Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 011/1-226 про надання юридичних послуг від 13.04.2011 у розмірі 2 616 822,01 гривень та витрати на оплату судового збору. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 13 квітня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та адвокатом Харитонським Ігорем Давидовичем укладено договір № 011/1-226 про надання юридичних послуг, із подальшими змінами, внесеними на підставі додаткової угоди від 09 липня 2013 року та додаткової угоди №2 від 30 жовтня 2015 року. Відповідно до умов договору відповідач надавав юридичні послуги, пов`язані із захистом прав позивача, а позивач зобов`язувався оплатити та прийняти надані відповідачем юридичні послуги на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 3.4. Договору вартість послуг за досягнення очікуваного результату становить суму в українських гривнях, що еквівалентно 589 500 доларів США без ПДВ, за комерційним курсом продажу готівкового долара США за готівкову гривню, що встановлений для центрального відділення Київської міської філії ПАТ «Укрсоцбанк» на дату сплати авансу. Згідно пункту 3.5 договору оплата вартості послуг за досягнення очікуваного результату за цим договором здійснюється наступним чином: Замовник, протягом 5 банківських днів з дня підписання даного договору сплачує Виконавцю аванс в розмірі 100% суми, передбаченої в п. 3.4. Платіжним дорученням № 704 від 20.04.2011 року позивачем було перераховано відповідачу 4 716 000,00 грн., що відповідало еквіваленту 589 500 доларів США. Однак, очікуваного результату за цим договором досягнуто не було, унаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість. Ухвалою Подільського районного суду від 02.12.2019 року по даній справі заяву представника Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну сторони у цивільній справі за №758/1576/18 задоволено. Замінено позивача у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання юридичних послуг на його правонаступника Акціонерне товариство «Альфа-Банк». 28.05.2021 відповідно до протоколу автоматичного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Петрову Д.В. Ухвалою суду від 07.06.2021 у справі винесено ухвалу про прийняття справи до свого провадження та призначення справи до судового засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомленийвідповідно до вимог закону, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами та ухвалити заочне рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 квітня 2011 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та адвокатом Харитонським І.Д. було укладено договір № 011/1-226 про надання юридичних послуг, з подальшими змінами, внесеними на підставі додаткової угоди від 09 липня 2013 року та додаткової угоди №2 від 30 жовтня 2015 року. Відповідно до умов договору виконавець має надавати юридичні послуги, пов`язані із захистом прав замовника, а замовник зобов`язувався оплатити та прийняти надані виконавцем юридичні послуги на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 3.4 договору вартість послуг за досягнення очікуваного результату становить суму в українських гривнях, що еквівалентно 589 500 доларів США без ПДВ, за комерційним курсом продажу готівкового долара США за готівкову гривню, що встановлений для центрального відділення Київської міської філії ПАТ «Укрсоцбанк» на дату сплати авансу. За п. 3.5 договору оплата вартості послуг за досягнення очікуваного результату за цим Договором здійснюється наступним чином: замовник, протягом 5 банківських днів з дня підписання даного договору сплачує Виконавцю аванс в розмірі 100% суми, передбаченої в п. 3.4. Платіжним дорученням № 704 від 20.04.2011 року позивачем було перераховано відповідачу 4 716 000,00 грн. (еквівалент 589 500 доларів США). Однак, очікуваного результату за цим договором досягнуто не було. У зв`язку з цим 09 липня 2013 року було укладено додаткову угоду за якою договір було доповнено пунктом 3.11. наступного змісту: «3.11. В разі недосягнення очікуваного результату до 20.01.2014 року виконавець зобов`язаний повернути замовнику отриманий аванс, за виключенням суми в розмірі 716000,00 грн., без ПДВ (що є еквівалентом 89500 доларів США, без ПДВ за комерційним курсом продажу готівкового долара США за готівкову гривню, що встановлений для центрального відділення Київської міської філії ПАТ «Укрсоцбанк» на день сплати авансу), в наступному порядку: - до 01.04.2014 - частину отриманого авансу в сумі 500 тисяч гривень 00 коп.; - до 01.07.2014 - частину отриманого авансу в сумі 500 тисяч гривень 00 коп.; - до 01.10.2014 - частину отриманого авансу в сумі 500 тисяч гривень 00 коп.; - до 01.01.2015 - частину отриманого авансу в сумі 500 тисяч гривень 00 коп.; - до 01.04.2015 - частину отриманого авансу в сумі 500 тисяч гривень 00 коп.; - до 01.07.2015 - частину отриманого авансу в сумі 500 тисяч гривень 00 коп.; - до 01.10.2015 - частину отриманого авансу в сумі 500 тисяч гривень 00 коп.; - до 20.01.2016 - частину отриманого авансу в сумі 500 тисяч гривень 00 коп. Додатковою угодою № 2 від 30 жовтня 2015 року пункт 3.11. договору було викладено в новій редакції, а саме: «3.11. В разі недосягнення очікуваного результату до 20.01.2014 виконавець зобов`язаний повернути замовнику