overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи таким, що втратив право користування житлом, мотивуючи це тим, що йому на праві власності належить житловий будинок, що знаходиться за адресою[ADDRESS]. У даному будинку зареєстрований відповідач по справі [PERSON], який не є власником чи співвласником даного будинку і в ньому не проживає з 22 липня 2013 року, крім того на даний час перебуває в місцях позбавлення волі, та знятися з реєстрації в добровільному порядку не має можливості.. Даною поведінкою відповідач створює перешкоди та не дає можливості позивачу здійснювати будь-які дії в розпорядженні своїм житлом, користуватися пільгами чи відповідною допомогою. Так як відповідач в його будинку не проживає і в добровільному порядку виписатися з нього не бажає, то позивач просить визнати його таким, що втратив право на користування житловим будинком. В судове засідання позивач не з»явився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує, просить їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не з'явився подав до суду заяву в якій позовні вимоги не визнає повінстю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] згідно копії витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та обтяжень за №34452230 від 03.03.2015 року дійсно являється власником житлового будинку за адресою[ADDRESS], дана власність на будинок виникла на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.03.2015 року. Відповідно до довідки Вербівської сільської ради № 234 від 08.07.2015 р., відповідач дійсно зареєстрований у будинку за адресою [ADDRESS] але за вищевказаною адресою не проживав і не проживає. Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї жиле приміщення зберігається за ними протягом 6 місяців. Оскільки, відповідачка з дітьми більш як 6 місяців не проживають у її будинку, то втратили право на користування житловим приміщенням і можуть бути зняті з реєстрації в ньому. Оскільки відповідач з 22 липня 2013 року по данний час в зазначеному будинку не проживає, то суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування спірним житловим будинком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням в якому зазначив, що право власності на квартиру [ADDRESS], відповідно до договору міни, від 01 серпня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 7471. В зазначеній квартирі також зареєстрований син позивача [PERSON], який з 2011 року в ній не мешкає. Також в квартирі відсутнє і будь-яке його майно. Реєстрація відповідача в квартирі, створює позивачу перешкоди в користуванні зазначеною квартирою, оскільки на відповідача нараховуються комунальні послуги, які він не сплачує, що змушує його звертатись із позовом до суду. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просить його задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився,причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином,у звязку з чим, відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що до відповідно до договору міни від 01 серпня 2011 року , посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], актовий запис в реєстрі № 7471 , та витягу Орендного підприємства Запорізького міжміського бюро технічної інвентаризації право власності на житло належить позивачу. (а.с.7-9). Станом на 09.03.2017р. в квартирі зареєстрований [PERSON],[INFO], що підтверджується довідкою з відділу адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізький області (а.с.12) У відповідності зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Реєстрація відповідача [PERSON] у вищезазначеній квартирі чинить позивачу перешкоди в користуванні власністю. [PERSON] з 2011 року в квартирі [ADDRESS] не проживає, добровільно залишив квартиру, забравши усі свої речі. В разі втрати особою права власності на житло, або право користування житловим приміщенням, така особа, у відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підлягає зняттю з реєстрації. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] з 2011року не проживає у [INFO], перешкод в користуванні цією квартирою йому не чинили, тобто без поважних причин був відсутній понад 6 років, тому відповідач втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратив право користування житлом, посилаючись на те, що разом з ним в квартирі зареєстрований його онук за адресою: Харківська область, місто Первомайський, 3 мікрорайон[ADDRESS]. Фактично відповідач в квартирі не проживає з вересня 2016 року, його речі в квартирі відсутні, житлом не цікавиться, комунальні рахунки не сплачує, тому позивач змушений сплачувати комунальні послуги сам, таким чином всі обовязки, що випливають з утримання квартири відповідачем не виконуються, відповідач знятися з місця реєстрації у добровільному порядку не бажає. Все викладене вище і змусило [PERSON] звернутись до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не зявився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому, суд, отримавши згоду позивача, ухвалив розглянути справу заочно, тобто у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, неявку належно повідомлених про час, місце та дату розгляду справи учасників цивільного процесу, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: Харківська область, місто Первомайський, 3 мікрорайон[ADDRESS], що підтверджується копією відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 21). З копій по квартирної картки вбачається, що відповідач по справі дійсно зареєстрований за адресою: [INFO], 3 мікрорайон[ADDRESS]. Згідно акта обстеження житлового приміщення № 1571 від 22.08.2017 року відповідач по справі за зазначеною вище адресою не мешкає з вересня 2016 року (а.с. 10). Як вбачається з матеріалів справи, причиною звернення до суду є те, що позивач вимушений безпідставно сплачувати поточні комунальні послуги за відповідача, оскільки він не мешкає в спірній квартирі більш шести місяців, але з реєстраційного обліку не знявся, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Ст. 405 ЦК України особа втрачає право на користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Беручи до уваги викладене вище, суд дійшов висновку, що відповідач не проживає в спірній квартирі понад рік, без поважних причин, тому його можна визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. У належному йому будинку зареєстрований [PERSON], який з жовтня 2013 року за місцем реєстрації не проживає. Позивач просив суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням на тій підставі, що останній не проживає за місцем реєстрації понад шість місяців. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що позивачу належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. За вищевказаною адресою зареєстрований [PERSON], який більше 6-ти місяців за місцем реєстрації не мешкає. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений 6-ти місячний строк, провадиться у судовому порядку. Таким чином, на підставі зібраних в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування жилим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], оскільки в ньому не проживає понад 6-ти місяців. Враховуючи, що [PERSON] є власником вищевказаного будинку і у відповідності до ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, а відповідач [PERSON] перешкоджає йому у здійсненні такого права, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Згідно ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 319, 391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю у ній без поважних причин понад шість місяців. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що відповідач п'яти років не проживає у квартирі без поважних причин. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час і місце розгляду справи за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, врахувавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] неприватизована. Відповідно до довідки (форма № 3), виданої 03 жовтня 2014 року ЦОС №2, власником особового рахунку даної квартири є позивач [PERSON] Крім того, вказано, що у квартирі зареєстрований ще його син [PERSON] (а.с. 11). Згідно зі ст. 71 ЖК України такою, що втратила право користування житловою площею визнається особа, яка протягом понад шість місяців, без поважних причин не проживає на цій житловій площі. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач більше п'яти років не проживає у квартирі [ADDRESS], що підтверджується актами про відсутність за місцем реєстрації від 29 вересня 2014 року та 26 серпня 2015 року (а.с.а.с. 9-10). Таким чином, доводи позивача, про те, що відповідач добровільно не проживає у квартирі без поважних причин понад шість місяців і не несе витрати на утримання спірної квартири, підтверджуються наявними в матеріалах справи та дослідженими судом доказами. Зважаючи на викладене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником будинку [ADDRESS]. Відповідач по справі являється його сином позивача та зареєстрований в даному будинку. В серпні 2009 року відповідач виїхав з будинку разом зі своїми речами і з того часу в будинку не проживає. Через реєстрацію відповідача позивач змушений нести додаткові витрати по утриманню будинку. Враховуючи викладене, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням У судовому засіданні позивач вимоги підтримав та просив суд їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, заслухавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановленою, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 06.12.1989 року, виданим старшим державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори [PERSON] Відповідно до домової книги для реєстрації громадян проживаючих в будинку [ADDRESS] [PERSON] [INFO] зареєстрований у вказаному домоволодінні з 18.07.1998 року. Факт непроживання [PERSON] в будинку [ADDRESS] підтверджується актом опитування сусідів від 06.08.2015 року № 4683, а також показами свдіка [PERSON], даними в судовому заіданні. Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст. 405 ЦК України право на користування житлом відповідно до закону, мають виключно члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування будинком №12 на вул. Бидгощська в м. Черкаси, доведеними, тому вони підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона являється власницею житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстроване місце проживання її онуки - [PERSON]. З червня 2014 року [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, комунальні послуги не оплачує, у користуванні жилим приміщенням відповідачу жодних перешкод не чиниться, жодної домовленості щодо користування жилим приміщенням між нею та [PERSON] не існує. Враховуючи, що [PERSON] понад рік не проживає у жилому приміщенні за адресою: [ADDRESS], без поважних причин, наявності домовленості щодо користування жилим приміщенням між ними не існує, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, вона є такою, що втратила право користування вказаним жилим приміщенням. У зв'язку з вищевикладеним просить суд визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позов підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачка в судове засідання не з'явилась про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу за її відсутності та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення в судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов підлягаючим до задовлення по слідуючим підставам: Судом встановлено, що позивачка являється власницею житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстроване місце проживання її онуки - [PERSON]. З червня 2014 року [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, комунальні послуги не оплачує, у користуванні жилим приміщенням відповідачу жодних перешкод не чиниться, жодної домовленості щодо користування жилим приміщенням між позивачкою та [PERSON] не існує. Враховуючи, що [PERSON] понад рік не проживає у жилому приміщенні за адресою: [ADDRESS], без поважних причин, наявності домовленості щодо користування жилим приміщенням між ними не існує, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, вона є такою, що втратила право користування вказаним жилим приміщенням. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позивач подав клопотання про витребування доказів, а саме просить витребувати з Державної прикордонної служби України відомості: про перетинання (виїзд/в'їзд) державного кордону України у період з 01.12.2014 по 01.11.2017 громадянкою [PERSON], [INFO], зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] а саме відомості про її виїзд з України та повернення в Україну. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що є підстави для витребування відомостей з Адміністрації Державної прикордонної служби України, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню. З викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS]. Стверджує, що в даній квартирі зареєстровані: він, його дочка [PERSON], наймач [PERSON] та відповідачка. З березня 2010 року та по теперішній час відповідачка у спірній квартирі не проживає, не сплачує витрати за користування жилим приміщенням і комунальні послуги. На підставі вищевикладеного, просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] та примусово зняти її з реєстраційного обліку в його квартирі. Позивач в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, суд про причини неявки не повідомив. В наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін, тому суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ч.4 ст.169, ст.224, ЦПК України. Судом встановлено, що позивач являється власником квартири [ADDRESS], викладене підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 14.09.1999 року /а.с.5/. Відповідно до копії довідки №109 від 26.01.2015 року ТОВ «ТД Укрвторресурс» вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстровано 4 чол.: [PERSON] - власник, [PERSON] - дочка, [PERSON] - наймач, [PERSON] - наймач-відповідач /а.с.6/. Відповідачка з 2010 року та по даний час в квартирі [ADDRESS] не проживала та не з'являлася. Встановлено, що [PERSON] виїхала в Італію, отримала дозвіл на перебування в Італії, посвідчення особи Італійської республіки та проживає і зареєстрована за адресою: [ADDRESS] підтвердженням чого є письмові покази свідків-сусідів, копія посвідчення особи виданий державною адміністрацією Габіче-Маре Італійської республіки, копією довідки про зареєстроване місце проживання та склад сім'ї, копією дозволу на перебування іноземця в Італії /а.с.7-15/. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пресування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням органом реєстрації - відділенням у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб. Дослідивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved