Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи позовні вимоги тим, що 01.12.2016 року між сторонами було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1356196, забезпечений транспорт ВАЗ 111930, д.р.н. [NUMBER] . 15.09.2017 року о 09.20 год. в м. Вінниці на перехресті вулиць Учительська-Немирівське шосе сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, під керуванням відповідача, та транспортного засобу ЗАЗ, д.н.р. [NUMBER] , який належить [PERSON] . Внаслідок даного ДТП було пошкоджено ЗАЗ. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.2 ст. 130 КУпАП. Відповідно до умов договору страхування позивач відшкодував [PERSON] витрати на ремонт автомобіля в сумі 17755,98 грн. У зв`язку з тим, що відповідач керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, позивач має право зворотної вимоги до [PERSON] ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» неодноразово звертався до відповідача з метою досудового врегулювання спору, однак останній ігнорує дані звернення, тому позивач змушений був звернутися до суду для захисту своїх прав та інтересів. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі позивача та його представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась у судове засідання, про причини неявки не повідомила, не подала відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 15.09.2017 року о 09.20 год. у м. Вінниці на перехресті вулиць Учительська-Немирівське шосе, водій [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 111930 д.н.з. [NUMBER] , не дотримавшись безпечної дистанції та швидкості руху допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] (а.с. 18), що призвело до пошкодження транспортних засобів. При цьому, водій [PERSON] перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння. На момент ДТП цивільно-правова відповідальності перед третіми особами, при використанні транспортного засобу ВАЗ 111930, реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована позивачем, поліс № АК/1356196 від 01.12.2016 року (а.с. 33). Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілого [PERSON] , отримав механічні пошкодження, що підтверджується Актами огляду транспортного засобу від 21.09.2017 року року (а.с. 17). Відповідно до страхового акту №170000127826 від 24.10.2017 року, зіткнення автомобілів відбулося та [PERSON] відмовився в проходженні огляду на сп`яніння (а.с. 12). 29.09.2017 року потерпіла особа [PERSON] , звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 13). Відповідно до страхового акту №170000127826 та розрахунку страхового відшкодування (а.с. 10) розмір страхового відшкодування склав 17755,98 грн., який був сплачений позивачем, що підтверджується платіжним дорученням № ЗР064285 від 25.10.2017 року (а.с. 11). 21.06.2018 року та 11.01.2018 року позивач звертався до відповідача з претензіями про виплату страхового відшкодування (а.с. 31, 32). Проте, дані вимоги були залишені без відповіді та виконання. Відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.10.2017 року у справі №127/19933/17 було визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та ч.2 ст. 130 КУпАП (а.с. 5, 6). Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вимог ст.ст. 3, 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Так, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Матеріалами справи встановлено, що дії відповідача є неправомірними, зокрема було порушено Правила дорожнього руху; є безпосередній причинний зв`язок - внаслідок порушення сталося ДТП та пошкодження автомобіля [PERSON] ; є вина зазначеної особи, що підтверджується постановою Вінницького міського суду Вінницької області, яка набрала законної сили. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту «а», пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявних у справі доказів, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про задоволення позову. Враховуючи викладене та сукупність доказів у справі, суд дійшов висновку про те, що вина відповідача у ДТП встановлена, позивачем здійснене страхове відшкодування потерпілому, у зв`язку з чим у позивача виникло право регресної вимоги про стягнення з відповідача виплаченої суми страхового відшкодування. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved