Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. В обґрунтування заявлених вимог вказував, що 24 жовтня 2016 року близько 14 години 30 хвилин поблизу перехрестя вулиць Ярославська та Сумгаїтська у м. Черкаси сталося зіткнення автомобіля «Mercedes-Benz GLK 220», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував позивач, та автомобіля «ВАЗ-21043», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Дорожня транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля «ВАЗ-21043» [PERSON], який в порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, зміною напряму руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, допустивши зіткнення автомобілів. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 березня 2017 року поу справі № 712/3203/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Mercedes-Benz GLK 220», реєстраційний номер [NUMBER]. Вказаний автомобіль, згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, належить дружині позивача [PERSON] Відповідно до ст.ст. 60, 61 Сімейного кодексу України автомобіль «Mercedes-Benz GLK 220», реєстраційний номер [NUMBER], належить позивачеві з дружино на праві спільної сумісної власності. Позивач керував вказаним автомобілем на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб. За участю власника автомобіля «Mercedes-Benz GLK 220» [PERSON] та [PERSON] 27 жовтня 2016 року і 04 листопада 2016 року проведений огляд автомобіля, за результатами якого була складена дефектна відомість № 359 з визначенням деталей, вузлів та агрегатів автомобіля, які підлягають заміні, ремонту та фарбуванню. Відповідно до звіту № 359 про оцінку автомобіля «Mercedes-Benz GLK 220», реєстраційний номер [NUMBER], складеного субєктом оціночної діяльності 08 листопада 2016 року, розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля внаслідок ДТП станом на 04.11.2016 складає 368 867 грн. 53 коп. Цивільна відповідальність [PERSON], як власника наземного транспортного засобу, застрахована АТ «СК «АХА Страхування» (поліс № АІ8738710 від 31.03.2016 року). Ліміт відповідальності страхової компанії за завдану матеріальну шкоду складає 100 000 грн. АТ «СК «АХА Страхування» відшкодувала частину завданої [PERSON] внаслідок ДТП шкоди в сумі 100 000 грн. Позивач просить стягнути з [PERSON] суму завданої матеріальної шкоди в розмірі, який не покривається сумою страхового відшкодування, а саме 268 867 грн. 53 коп. Неправомірними діями [PERSON] позивачеві завдано і моральної шкоди. Протягом декількох місяців позивач позбавлений можливості користуватись автомобілем, що значно ускладнило його пересування і пересування членів його родини. Після дорожньо-транспортної пригоди в період з 24 жовтня 2016 року по 07 листопада 2016 року він перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої допомоги ЧМР», з 08 листопада 2016 року по 18 листопада 2016 року, а також з 21 листопада 2016 року по 01 грудня 2016 року перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради». Вважає, що завдана йому моральна шкода має бути відшкодована відповідачем. Розмір завданої моральної шкоди оцінив в 10 000 грн. Просить суд стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду та моральну шкоду. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, скерував до суду заяву, просив справу розглядати без його участі та без участі позивача позов підтримав та просив його задовольнити, оскільки завдана матеріальна шкода та моральна шкода яка підлягає до відшкодування з відповідача. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити в повному обсязі. У звязку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалася. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 березня 2017 року у справі № 712/3203/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Даною постановою встановлено, що 24 жовтня 2016 року близько 14 години 30 хвилин поблизу перехрестя вулиць Ярославська та Сумгаїтська у м. Черкаси сталося зіткнення автомобіля [NUMBER], яким керував [PERSON], та автомобіля «ВАЗ-21043», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Дорожня транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля «ВАЗ-21043» [PERSON], який в порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, зміною напряму руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, допустивши зіткнення автомобілів. Автомобіль «Mercedes-Benz GLK 220», реєстраційний номер [NUMBER], згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, належить дружині позивача - [PERSON] За участю власника автомобіля «Mercedes-Benz GLK 220», реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] 27 жовтня 2016 року і 04 листопада 2016 року проведений огляд автомобіля, за результатами якого складена дефектна відомість № 359 з визначенням деталей, вузлів та агрегатів автомобіля, які підлягають заміні, ремонту та фарбуванню. Відповідно до звіту № 359 про оцінку автомобіля «Mercedes-Benz GLK 220», реєстраційний номер [NUMBER], складеного субєктом оціночної діяльності 08 листопада 2016 року, розмір матеріального збитку, завданого власнику внаслідок ДТП станом на 04.11.2016 складає 368 867 грн. 53 коп. Цивільна відповідальність [PERSON], як власника наземного транспортного засобу, застрахована АТ «СК «АХА Страхування» (поліс № АІ8738710 від 31.03.2016 року). Ліміт відповідальності страхової компанії за завдану матеріальну шкоду складає 100 000 грн. АТ «СК «АХА Страхування» відшкодувала частину завданої [PERSON] внаслідок ДТП шкоди в сумі 100 000 грн. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З огляду на те, що постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 березня 2017 [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення за ст. 124 КпАП України та доведено невідповідність дій позивачавідповідача вимогам ПДР, що перебувають у причинному звязку з виникненням ДТП, суд вважає, що дані обставини не підлягають доведенню в порядку розгляду даної справи. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пленум Верховного Суду України у постанові від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у пункті 2 роз'яснив, що при розгляді таких справ, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі або майну громадянина відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Пунктом 9 Постанови передбачено, що при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, потрібно враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі, коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми. Крім того, вирішуючи питання про стягнення на користь потерпілого відшкодувати вартість майна, що не може використовуватись за призначенням, проте має певну цінність, одночасно потрібно вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальні за шкоду. Аналізуючи обставини ДТП та допущені водієм порушення, а саме, те що відповідач [PERSON] перед початком руху, зміною напряму руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, допустивши зіткнення автомобілів, суд вважає доведеним обставину, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивач [PERSON] зазнав матеріальних збитків, які виникли внаслідок ДТП , у якій автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому визначається відповідно до реальної вартості виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В ході розгляду справи, судом достеменно встановлено, що вартість відновлювального ремонту та деталей необхідних для проведення ремонту автомобіля становить 368 867,53 грн., проте, частина збитків в розмірі 100 000 грн., завдана позивачеві, сплачено страховою компанією. Звідси випливає, що до стягнення підлягає різниця, яку не сплатила страхова компанія, яка становить 268\~867,53 грн. Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Згідно з розясненнями, викладеними в пункті 4 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 (із змінами від 25.05.2011 року) відповідно до ст. 137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визнаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Пунктом 9 Постанови розяснено, що розмір відшкодування моральної шкоди повинен визначатися судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (Їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд вважає доведеним спричинення моральної шкоди позивачу, що складається із необхідності докладати додаткові зусилля по відновленню звичного способу життя. Проте, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що моральна шкода в сумі 5000 грн. є розумною та такою, що підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. До стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: partial