Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 03 жовтня 2008 року перебуває з відповідачем в шлюбі, який зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №680, в період якого у них народилася спільна неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя та побудову сімейних стосунків, що в жовтні 2014 року привело до припинення сімейно-шлюбних відносин і з цього часу вони проживають окремо. Вважає, що подальше збереження сімї, примирення з відповідачем є неможливим, оскільки це суперечить їх інтересам та моральним засадам суспільства. Спору щодо спільного майна, місця проживання дитини, яка проживає з нею, не має. Аліменти на утримання неповнолітньої дитини стягнуті з відповідача в судовому порядку. Позивач, яка повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.12,14), у судове засідання не зявилась, надавши суду письмову заяву (а.с.17), за якою прохала розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала розірвати шлюб, оскільки вони з відповідачем неодноразово припиняли сімейно-шлюбні відносини, а потім відновлювали їх, але це не привело до збереження сімї. Спору з приводу спільного майна, місця проживання дитини, яка проживає з нею, між ними не має, а аліменти на утримання дитини стягнуті судом за судовим рішенням. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.13,15), у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, за якою прохав розглядати справу у його відсутність, позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, оскільки вони на протязі сімейного життя неодноразово припиняли сімейно-шлюбні відносини, а потім відновлювали їх, але це не привело до збереження сімї. Спору з приводу спільного майна, місця проживання дитини, яка проживає з позивачкою, між ними не має, а аліменти на утримання дитини стягнуті судом за судовим рішенням (а.с.18). В звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 03 жовтня 2008 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №680 (а.с.6), в період якого у них народилася спільна неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка після фактичного припинення сторонами сімейно-шлюбних відносин згідно довідки Башмачанської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області проживає з позивачкою (а.с.8). Спільне життя в сімї не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя та побудову сімейних стосунків, що з жовтня 2014 року привело до припинення між сторонами сімейно-шлюбних відносин, які і до цього неодноразово припинялись та відновлювались, і з цього часу вони проживають окремо, при цьому послідуюче тимчасове відновлення сімейно-шлюбних відносин не привело до збереження сімї. На день розгляду справи судом сторони мір до збереження сімї не приймають і зберігати сімю не бажають, про що свідчать подані до суду як позивачкою, так і відповідачем письмові заяви щодо вирішення питання про розірвання шлюбу (а.с.17,18). Спору з приводу спільного майна, місця проживання дитини, яка проживає з позивачкою, на день розгляду справи судом між сторонами не має. Аліменти на утримання неповнолітньої дитини стягнуті з відповідача в судовому порядку. За таких підстав суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивачки, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved