overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет застави. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.06.2006 року між позивачем та третьою особою [PERSON] укладено кредитний договір № 640/68-САФ03.16-2. [PERSON] не виконує умови кредитного договору та заборгованість станом на 07.04.2017 року становить 6612,65 доларів США заборгованості за кредитом та 4422,28 доларів США заборгованості за відсотками. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 02.06.2006 року між позивачем та [PERSON] укладено договір застави. Згідно цього договору позичальник передав у заставу власний автомобіль «MITSUBISHI», модель «Grandis 2.4 Sport AT» 2006 року випуску, шасі (кузов) № JMBLRNA4W6Z002024, державний номер [NUMBER]. В подальшому позивачу стало відомо, що вказаний автомобіль було перереєстровано на відповідача [PERSON] Тому позивач просить суд звернути стягнення на предмет застави. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач та третя особа в су3дове засідання не зявилися, та не повідомили про причину неявки, тому суд відповідно до ст..ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи.. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.06.2006 року між позивачем та третьою особою [PERSON] укладено кредитний договір № 640/68-САФ03.16-2. [PERSON] не виконує умови кредитного договору та заборгованість станом на 07.04.2017 року становить 6612,65 доларів США заборгованості за кредитом та 4422,28 доларів США заборгованості за відсотками. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 02.06.2006 року між позивачем та [PERSON] укладено договір застави. Згідно цього договору позичальник передав у заставу власний автомобіль «MITSUBISHI», модель «Grandis 2.4 Sport AT» 2006 року випуску, шасі (кузов) № JMBLRNA4W6Z002024, державний номер [NUMBER]. Також судом встановлено, що [PERSON] в порушення вимог ст. 586 ЦК України, ст. 17 ЗУ «Про заставу», здійснила відчуження заставленого майна [PERSON] Згідно ст.ст. 589, 590 ЦК України, ст.ст. 19, 20 ЗУ «Про заставу» у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставоутримувач набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених у законі, майно або майнові права, які становлять предмет застави, переходять у власність іншої особи, а за змістом ст. 9 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстроване обтяження зберігає силу і для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом застави. Таким чином суд вважає за можливе звернути стягнення на спірний автомобіль. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути 4242 грн. 49 коп. судового збору за подачу позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет застави та зняття обтяження. Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.11.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за договорами відступлення прав вимоги є позивач, та відповідачем укладено кредитний договір № CL-SME500/069/2007. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 29.11.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за договорами відступлення прав вимоги є позивач, та відповідачем укладено договір застави № PC-SME500/069/2007. Згідно цього договору відповідач передав у заставу гідравлічний автокран «Zoomlion DA53» в/п 100т., номер шассі [NUMBER] . Відповідач не виконує умови кредитного договору тому позивач просить суд звернути стягнення на предмет застави та зняти обтяження з вказаного автокрана. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягав. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.11.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за договорами відступлення прав вимоги є позивач, та відповідачем укладено кредитний договір № CL-SME500/069/2007. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 29.11.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за договорами відступлення прав вимоги є позивач, та відповідачем укладено договір застави № PC-SME500/069/2007. Згідно цього договору відповідач передав у заставу гідравлічний автокран «Zoomlion DA53» в/п 100т., номер шассі [NUMBER] . Відповідач не виконує умови кредитного договору. Так згідно ст.ст. 589, 590 ЦК України, ст.ст. 19, 20 ЗУ «Про заставу» у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставоутримувач набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених у законі, майно або майнові права, які становлять предмет застави, переходять у власність іншої особи, а за змістом ст. 9 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстроване обтяження зберігає силу і для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом застави. Таким чином суд вважає за можливе звернути стягнення на спірний автомобіль. Щодо зняття обтяжень, то суду не надано які саме обтяження окрім вказаної застави накладені на спірний автокран, тому ці вимоги є необґрунтованими та передчасними. