4.1 іпотечного договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов'язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. В подальшому згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» від 16 квітня 2010 року були внесені зміни в Статут АКБ «Укрсоцбанк», відповідно до яких назва Банку була змінена на ПАТ «Укрсоцбанк». Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Також судом встановлено, що Банком було виконано свій обов'язок та відкрито [PERSON] позичковий рахунок у ООФ АКБ «Укрсоцбанк» та надано суму кредиту готівкою. В свою чергу, у зв'язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] зобов'язань за вищевказаним договором кредиту, у нього утворилась прострочена заборгованість, яка станом на 20 березня 2014 року становить 1 878 819, 92 грн., та складається з: суми заборгованості за кредитом за період з 21 грудня 2006 року по 19 березня 2014 року у розмірі 104 042, 00 дол. США, що за курсом НБУ станом на 20 березня 2014 року складає 1 031 867, 75 грн.; суми заборгованості за відсотками за період з 11 січня 2007 року по 19 березня 2014 року у розмірі 69 216, 68 дол. США, що за курсом НБУ станом на 20 березня 2014 року складає 686 477, 23 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 19 березня 2013 року по 19 березня 2014 року у розмірі 3 033, 79 дол. США, що за курсом НБУ станом на 20 березня 2014 року складає 30 088, 57 грн.; пені за несвоєчасне погашення відсотків за період з 19 березня 2013 року по 19 березня 2014 року у розмірі 13 146, 70 дол. США, що за курсом НБУ станом на 20 березня 2014 року складає 130 386, 38 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 6 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно п. 9 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Судом встановлено також, що дійсний позов не підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки у судовому засіданні не доведено, що предмет іпотеки, а саме: квартира [ADDRESS], використовується [PERSON] як місце постійного проживання, а згідно відповіді Центрального адресного бюро м. Одеси він зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що не є предметом іпотеки наданим для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором. Тому позовні вимоги Банку в частині звернення стягнення на предмет іпотеки у вигляді квартири [ADDRESS], загальною пл. 84, 7 кв. м., житловою площею 53, 3 кв. м., є обґрунтованими. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654, 00 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved