Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] \~про відшкодування\~збитків в\~порядку регресу\~в сумі\~15397,37грн.,\~обґрунтовуючи вимоги\~тим,\~що 26.08.2016р.\~між ПрАТ\~«Українська пожежно-страхова\~компанія» (далі\~«УПСК»)\~та відповідачем\~було укладено\~договір обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів та\~видано поліс\~№АК/0497717.\~Згідно вказаного\~договору ПрАТ\~«УПСК» взяло\~на себе\~зобов`язання у\~разі настання\~страхового випадку\~за участю\~забезпеченого транспортного\~засобу,\~а саме\~автомобіля марки\~«ВАЗ-21063»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~сплатити страхове\~відшкодування за\~шкоду,\~заподіяну третім\~особам.\~29.10.2016р.\~в м.Одеса\~по вул.Люстдорфська\~дорога з\~вини відповідача,\~який керував\~вищевказаним автомобілем,\~сталася дорожньо-транспортна\~пригода,\~що підтверджується\~постановою Малиновського\~районного суду\~м.Одеси\~від 20.12.2016р.,\~в результаті\~якої був\~пошкоджений автомобіль\~марки «Honda»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~під керуванням [PERSON] .. На підставі\~страхового акту\~№ОЦ/123/450/16/0653\~від 08.02.2017р.\~власнику автомобіля\~«Honda»\~ [PERSON] \~страховою компанією\~ПрАТ «УПСК»\~було виплачено\~страхове відшкодування\~в розмірі\~15397,37грн.. Відповідно до\~ст.38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» та\~ст.ст.1166,\~1187,\~1191\~ЦК України\~у відповідача\~виникло зобов`язання\~відшкодувати ПрАТ\~«УПСК» завдані\~збитки в\~порядку регресу\~у розмірі\~сплаченого ним\~страхового відшкодування.\~14.03.2017р.\~ПрАТ «УПСК»\~направило [PERSON] \~претензію про\~відшкодування збитків\~в порядку\~регресу,\~однак ніяких\~дій з\~його сторони\~щодо погашення\~заборгованості в\~добровільному порядку\~проведено не\~було. 02.08.2019р. між ПрАТ «УПСК» та ФОП [PERSON] було укладено договір №02/08/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПрАТ «УПСК» передало, а ФОП [PERSON] прийняв право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих за договорами страхування, у тому числі і до відповідача [PERSON] . В судове засідання позивач та його представник адвокат Самойленко П.М. не з`явилися, позивач подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, а справу просив розглянути за їх відсутності (а.с.56). Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином (а.с.49, 51), про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов, а також заяву про розгляд справи за його відсутністю не подав. За таких обставин, враховуючи повторну неявку відповідача, повідомленого належним чином, приймаючи до уваги згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, прийшов до наступного. Встановлено,\~що 26.08.2016р.\~між ПрАТ «Українська\~пожежно-страхова\~компанія» (далі\~«УПСК»)\~та відповідачем\~було укладено\~договір обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів та\~видано поліс\~№АК/0497717.\~Згідно вказаного\~договору ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля марки «ВАЗ-21063», реєстраційний номер [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну третім особам (а.с.11). 29.10.2016р.\~о 21год.\~30\~хв.\~в м.Одеса\~по вул.Люстдорфська\~дорога відповідач,\~керуючи вищевказаним автомобілем, порушив п.10.9 Правил дорожнього руху України, в результаті чого вчинив зіткнення з автомобілем «Honda», реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Вина\~відповідача у\~порушенні вимог\~п.10.9\~ПДР та\~вчиненні у\~зв`язку з\~цим дорожньо-транспортної\~пригоди,\~що спричинило\~пошкодження вказаного\~автомобіля потерпілого\~ [PERSON] ,\~підтверджується постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 20.12.2016р. (а.с.13). На підставі страхового акту №ОЦ/123/450/16/0653 від 08.02.2017р. власнику автомобіля «Honda» [PERSON] страховою компанією ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 15397,37грн. (а.с.26), що підтверджується платіжним дорученням №180 від 09.02.2017р. (а.с.27). Як вбачається з матеріалів справи, з моменту дорожньо-транспортної пригоди і до цього часу відповідачем не було письмово повідомлено страхову компанію про вказану дорожньо-транспортну пригоду. У відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за полісом №АК/0497717. ПрАТ «УПСК» направило [PERSON] претензію про відшкодування збитків в порядку регресу (а.с.28), однак ніяких дій з його сторони щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. 02.08.2019р., між ПрАТ «УПСК» та ФОП [PERSON] укладено договір №02/08/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПрАТ «УПСК» передав, а ФОП [PERSON] прийняв право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих за договорами страхування, у тому числі страхового відшкодування за полісом №АК/0497717 до відповідача [PERSON] (а.с.5-10). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами 1\~і 2\~ст.1187\~цього Кодексу\~визначено,\~що джерелом\~підвищеної небезпеки\~є діяльність,\~пов`язана\~з використанням,\~зберіганням або\~утриманням транспортних\~засобів,\~механізмів та\~обладнання,\~використанням,\~зберіганням хімічних,\~радіоактивних,\~вибухо-\~і вогненебезпечних\~та інших\~речовин,\~утриманням диких\~звірів,\~службових собак\~та собак\~бійцівських порід\~тощо,\~що створює\~підвищену небезпеку\~для особи,\~яка цю\~діяльність здійснює,\~та інших\~осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч.1 ст.1191\~ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 768,40грн., а також згідно з п.1 ч.3 ст.133 цього Кодексу витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги №30/01/19 від 30.01.2019р. (а.с.29), додатковою угодою до вказаного договору №190 від 02.10.2019р. (а.с.30), актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 02.10.2019р. (а.с.31) та платіжним дорученням №Р24А662374282А33249 від 06.09.2019р. (а.с.32). На підставі викладеного,

Outcome: approved