Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя . Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 10 жовтня 2019 року позов [PERSON] задоволено повністю. Під час розгляду справи представником позивача до закінчення судових дебатів було заявлено про неможливість вчасно подати докази,які підтверджують сплату понесених позивачем [PERSON] судових витрат. За ч.2 ст.246 ЦПК України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. Згідноч.3 ст.246 ЦПК України ,у випадку ,визначеному ч.2 цієї статті,суд ухвалює додаткове рішення в порядку ,передбаченому ст.270 цього Кодексу. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Сторони про розгляд заяви щодо постановлення у справі додаткового рішення повідомлялись належним чином. Представником відповідача надано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, за яким просить відмовити в задоволенні заявлених вимог повністю. Так, він зазначає, що в розрахунку не вказано з чого складаються витрати на поїздки в судові засідання з огляду на те, що позивач проживає за місцем знаходження суду. Немає розрахунку за нормами витрат палива. Представник відповідача наполягає, що відбулось лише одне судове засідання 9 жовтня 2019 року і розмір винагороди за участь представника в судовому засіданні складає 602,1 грн. Інші витрати, зазначені у розрахунку не вмотивовані(а.с .146). У судове засідання з`явилась відповідачка [PERSON] та пояснила, що вона заперечує проти задоволення заяви та покладання на неї витрат позивача на правничу допомогу з огляду на те, що позивач з власної ініціативи звернувся до адвоката , в той час як міг би самостійно приймати участь у справі та складати письмові документи . Крім того, ним не надано жодного доказу, що вони складені саме представником. Отже, позивач повинен сам нести вказані витрати. Також відповідачка заперечувала здійснений розрахунок витрат на правничу допомогу, посилаючись на встановлені граничні норми , які не повинні бути перевищеними, підтримавши таким чином заперечення свого представника. Заслухавши пояснення відповідачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне вирішити питання про стягнення судових витрат на правову допомогу, виходячи з такого. Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Отже, доводи відповідачки щодо відмови позивачеві у відшкодуванні витрат на правничу допомогу з огляду на те, що він з власної ініціативи звернутися до адвоката, в той час як міг самостійно виконувати процесуальні обов`язки не ґрунтуються на законі. Щодо розміру витрат, які підлягають відшкодуванню, суд враховує таке. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як передбаченост.ст.15,60,62 ЦПК України та Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», правничу допомогу в суді може надавати адвокат, повноваження адвоката як представника посвідчується довіреністю або ордером. Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнта. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини справи. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану позивача. Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів [PERSON] в суді здійснювалось адвокатом Трофімчуком В.В. відповідно до Договору № 07 про надання правової допомоги від 4 лютого 2019 року та ордеру серії ДН № 094201 (а.с.33-34). Відповідно до поданого розрахунку гонорару за вказаним Договором загальна вартість послуг, наданих адвокатом становить 8580 грн. (а.с.127). Згідно з квитанцією прибуткового касового ордеру № 10 від 12 жовтня 2019 року [PERSON] сплатив адвокату Трофімчуку В.В. за отриману професійну правничу допомогу суму 8580 грн. ( а.с. 130). У наданому розрахунку гонорару адвоката зазначені процесуальні дії: 1) підготовка та спрямування позовної заяви із зміненим предметом та підставами позову ( 4 години підготовка проекту заяви, роздруківка, виготовлення та завірення копій) 2500 грн. 2) підготовка та спрямування відповіді на відзив ( 2 години - підготовка проекту заяви, роздруківка, відправлення поштою) 1250 грн., 3) витрати на оплату послуг «Укрпошти» по відправці відповіді на відзив відповідачеві та суду 30 грн., 4) участь у судових засіданнях 20 червня , 8 липня, 9 жовтня 2019 року ( по 1000 грн. кожне), 5) витрати на транспортні розходи для участі в судових засіданнях ( витрати на паливо та амортизаційні витрати) 1800 грн. за 3 поїздки ( а.с. 127). Відповідно до п.3.2 Договору № 07 про надання правової допомоги від 4 лютого 2019 року,оплата за надані послуги проводиться у день підписання акту прийняття наданих послуг відповідно до Додатка №2 Акт приймання послуг від 12 жовтня 2019 року, що підписано сторонами , свідчить про підтвердження виконання адвокатом взятих на себе обов`язків по договору. За п. 3.1. укладеного договору , гонорар (винагорода) адвоката розраховується , виходячи з встановлених тарифів ( додаток 1), які сторонами погоджено ( а.с. 129). Відтак, вказані у розрахунку витрати за послуги, визначені під №№ 1 та 2 детального опису витрат ( а.с.127) не перевищують затверджені сторонами тарифи за Договором про надання правової допомоги ( 2500 + 1250) = 3750 грн. та підлягають відшкодуванню. Витрати на оплату послуг «Укрпошти» підтверджені квитанцією від 14 серпня 2019 року щодо відправлення відповіді на відзив з м. Краматорська 15 грн.( а.с. 78). Участь позивача та його представника підтверджена протоколами судового засідання від 8 липня та 9 жовтня 2019 року , відповідають встановленому тарифу . Сума відшкодування за послуги складає 2000 грн. Позивачем надано розрахунок транспортних витрат під час поїздок його представника у зазначені судові засідання з урахуванням розходу палива на 100 км шляху - 10 л ( 120 км відстань з м. Краматорська до смт. Олександрівка і у зворотному напрямку; середня вартість пального 31 грн. ) 12л х 31грн = 372 грн. х 2 поїздки до суду. Відтак, підлягають задоволенню витрати в сумі 744 грн. Розрахунок амортизаційних витрат позивачем не наведений, отже, вказані витрати не підлягають стягненню. З урахуванням викладеного,загальна сума витрат, що підлягають відшкодуванню становить 6509 грн., які фактично сплачені позивачем за квитанцією від 12 жовтня 2019 року ( а.с. 130). Посилання відповідача та його представника на встановлений законом граничний розмір витрат не може бути врахований судом з огляду на те, що Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» втратив чинність 15 грудня 2017 року . Щодо переліку\~наданих послуг,\~суд враховує\~приписи п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 про те, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Дослідивши перелік наданих послуг та робіт, виконаних в межах договору про надання правової допомоги, враховуючи складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та значення справи для сторони,суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача щодо відшкодування витрат на правничу допомогу частково, в сумі 6509 грн., що знайшла підтвердження наданими позивачем письмовими доказами.

Outcome: approved