Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про\~стягнення боргу\~за спожиту\~теплову енергію,в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з центрального опалення за період з 01.02.2011 року по 01.10.2016 року у розмірі 8485,24грн., та судовий збір у розмірі 1378,00грн. Позов обґрунтовано тим, що позивач надає послуги з централізованого опалення відповідачу який є власником (наймачем) квартири [ADDRESS] . На його ім`я відкритий особовий рахунок в службі збуту теплової енергії позивача, згідно якого ведеться облік розрахунків між позивачем та відповідачем за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Між сторонами існують цивільно-правові відносини на підставі договору приєднання. Відповідач на протязі тривалого часу належним чином не вносить плату за надані йому послуги, в результаті чого утворилась заборгованість. Посилаючись на вказані обставини позивач просить стягнути виниклу заборгованість з відповідача, а також стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинської В.Е. від 06.02.2017 року. відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 14.06.2017 року по справі ухвалено заочне рішення. 17.07.2017 року ухвалою скасовано заочне рішення суду та справу призначено до розгляду. Згідно розпорядження керівника апарату суду від 15.08.2019 року №01-09/1833/19, суддя Дорошинська В.Е. не може продовжувати розгляд справи. 15.08.2019 року судді Херсонського міського суду Херсонської області Єпішину Ю.М. повторно автоматизовано розподілено дану справу. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Єпішина Ю.М. від 11.09.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідач у судове засідання не з`явився. Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі. При вирішенні питання просила застосувати строк позовної давності. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач надає послуги з централізованого опалення відповідачу який є власником (наймачем) квартири [ADDRESS] . На його ім`я відкритий особовий рахунок в службі збуту теплової енергії позивача, згідно якого ведеться облік розрахунків між позивачем та відповідачем за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Між сторонами існують цивільно-правові відносини на підставі договору приєднання. Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 26.09.2013 року, справа №668/3489/13-ц, зобов`язано [PERSON] відновити підключення радіаторних батарей до системи централізованого опалення у квартирі [ADDRESS] . Рішення набуло законної сили 26.11.2013 року. Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 26.11.2013 року, апеляційну скаргу [PERSON] діючої від імені [PERSON] відхилено. Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 26.09.2013 року залишено без змін. Ухвалою Суворовського районного суду м.Херсона від 04.02.20144 року, у задоволенні заяви [PERSON] , яка діє на захист [PERSON] , про перегляд рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 26.09.2013 року за ново виявленими обставинами, ухваленого у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» до [PERSON] про спонукання відновити підключення радіаторних батарей до системи централізованого опалення відмовлено. Ухвала набрала чинності 18.02.2014 року. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості, за адресою: [ADDRESS] , згідно договору, існує заборгованість в розмірі 8485,24грн. за період з лютого 2011 року по жовтень 2016 року. Послуги з теплопостачання надавалися належним чином (докази іншого в матеріалах справи відсутні), враховуючи вимоги ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», положень Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.ст. 525, 526, 628, 630 ЦК України, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості, що утворилась. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 20 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, зі змінами та доповненнями, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строк встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Оскільки послуги з централізованого опалення надавалися належним чином (докази іншого в матеріалах справи відсутні), суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості, що утворилась. В той же час відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності, яке, враховуючи відсутність поважних причин пропуску (ч. 5 ст. 267 ЦК України), для суду є обов`язковим. Відповідно до положень ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У відповідності до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а також у разі пред`явлення особою позову до боржника, після переривання перебіг позовної давності починається заново, а час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Заборгованість за період з 01.02.2011 року по 01.10.2016 року становить 8485,24 грн. Разом з тим, період нарахування, зазначений позивачем у розрахунку виходить за межі встановленого ст. 257 ЦК України строку позовної давності. Враховуючи загальний порядок обрахування строку позовної давності, останній має обраховуватись з жовтня 2013 року. За період часу з жовтня 2013 року по жовтень 2016 року заборгованість відповідача становить 6071,32 грн., суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути судові витрати на користь позивача в розмірі 985,98 грн.

Outcome: partial