Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на наступне [INFO] померла мати позивача [PERSON]. За життя вона успадкувала після смерті [PERSON] земельну ділянку за адресою : [ADDRESS] (державний акт на право приватної власності на землю серії I-ЗП№045230), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом посвідченим 30.09.2009 року державним нотаріусом Вільнянської державної нотаріальної контори Кравченко О.М. За життя [PERSON] не встигла отримати правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку на своє ім»я. 17.01.2012 року [PERSON] склала заповіт , яким вказану земельну ділянку заповіла позивачу. Звернувшись до нотаріальної контори за оформленням спадщини на земельну ділянку, позивач отримав відмову у вигляді відповідної постанови від 30.10.2013 року, з огляду на відсутність правовстановлюючого документу. Іншим спадкоємцем є [PERSON]- відповідач по справі. Позивач просить суд: визнати за [PERSON] , право власності на земельну ділянку площею 0,0713 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], право власності на яку посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю Серії I-ЗП №045230 від 31.01.2000 року в порядку спадкування після смерті [PERSON]. В судовому представник позивача наполягає на своїх позовних вимогах. Відповідач надав заяву, якою просить справу розглядати без його участі, з позовом згоден. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд розглядає дану цивільну справу за наявністю у справі доказів, ухвалює заочне рішення, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: [INFO] померла мати позивача [PERSON]. За життя вона успадкувала після смерті [PERSON] земельну ділянку за адресою : [ADDRESS] (державний акт на право приватної власності на землю серії I-ЗП№045230), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом посвідченим 30.09.2009 року державним нотаріусом Вільнянської державної нотаріальної контори Кравченко О.М. За життя [PERSON] не встигла отримати правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку на своє ім»я. 17.01.2012 року [PERSON] склала заповіт , яким вказану земельну ділянку заповіла позивачу. Звернувшись до нотаріальної контори за оформленням спадщини на земельну ділянку, позивач отримав відмову у вигляді відповідної постанови від 30.10.2013 року, з огляду на відсутність правовстановлюючого документу. Іншим спадкоємцем є [PERSON]- відповідач по справі. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 цього ж кодексу спадкування здійснюється за заповітом або законом. Статтею 1218 ЦКУ встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч.1 ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, які зазначені у заповіті. Частиною 1 ст.1225 ЦКУ передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ст.16 Цивільного кодексу України вказано, що кожна особа має право звернутися до суду до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. На підставі викладеного та

Outcome: approved