Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, посилаючись на наступне. На підставі наказу № 60/к від 22.11.2010 р. позивач була зарахована в ливарний цех стрижневиком ручного формування третього розряду Дочірнього підприємства « ЛК-Металургія» ВАТ « Завод Ленінська кузня». Як вказує позивач, наказом № 89к від 30.12.2013р. позивача звільнено з посади з 30.12.2013 р. у зв'язку за власним бажанням.Однак, у порушення вимог законодавства, відповідач на момент звільнення не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі, всього заборгованість склала 10669,44 грн. На підставі вищевикладеного позивач просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 10 669,44грн. та витрати за надання юридичної допомоги в розмірі 400,00грн.грн. До судового засідання позивач надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, оскільки позовні вимоги підтримує з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався, в зв'язку з чим, на підставі ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе провести справи. Суд дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії трудової книжки позивач на підставі наказу № № 60/к від 22.11.2010 р. позивач була зарахована в ливарний цех стрижневиком ручного формування третього розряду Дочірнього підприємства « ЛК-Металургія» ВАТ « Завод Ленінська кузня»( а. с. 8). Наказом № 89к від 30.12.2013р. позивача звільнено з посади з 30.12.2013 р. за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України). Згідно довідки ( а. с.5) виданої Дочірнього підприємства «ЛК - Металургія» Акціонерного товариства « Завод «Ленінська кузня» заборгованість перед позивачем по виплаті заробітної плати за період з 01.02.по 30.06.2013р. становить 10 669,44грн., а саме: лютий 2013р.- 3137,37грн.; березень 2013р.-4116,67грн.; квітень 2013р.- 3264,74грн.; червень 2013р. - 150,66грн. Як встановлено судом і зазначені обставини не були спростовані відповідачем в ході розгляду справи, дані виплати проведені не були. Відповідно до ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При звільненні позивача, остаточний розрахунок з ним відповідач не провів, не виплатив борг по заробітній платі в розмірі 10 669,44 грн. Враховуючи викладене, оцінюючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що на час розгляду справи суду не надано доказів про проведення повного розрахунку з позивачем, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст..79 ЦПК України, до витрат пов'язаних з розглядом судової справи належить витрати на правову допомогу.

Outcome: approved