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 9605 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.09.2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого на даний час є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 53-07-И/23, згідно умов якого Банк надав позичальнику кредит у сумі 135 000, 00 (сто тридцять п'ять тисяч) доларів США зі строком остаточного повернення кредитних ресурсів до 28 квітня 2022 року, сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі розмір 13 (тринадцять) % відсотків річних. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 10.09.2007 року між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки №53-07-П/23 від 10.09.2007 року, за яким Поручитель зобов'язався перед Кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов'язань за Кредитним договором солідарно із Позичальником. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 10.09.2007 року між Банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір від 10.09.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляром О.Л. за реєстровим № 3481, згідно умов якого предметом іпотеки є квартира розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею - 46, 20 кв.м, житловою площею - 17, 30 кв.м. Зазначають, що враховуючи наявні порушення договірних зобов'язань,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.05.2008 року між [PERSON] та АТ «КБ «ЕКСПОБАНК» було укладено Договір кредиту № 20/К-2008, згідно п.п. 1.1, 1.2 якого Відповідачу був наданий кредит в розмірі 120 000 (сто двадцять тисяч) доларів США 00 центів з процентною ставкою за користування кредитом - 16 % річних. В свою чергу, Відповідач зобов'язався щомісяця сплачувати Банку проценти за користування кредитом у розмірі 16% річних (п. 1.2 Договору кредиту), сплачувати щомісяця комісію за кредитне обслуговування в розмірі 0,25% від залишку заборгованості за кредитом (п. 4.5.2 Договору кредиту), а також повертати Позивачу кредит на умовах, що передбачені Договором кредиту. Кінцевий термін повернення кредиту 28 травня 2015 року. Зазначає, що у зв'язку з реструктуризацією заборгованості Відповідача було укладено угоду до Договору кредиту від 15.11.2011 року, відповідно до якої змінено Договір кредиту шляхом викладення п. 1.1, 1.2, 3.5, 3.8, 7.3 Договору кредиту у новій редакції наступного змісту: «1.1. Банк надає Відповідачу кредит у сумі 1 440 666 (один мільйон чотириста сорок тисяч шістсот шістдесят шість) гривень 83 копійки на умовах забезпеченості кредиту, його цільового використання, строковості, повернення та платності»; «п. 1.2. У порядку, що передбачений цим Договором, Відповідач сплачує Позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 18,5% річних.» 29.05.2008 року з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з Договору кредиту, між Банком та Відповідачем укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бєлломі О.В. зареєстрований в реєстрі за № 2889, згідно умов якого Відповідач передав в іпотеку Банку у якості забезпечення виконання зобов'язань за Договором кредиту нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS]. Посилається на те, що в порушення умов Договору кредиту, вимог статей 526, 530, 625, 1054 Цивільного кодексу України, Відповідач не виконав зобов'язання по своєчасній сплаті процентів за користування коштами за Договором кредиту, у зв'язку з чим у Відповідача виникла заборгованість, яка станом на 20.03.2015 року становить 3 330 860,87 грн. Звертає увагу суду на те, що 26.03.2015 року Банком на адресу Відповідача направлено вимогу про усунення порушення основного зобов'язання, згідно якого у зв'язку з невиконанням Відповідачем зобов'язань, на виконання вимог положень Договору кредиту, а саме - п.3.5, 3.7, 4.5.2., 4.1.1. Договору у кредиту, Банк вимагає від Відповідача достроково погасити кредит та сплатити проценти за фактичний час користування кредитом та зазначено, що Банк набуває право задоволення своїх вимог за рахунок Предмета іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку (терміну) виконання зобов'язань, вони не будуть виконані (виконані належним чином). Банк вимагав в 30 денний строк виконати зобов'язання за даною вимогою. Зазначає, що на даний час зобов'язання щодо погашення заборгованості за Договором кредиту Відповідачем не виконано. На підставі вищевикладеного, а також

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення від сплати аліментів, мотивуючи тим, що між на даний момент матеріальний стан позивача суттєво погіршився, оскільки з 12.05.2014 позивач звільнилася з роботи, у зв?язку з чим, фактично, залишилась без засобів існування, тому не має можливості здійснювати оплати на користь відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подала заяву, згідно якої просила розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов. В судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та відповідача, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю з наступних підстав. 23.05.2006 рішенням Апеляційного суду м. Києва, скасовано рішення Печерського районного суду м. Києва від 16.03.2006 та ухвалено нове рішення, яким стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 1/8 частини заробітку починаючи з 21 жовтня 2005 року. Згідно ч. 3 ст. 80 СК України, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального стану. Крім того, згідно ч. 2 ст. 82 СК України, право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. За таких обставин суд дійшов до висновку про задоволення позову, а саме звільнити [PERSON] від сплати аліментів [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення від сплати аліментів. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що 12.07.2003 р. між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.02.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, а також стягнуто на користь Відповідача аліменти на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини від всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.11.2014 року. Проте дитина з листопада 2015 року проживає разом із позивачем та повністю перебуває на його утриманні про що свідчить акт про проживання № 86 від 13.09.2017 підписаний сусідами [PERSON], та [PERSON]. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач подала заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги заперечує. Судом досліджено свідоцтво про народження № [NUMBER] від 14 вересня 2017 року сторони мають дитину - [PERSON], [INFO].; Судом досліджено рішення Заводського районного суду від 19.02.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.11.2014 по день досягнення дитиною повноліття. Судом досліджено акт про проживання № 86 від 13.09.2017 дитина [PERSON] проживає разом з позивачем з листопада 2015 року. Згідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину. В ст.223 ч.4 ЦПК України встановлено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Проживання на даний час неповнолітньої дитини з батьком є обставиною, що має істотне значення і є підставами для звільнення позивача від сплати аліментів на користь відповідача, а також його звільнення від сплати заборгованості по аліментах, оскільки в даний час він самостійно (без участі відповідача) утримує та виховує сина. Судові витрати по справі, які поніс позивач із сплати судового збору, необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення від сплати аліментів. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що 20.12.2005 р. між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Позивач вказує, що 26.02.2009р. шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва з позивача на користь відповідача [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказав також, що дитина з липня 2017р. проживає разом із позивачем, позивач самостійно утримує дитину, а отже підстави для стягнення аліментів з позивача відпали. Сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Судом досліджено свідоцтво про народження № 016629 від 27.12.2005р. згідно якого сторони по справі мають дитину - [PERSON], [INFO]. Судом досліджено свідоцтво про розірвання шлюбу № 045374 шлюб між сторонами розірвано 26.02. 2009р. Судом досліджено рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 14.07.2017р. №569 згідно якого визначено місце проживання дитини - [PERSON] з батьком - [PERSON], тобто позивачем у справі. Отже, судом встановлено, що дитина сторін на утримання якої стягнуто аліменти з позивача. - з липня 2017 року відповідно до рішення №569 виконавчого комітету Миколаївської міської ради проживає разом із позивачем, тобто знаходиться на утриманні позивача. Згідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину. В ст.223 ч.4 ЦПК України встановлено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ч.2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідач не заперечував, а судом не здобуто доказів того, що дитина [PERSON] не проживає з батьком. Проживання на даний час малолітньої дитини з батьком є обставиною, що має істотне значення і є підставами для звільнення позивача від сплати аліментів на користь відповідача, оскільки в даний час він самостійно (без участі відповідача) утримує та виховує дитину. Судові витрати по справі, слід покласти на відповідача, та стягнути судовій збір в розмірі 640 гри.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення майна з-під арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.02.2012 року на прилюдних торгах арештованого (іпотечного) нерухомого майна ним було придбано однокімнатну квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS], а 14.03.2012 року йому було видано Свідоцтво про придбання зазначеної квартири, посвідчене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А., реєстровий номер [NUMBER]. Зазначає, що при проведенні торгів, будь-які кримінальні, судові, виконавчі провадження тощо, або видані на їх підставі заборони щодо реалізації заставного майна (квартири), які б унеможливлювали проведення публічних торгів, були відсутні. В той же час при його зверненні 13.02.2013 року до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві для реєстрації права власності на квартиру було встановлено, що придбане ним житло знаходиться під обтяженням (арештом) у зв'язку з чим в державній реєстрації йому було відмовлено. Посилається на те, що ознайомившись з даними Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна ним було встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS]. знаходиться під обтяженням (арештом) відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва. Дане обтяження зареєстровано Третьою київською державною нотаріальною конторою 04.10.2004 року за №1351251. Обтяження житла зареєстровано на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва в 2003 році і має відношення до його колишнього власника (відповідача) [PERSON], [INFO], про що йому було усно повідомлено державним нотаріусом. Звертає увагу суду на те, що арешт житла порушує його право розпоряджатися належною йому квартирою, в тому числі унеможливлює реєстрацію права власності на неї, у зв'язку з чим порушене право власника підлягає захисту через звільнення судом належного йому майна з під арешту. На підставі вищевикладеного, а також

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення майна з-під арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.04.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № К3V0AE15005783, згідно з яким Банк надав відповідачу кредит в розмірі 18 500,00 дол. США на строк до 27.04.2012 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором Банк та Відповідач уклали договір застави автотранспорту № К3V0AE15005783 від 27.04.2007 року згідно умов якого Відповідач передав в заставу Банку автомобіль марки Mercedes, модель: Benz, рік випуску: 2002, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Зазначають, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 04.07.2012 року було задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави і вирішено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № К3V0AE15005783 від 27.04.2007 року в сумі 30 692, 37 дол. США, що за курсом 7,98 відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.03.2012 року складає 244 925, 11 грн. звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль Mercedes, модель: Benz, рік випуску: 2002, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Посилаються на те, що при проведенні дій щодо продажу вищезазначеного автомобіля (зняття з обліку в УДАІ ГУ МВС України), заставодержателю стало відомо, що постановою АА 058911 від 24.12.2008 року ВП 11426545 ВДВС Подільського РУЮ м. Києва було накладено арешт на вказаний автомобіль. Звертають увагу суду на те, що перебування під арештом автомобіля Mercedes, модель: Benz, рік випуску: 2002, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності Відповідачу, перешкоджає Банку виконати рішення Подільського районного суду м. Києва від 04.07.2012 року та задовольнити свої вимоги за рахунок предмету застави. На підставі вищевикладеного, а також

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення майна з-під арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником садових будинків, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] та земельних ділянок, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS], а також іншого майна. Зазначає, що 23.04.2015 року він звернувся до приватного нотаріуса та отримав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухомість за № 36694815, з якого видно, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна міститься записи про обтяження: № 6141531, № 6141047, № 6141158, які виникли на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12 червня 2014 року, винесеної в рамках виконавчого провадження № 42105445 відділом ДВС Подільського РУЮ у м. Києві та стосуються наступного майна: садових будинків, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер 322919680000 та [ADDRESS], реєстраційний номер 323048780000 та земельних ділянок, які знаходяться за адресою [ADDRESS] та [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], кадастровий номер [NUMBER] Посилається на те, що в подальшому ним було встановлено, що арешт накладався державним виконавцем Корольовим М.А. при примусовому виконанні виконавчого листа №758/14223/13-ц від 12.02.2014 року, в той же час 15.07.2014 року останнім було винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, однак в порушення вимог ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження знято не було. Звертає увагу суду на те, що таким чином на даний час на належне йому майно безпідставно накладено арешт, чим порушено його майнові права щодо розпорядження власністю, у зв'язку з чим на його думку наявні підстави просити суд захистити його порушене право шляхом постановлення рішення про скасування арешту. На підставі вищевикладеного, а також

Outcome: dismissed