отриманий аванс, за виключенням суми в розмірі 716 тис. грн, без ПДВ (що є еквівалентом 89 500 доларів США, без ПДВ за комерційним курсом продажу готівкового долара США за готівкову гривню, що встановлений для центрального відділення Київської міської філії ПАТ «Укрсоцбанк» на день сплати авансу) та сум, які були повернені виконавцем на момент укладення додаткової угоди № 2, в термін не пізніше 20.01.2016. Частина отриманого авансу, а саме сума в розмірі 716 000,00 грн без ПДВ (що є еквівалентом 89 500 доларів США, без ПДВ за комерційним курсом продажу готівкового долара США за готівкову гривню, що встановленого для центрального відділення Київської міської філії ПАТ «Укрсоцбанк» на день сплати авансу в будь якому випадку залишається у власності виконавця та не повертається замовнику. Виконавець має право здійснювати повернення отриманого авансу як фізична особа. Додаткова угода № 2 від 30.10.2015 була укладена з відповідачем як з фізичною особою, оскільки підприємницьку діяльність ним припинено 18.07.2014, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У зв`язку із недосягненням очікуваного результату за цим договором відповідачем було частково повернуто отриманий аванс, а саме: -21.03.2014 року 250 000.00 грн. (Заява на переказ готівки №FJB1408000100229) -26.03.2014 року 140 000.00 грн. (Заява на переказ готівки №FJB1408500100145) -27.03.2014 року 110 100.00 грн. (Заява на переказ готівки №FJB1408600100082) -25.06.2014 року 500 000.00 грн. (Заява на переказ готівки №FJB1417000100120) -24.10.2014 року 500 000.00 грн. (Заява на переказ готівки №FJB1429700100123) -27.01.2015 року 500 000.00 грн. (Заява на переказ готівки №FJB1502700100070) -15.05.2015 року 500 002.00 грн. (Заява на переказ готівки №FJB1513500100207) Всього: 2 500 102 грн. Судом встановлено, що, позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, сплативши відповідачу 100% аванс в загальному розмірі 4 716 000,00 грн. Водночас відповідач протягом 2014-2015 років неодноразово листами звертався до позивача з приводу відтермінування сплати чергових платежів. Позивач неодноразово йшов назустріч Відповідачу відкладаючи строк виконання зобов`язання. Так, 25.09.2014 відповідач звернувся про зміну періоду внесення чергової частини авансу в розмірі 500 тис. грн. з 01.10.2014 до 01.11.2014. Позивачем листом №08.42-186/25723 від 30.09.2014 погоджено перенесення дати до 01.11.2014; - 11.03.2015 відповідач звернувся про зміну періоду внесення чергової частини авансу в розмірі 500 тис. грн з 01.04.2015 до 15.05.2015. Позивачем листом №08.42-186/96-3677 від 16.03.2015 погоджено перенесення дати до 15.05.2015; - 08.06.2015 відповідач звернувся про зміну періоду внесення чергової частини авансу в розмірі 500 тис. грн з 01.07.2015 до 03.09.2015. Позивачем листом №08.42-186/96-11532 від 24.06.2015 погоджено перенесення дати до 03.09.2015; - 21.08.2015 відповідач звернувся про зміну періоду внесення чергової частини авансу в розмірі 500 тис. грн з 01.07.2015 до 01.10.2015. Позивачем листом №08.42-186/96-15405 від 28.08.2015 погоджено перенесення дати до 01.10.2015. Однак, не зважаючи на це, з жовтня 2015 року відповідач повністю припинив сплату боргу. В порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у результаті чого станом на 06.06.2018 року в останнього виникла заборгованість за основними сплатами перед позивачем в розмірі 1 499 898,00 грн. (4 716 000,00 грн. - 2 500 102 грн. - 716 000,00 грн.). Додатковою угодою від 09 липня 2013 року договір було доповнено пунктом 5.2. наступного змісту: «5.2. В разі прострочення виконавцем повернення замовнику отриманого авансу, виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочки. В разі прострочення виконавцем повернення замовнику отриманого авансу більше ніж на 5 (п`ять) днів, виконавець додатково сплачує Замовнику штраф в розмірі 50 (п`ятдесят) %, від суми отриманого авансу». У зв`язку з цим позивачем до суми основного зобов`язання було додатково донараховано 1 116 924,01 грн. (неустойка, 3% річних та інфляційні). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому, у ст. 525 Цивільного кодексу України закріплене загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що позивачем було перераховано Відповідачу 4 716 000,00 грн та в подальшому відповідачем було перераховано позивачу 2 500 102 грн, а тому у відповідача виникла заборгованість за основним платежем перед позивачем в розмірі 1 499 898,00 грн. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України, захист цивільних прав та інтересів може здійснюватися судом. Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд, з чого слідує, що право вибору способу захисту, передбаченого законом або договором належить виключно позивачеві. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Також за ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з цим позивачем до суми основного зобов`язання було додатково донараховано 1 116 924,01 грн. (неустойка, 3% річних та інфляційні). Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно вимог ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На дату звернення до суду, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 39 252,33 гривень, що підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved