Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] року померла її бабуся [PERSON], за життя якої набула право власності на домоволодіння, після її смерті прийняла спадщину як її внучка, оскільки проживала разом та була прописана із нею на час її смерті. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що знаходиться в [ADDRESS] З метою переоформлення спадщини а саме: житлового будинку та господарських споруд позивач, як спадкоємець звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив у цьому у зв'язку з тим, що право власності на померлого не зареєстроване, а тому у нотаріуса відсутні правові підстави для переоформлення спадщини на мене, що і змушує звернутись до суду із даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла письмова заява, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги не визнає та заперечив щодо їх задоволення. Ч. 2 ст. 158 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Згідно ст. 527 ЦК Української РСР 1963 року «Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті». Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року «визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном». Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.04.2017 року. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.05.2017 року вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.09.1974 року вбачається, що батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON], Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 23.05.2017 року вбачається, що [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON]. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 23.05.2017 року вбачається, що [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON]. Відповідно до рішенням Чемеровецького районного суду від 20.03.2017 року встановлено факт про те, що померла [INFO] року [PERSON] дійсно доводилась прабабкою [PERSON], [INFO]. Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок від 06.10.2016 року, що по вул. Перемоги, 53 в с. Залуччя Чемеровецького району, вбачається, що паспорт виготовлено на [PERSON], жит. [ADDRESS] інвентаризаційна справа № 266. Також судом було встановлено, що завідувачем Чемеровецької державної нотаріальної контори О.В. Пилявським позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що належав померлій [PERSON], оскільки [PERSON] має намір спадкувати після смерті [PERSON] відповідно до частини 2 стаггі 529 (перша черга спадкоємців за законом) Цивільного кодексу Української РСР 1963 року як онука спадкодавця, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з батьків, хто був би спадкоємцем. У наданих документах відсутні дані, які б давали підстави стверджувати про родинні відносини між [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Окрім того, правовстановлюючий документ на житловий будинок відсутній, що стверджується листом - відповіддю за вих. № 349/02-31 від 24.05.2017 року. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності( ст.392 ЦК України). Оскільки на час розгляду справи в суді спадкове майно, а саме житловий будинок та господарські споруди, що розташоване у [ADDRESS] перебувало у власності [PERSON], а тому з врахуванням вимог ст. 1218 ЦК України, воно не може бути визнано в порядку спадкування за [PERSON]. А тому суд приходить до висновку про те, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні, оскільки вони є необґрунтованими та свого підтвердження в судовому засіданні на підставі досліджених доказів не знайшли.

Outcome: dismissed