Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 30.03.2007 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК», (правонаступником якого є АТ «РОДОВІД БАНК») та [PERSON] укладено кредитний договір №15.3/ІЖ-118.07.1 від 30.03.2007 року (далі кредитний договір). Відповідно до п. 1.1 цього договору позивач надав [PERSON] кредит на купівлю квартири на загальну суму 180000,00 доларів США строком до 30.03.2017 року включно. Згідно з п. 1.3 кредитного договору сторони погодили процентну ставку за цим Договором у розмірі 14,50 % річних. Додатковою угодою від 09.10.2008 року до кредитного договору №15.3/ІЖ-118.07.1 від 30.03.2007 року сторони погодили процентну ставку за цим Договором у розмірі 17% річних. Додатковим договором №1 від 22.06.2009 року до кредитного договору №15.3/ІЖ-118.07.1 від 30.03.2007 року сторони погодили проценту ставку за кредитом за цим Договором у розмірі 9,5% річних. Відповідач не виконував належним чином умови кредитного договору, у звязку з чим у нього утворилася заборгованість, яка станом на 05.12.2017 року становить 12 818,77 доларів США та 73 760,71 грн., яка в гривневому еквіваленті становить 422 627,61 грн. та складається з: 12 625,81 доларів США - сума простроченої заборгованості за кредитом; 192,96 доларів США - сума простроченої заборгованості за процентами по кредиту; 61 397,77 грн. - сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом з 05.12.2016 по 05.12.2017; 813,65 грн. - сума пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту з 05.12.2016 по 05.12.2017; 11 350,72 грн. - сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту за весь період; 198,57 грн. - сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту за весь період. Відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, тому позивач змушений був звернутися до суду для захисту своїх прав та інтересів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та в разі неявки відповідача не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з'явилась у судове засідання, про причини неявки не повідомила, не подала відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 30.03.2007 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК», та [PERSON] укладено кредитний договір №15.3/ІЖ-118.07.1 від 30.03.2007 року (а.с. 8-11). Відповідно до п. 1.1 цього договору позивач надав [PERSON] кредит на купівлю квартири на загальну суму 180000,00 доларів США строком до 30.03.2017 року включно. На підставі Закону України «Про акціонерні товариства» найменування юридичної особи Відкрите акціонерне товариство « Родовід Банк» змінено на Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (а.с. 15-18). Згідно п. 1.3 кредитного договору сторони погодили процентну ставку за цим Договором у розмірі 14,50 % річних. Додатковим договором №1 від 22.06.2009 року до кредитного договору №15.3/ІЖ-118.07.1 від 30.03.2007 року сторони погодили проценту ставку за кредитом за цим Договором у розмірі 9,5% річних (а.с. 12). Додатковою угодою від 09.10.2008 року до кредитного договору №15.3/ІЖ-118.07.1 від 30.03.2007 року сторони погодили процентну ставку за цим Договором у розмірі 17% річних (а.с. 13-14). Відповідач свої зобов'язання за договором не виконав у звязку з чим у нього утворилася заборгованість, яка станом на 05.12.2017 року становить 12 818,77 доларів США та 73 760,71 грн., яка в гривневому еквіваленті становить 422 627,61 грн. та складається з: 12 625,81 доларів США - сума простроченої заборгованості за кредитом; 192,96 доларів США - сума простроченої заборгованості за процентами по кредиту; 61 397,77 грн. - сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом з 05.12.2016 по 05.12.2017; 813,65 грн. - сума пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту з 05.12.2016 по 05.12.2017; 11 350,72 грн. - сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту за весь період; 198,57 грн. - сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту за весь період (а.с. 7, 22-32). Таким чином, відповідачем порушено вимоги ст. 526 ЦК України, згідно з якою зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1054 ЦК України, яка вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинно бути виконано у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору позичальник зобов'язується погашати кредит рівними частками в сумі 1 538,00 доларів США щомісячно, в строк (термін) до «10» числа кожного місяця починаючи з «липня» місяця 2007 року шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок, вказаний у пункті 1.2. цього Договору. Відповідно до п. 4.6 кредитного договору за порушення строків (термінів) повернення кредиту чи сплати процентів за користування кредитом, сплачувати Банку пеню за кожний день прострочки у розмірі подвійної процентної ставки, яка вказана в п. 3.1 цього Договору, від суми простроченого платежу. Відповідно до п.14 постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року та згідно з ч. 1 ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за нормативною вартістю на всій території є грошова одиниця України - гривня. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення. Тому, на підставі викладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 12818,77 доларів США, що у еквіваленті за курсом НБУ на дату ухвалення рішення складає 342261,16 грн. (12818,77*26.70) та 73760,71 грн. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 6339,41 грн., тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved