Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 21 грудня 2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, за яким відповідач отримав від нього грошові кошти у розмірі 50000 грн. та зобов'язався їх повернути у строк до 3 березня 2011 року. Для підтвердження факту укладення договору позики була оформлена розписка. Порушуючи умови договору та взяті на себе зобов'язання, відповідач грошові кошти у встановлений строк не повернув. Сума боргу становить 50000 грн. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 50000,00 грн., суму збільшення грошового зобов'язання через інфляційні процеси у розмірі 1450,00 грн., три відсотки річних у розмірі 4520,55 грн., проценти за надання грошових коштів у розмірі 11103,37 грн., а всього 67073,92 грн. та сплачений при подачі позову до суду судовий збір. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі та пояснили, що грошові кошти були передані у гривнями, відповідач на цей час борг не повернув. Просили позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі та пояснив, що має намір повернути гроші, проте не має на даний час такої можливості. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно розписки від 21.12.2010 року, [PERSON] отримав у [PERSON] гроші в сумі 50000 гривень, що еквівалентно 6250 доларів США, строк повернення до 03 березня 2011 року. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до статей 1046, 1047 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем), у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Таким чином судом встановлено та визнано сторонами, що грошові кошти у розмірі 50000 грн. на час розгляду справи судом не повернуті позивачу. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні, то норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов'язання, яке визначене договором у гривні. Сукупний індекс інфляції розраховується шляхом помноження щомісячних індексів інфляції (відповідно до даних офіційного інтернет-сайту Державної служби статистики України) за період з 04.03.2011 року по січень 2014 року та становить 1,014 * 1,013 * 1,008 * 1,004 * 0,987 * 0,996 * 1,001 * 1,000 * 1,001 * 1,002 * 1,002 * 1,003 * 1,000 * 0,997 * 0,997 * 0,998 * 0,997 * 1,001 * 1,000 * 0,999 * 1,002 * 1,002 * 0,999 * 1,000 * 1,000 * 1,001 * 1,000 * 0,999 * 0,993 * 1,000 * 1,004 * 1,002 * 1,005 * 1,002 = 1,029. Розмір збільшення грошового зобов'язання є різницею між сумою грошових коштів, наданих в позику з урахуванням сукупного індексу інфляції за весь період прострочення виконання зобов'язання, та грошової суми, переданої в борг та розраховується наступним чином: (сума заборгованості * сукупний індекс інфляції) - сума заборгованості, а саме (50000*1,029 = 51450) - 50 000 = 1 450 грн. Розрахунок трьох відсотків річних від простроченої суми здійснюється наступним чином: (сума заборгованості * 3% * кількість днів прострочення грошового зобов'язання) /365 днів /100. Станом на 4 березня 2014 року, у межах строку позовної давності, кількість днів прострочення становить 1100 днів. Отже, розмір трьох відсотків річних становить: (50 000 * 3 * 1100 / 365) /100 = 4520,55 грн. Крім того, відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України, виплата процентів у якості винагороди позикодавцю не залежить від застосування до боржника заходів, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України, у разі порушення ним умов договору позики. Договором позики між позивачем та відповідачем не було досягнуто домовленості щодо отримання позивачем від відповідача процентів за користування позиченими грошовими коштами. Отже, оскільки протилежне також не передбачалось домовленістю між сторонами, відсотки за користування грошовими коштами встановлюються на рівні облікової ставки НБУ за конкретний період. Вказані проценти розраховуються в межах загального строку позовної давності в три роки, починаючи із моменту звернення до суду, отже в період із 18 лютого 2011 року. Розміри облікової ставки НБУ за вказаний період опубліковані на офіційному інтернет-сайті даної установи та становлять: у період із 18.02.2011 до 22.03.2012 - 7,75 %; у період із 23.03.2012 до 09.06.2013 - 7,5 %; у період із 10.06.2013 до 12.08.2013 - 7,0 %; у період із 13.08.2013 до 18.02.2014 - 6,5%. Розрахунок відсотків за користування грошовими коштами здійснюється наступним чином: (сума позичених грошових коштів* розмір облікової ставки НБУ за період* кількість днів користування коштами)/365/100. Розмір відсотків за користування коштами є наступним: за період з 18.02.2011 по 22.03.2012: (50 000 * 7,75 * 399 / 365) /100=4235,96 грн., за період з 23.03.2012 по 09.06.2013 (50 000 * 7,5 * 444 / 365) / 100 = 4561,64 грн., за період з 10.06.2013 по 12.08.2013 (50000 * 7,0 * 64 / 365) /100 = 613,99 грн., за період з 13.08.2013 по 18.02.2014 (50000 * 6,5 * 190 / 365) /100 =1691,78 грн. За період з 18.02.2011 по 18.02.2014 розмір процентів за користування відповідачем позиченими ним коштами становить:4 235,96 + 4 561,64 + 613,99 + 1 691,78 = 11103,37 (грн.) Таким чином, через неналежне виконання відповідачем зобов'язання борг за грошовим зобов'язанням позики становить 50000 грн., що підтверджується розпискою, розмір збільшення грошового зобов'язання через інфляційні процеси становить 1450 грн., три відсотки річних за користування чужими грошовими коштами становить 4520,55 грн., проценти за надання грошових коштів у позику у якості винагороди позикодавця становить 11103,37 грн., Загальна сума грошових коштів, що підлягають стягненню із відповідача, становить: 50 000 + 1 450 + 4520,55 + 11103,37 =67073,92 грн. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим та задовольняє позовні вимоги позивача у повному обсязі та стягує на його користь з відповідача суму боргу у розмірі 50000,00 грн., суму збільшення грошового зобов'язання через інфляційні процеси у розмірі 1450,00 грн., три відсотки річних у розмірі 4520,55 грн., проценти за надання грошових коштів у розмірі 11103,37 грн., а всього 67073,92 грн. Судові витрати суд розподіляє відповідно ст. 88 ЦПК України та стягує на користь позивача сплачену суму судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved