Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], просив стягнути з відповідача на його користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 9285грн.03коп. При цьому в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 21.09.2004р. ним було підписано акт визначення меж земельної ділянки в натурі, які він підписав не глядячи, довірившись [PERSON] 16.12.2013р. готуючи документи для продовження договору оренди земельної ділянки, він побачив, що в акті визначення меж земельної ділянки змінена виділена йому площа, замість 0,03га вказано 0,0291га. [PERSON] були вчинені неправомірні дії, які полягали у змінені площі земельної ділянки. Замість виділених рішенням Київської міської ради 0,03га було вказано 0,0291га. Договором оренди від22.08.2005р. №75-6-00183 встановлена загальна площа 0,0291га, яка становить 40256грн.41коп. Виходячи з цієї суми вартість 0,0001га становить 138грн.33коп. Вартість 0,0009га , право на користування якими йому було обмежено, становить 1245грн.03коп. На протязі договору він сплачував орендну плату. Відповідно просить стягнути з відповідача зазначену суму, а також для оформлення технічної документації на дану земельну ділянку у 2010році ним було витрачено 8040грн. У 2012р. він повторно оформлював технічну документацію. Він замовив розробку плану побудови магазину з розрахунку на виділену йому площу у 0,03га. Після чого за невідповідності площі, довелося його переробляти, були витрачені значні кошти на купівлю будівельних матеріалів. Через невідповідність у площі на нього подали до суду і зобов'язали знести фундамент. Він витратив кошти на його побудову та зазнав великих матеріальних витрат. Зокрема 8040грн. у 2010р. за технічну документацію, цю суму також просить стягнути з відповідача. Крім того, протиправною поведінкою відповідача останнім йому завдану моральну шкоду, оскільки він ніс дуже сильні душевні страждання. Просить стягнути завдану моральну шкоду в розмірі 800000 (вісімсот тисяч грн.). В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі. Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що датою підписання акту визначення меж земельної ділянки [PERSON] , де визначалася площа 0,0291га, є 21.09.2004р. Між Київською міською радою та [PERSON] був укладений Договір оренди земельної ділянки від 22.03.2005р., зареєстрований за №75-6-00183, об'єктом якого була земельна ділянка на [ADDRESS] розміром 0,0291га. Таким чином перебіг позовної давності почався з 21.09.2004р. в день підписання акту визначення меж земельної ділянки в натурі, коли [PERSON] дізнався або міг дізнатися про фактичний розмір земельної ділянки 0,0291га. В судовому засіданні відповідач просив застосувати строк позовної давності. Акт визначення меж земельної ділянки погоджувався ним після підписання позивачем [PERSON] даного акту. Позивач як замовник технічної документації підписав її, тобто погодився з межами та площею земельної ділянки та прийняв межові знаки земельної ділянки на зберігання. Крім того, його підпис, т.б. підпис відповідача, не передбачений Посадовою інструкцією начальника відділу землевпорядкування - головного землевпорядника управління землеустрою Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради. Підпис необхідний для того, щоб Технічну документацію зареєструвати в автоматизованій системі ПК «Кадастр» як таку, що з нею ознайомлені посадові особи Головного управління земельних ресурсів. Позивач [PERSON] замовив відповідно за своїм вибором земельної ділянки у землевпорядної організації - Комунальне підприємство «Київський міський центр земельного кадастру та приватизації землі» таки види документації: проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки; технічну документацію із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право на земельну ділянку. Обмеження щодо меж земельної ділянки викладені у висновках погоджувальних служб міста: головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища від 5.09.2003р. №19-1842, ВАТ «Київпроект» від 7.05.2003р. №4970, державного управління екології та природних ресурсів в м.Києві від 11.07.2003р. №210-15. Тобто [PERSON] знав точну площу земельної ділянки, її межі та конфігурацію і його твердження, що він йому довірився при підписанні акту, є неправдивими і безпідставними. Збитки [PERSON] поніс внаслідок злісного порушення ним земельного та містобудівного законодавства. У 2006-2007р. [PERSON] самовільно, без дозвільних документів про початок будівництва об'єкту, без розробленої та затвердженої у встановленому законодавством порядку проектно-кошторисної документації будував об'єкти, які заборонені рішенням Київради від 8.11.2001року №95/1529. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 даної статті особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Пленум Верховного Суду України у постанові від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»у п. 2 роз'яснив, що при розгляді таких справ, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі або майну громадянина відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Судом встановлено, що згідно акту визначення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) від 21.09.2004р., на підставі рішення Київської міської ради від 156.07.2004р.№419/1829 суб'єкту підприємницької діяльності - [PERSON] передається в короткострокову оренду на 5 років земельна ділянка загальною площею 291кв.