Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що у вказаній квартирі, власниками якої є вона та її донька [PERSON], зареєстрований колишній чоловік доньки, відповідач по справі, [PERSON] Проте, як зазначає позивач, відповідач більше року в квартирі не проживає, участі в утриманні квартири не приймає. На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним, заперечень проти позову не надав, явку представника не забезпечив. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, пояснень з приводу позовних вимог не надала, явку представника не забезпечила. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу та її доньці [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.10.1998 року, виданого ДК УЖГ Мінського району м. Києва. Як убачається з матеріалів справи, донька позивача [PERSON] перебувала у шлюбі з відповідачем до 19.07.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER], виданого Оболонським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в м. Києві 19.07.2016 року. Згідно довідки відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА в м. Києві № 104/22-111224 від 31.10.2017 року, а також витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва №13583805 від 31.10.2017 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані три особи: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідно відповіді Оболонського УП ГУ НП України в м. Києві №Я-5035/125/51-2017 від 04.10.2017 року відповідач до них з заявами щодо неможливості проживання у спірній квартирі не звертався. Згідно відповіді КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» №463-4772 від 25.09.2017 року відповідач до них з заявами щодо неможливості проживання у спірній квартирі не звертався. Як убачається з пояснень позивача, відповідач не проживає у спірній квартирі понад один рік. Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач в квартирі не проживає без поважних причин понад один рік, позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, підлягають задоволенню.

Outcome: approved