м. в межах червоних ліній для реконструкції зупинки, будівництва торговельного комплексу і влаштування громадського туалету на [ADDRESS]. На виконання вищезгаданого рішення топографо-геодезичним відділом №1 комунального підприємства «Київський міський центр земельного кадастру та приватизації землі» у вересні 2004року виконані геодезичні вишукувальні роботи по визначенню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), про що складений акт. Земельна ділянка , площею 291кв.м. (кадастровий номер 8000000000:75:302:007) має 7 кутів повороту, які закріплені на місцевості межовими знаками (металеві штирі)./а.с.7/ Акт підписаний СПД-фізичною особою [PERSON], начальником топографо-геодезичного відділу №1 КП «КМЦЗК та ПЗ» Чабаном М.В. та начальником відділу землевпорядкування Святошинського району [PERSON] Будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідач [PERSON] ввів позивача [PERSON] в оману, вчинив протиправні дії відносно нього суду представником позивача не надано. Згідно витягу із рішення Київської міської ради від 15.07.2004р. №419/1829 затверджено проект відведення земельної ділянки суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особі [PERSON] для реконструкції зупинки, будівництва торговельного комплексу і влаштування громадського туалету на [ADDRESS]. Цим же рішенням передано в короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку площею 0,03га./а.с.11-12 техн.документації./ При цьому згідно технічного завдання №551 ( до кадастрової справи №А-0989) на розробку технічної документації зі складання договору оренди землі підписаного начальником управління координації та експертизи А.Кадомським. та головним землевпорядником - начальником відділу землевпорядкування Святошинського району В.Смоляр, розроблена технічна документація згідно якої внесена земельно-кадастрова інформація на земельну ділянку до кадастру під кадастровим номером 8000000000:75:302:007. Площа земельної ділянки згідно технічної документації зазначена 291кв.м./а.с.5-7, 13-22/. Згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про землеустрій» замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі. Частина перша статті 26 із змінами, внесеними згідно із Законом N 3123-VI від 03.03.2011 Згідно ч.2 ст.26 Закону України «Про землеустрій» розробниками документації із землеустрою є: юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою; фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою. Частина друга статті 26 в редакції Законів N 5394-VI від 02.10.2012, N 367-VII від 02.07.2013 Згідно ч.3 ст.26 Закону України «Про землеустрій» взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором. Згідно ч.4 ст.26 Закону України «Про землеустрій» подання документації із землеустрою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру від імені замовника документації здійснюється її розробником, якщо інше не встановлено договором. Статтю 26 доповнено частиною четвертою згідно із Законом N 3613-VI від 07.07.2011; із змінами, внесеними згідно із Законом N 5462-VI від 16.10.2012 Згідно акту перевірки та прийомки виконаних геодезичних робіт по перенесенню зовнішніх меж земельної ділянки в натурі на (місцевість) суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особі [PERSON] для реконструкції зупинки, будівництва торговельного комплексу і влаштування громадського туалету на [ADDRESS] начальником топографо-геодезичного відділу №1 комунального підприємства «Київський міський центр земельного кадастру та приватизації землі» Чабаном М.В. в присутності виконавців [PERSON] і [PERSON] проведена перевірка та прийомка виконаних геодезичних робіт по перенесенню зовнішніх меж земельної ділянки./а.с.23 техн.документації/ Як вбачається із посадової інструкції начальника відділу землевпорядкування - головного землевпорядника управління землеустрою Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яку займав [PERSON], останній ніякого відношення до виготовлення технічної документації на земельну ділянку немає. Відповідно в судовому засіданні встановлено, що акт визначення меж земельної ділянки, був підписаний відповідачем [PERSON] лише після виготовлення технічної документації. Згідно договору оренди земельної ділянки від 16.03.2005р. між Київською міською радою в особі Київського міського голови Омельченка О.О. та суб'єктом підприємницької діяльності-фізичною особою [PERSON] укладено договір про оренду земельної ділянки з наступними характеристиками: місце розташування - [ADDRESS] розмір 0,0291га, в межах червоних ліній./а.с.8-14/ Судом встановлено, що даний договір підписаний особисто [PERSON], в договорі вказано розмір земельної ділянки 0,0291га, даний договір позивачем [PERSON] не оспорювався, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що [PERSON] погодився з розміром земельної ділянки 0,0291га і відповідно знав про розмір ділянки, а тому його посилання на те, що лише в 2013році 16 грудня він помітив розбіжності, є безпідставними, нічим не обґрунтованими. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. В судовому засіданні відповідач просив застосувати строк позовної давності, позивач подав до суду заяву про поновлення строку позовної давності. Згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності . про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви [PERSON] щодо поновлення йому строку позовної давності, відповідно задовольняє заяву відповідача [PERSON] щодо застосування строку позовної давності, який обчислюється починаючи з дня підписання акту, т.б. з 21.09.2004р. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог [PERSON], строк позовної давності по яким сплинув. Враховуючи викладене, підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у суду не має.

Outcome: dismissed