Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що у лютому 2011 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та ВІП-РЕНТ було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, предметом якого було страхування транспортного засобу «Шкода Октавіа», д.н. [NUMBER]. 21 жовтня 2012 року в м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю зазначеного транспортного засобу під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Деу», д.н. [NUMBER] під керуванням відповідача. На момент дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не застрахував цивільно-правову відповідальність. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2012 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Позивачем за заявою ПІІ «ВІП-РЕНТ» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 3 042 грн. 25 коп. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 3 042 грн. 25 коп. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що дійсно 21 жовтня 2012 року сталася дорожньо-транспортна пригода за його участю, однак він не погоджується з сумою відшкодування, оскільки він не був присутній при проведенні експертизи. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що 21 жовтня 2012 року о 12 годин 00 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем «Деу М1», д/н [NUMBER], під час руху на нерегульованому перехресті пр. Героїв та вул. Холмогірська в м. Дніпропетровську, повертаючи ліворуч не надав дорогу та скоїв зіткнення з автомобілем «Шкода Октавіа», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2012 року /а.с. 12/. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Згідно рахунку-фактури № *-00595 від 25 жовтня 2012 року та акту виконаних робіт № 424/2 від 14 грудня 2012 року ремонтно-фарбувальні роботи автомобіля «Шкода Октавіа», д/н [NUMBER] склали 3 054, 58 грн. /а.с.8-9/ Згідно страхового акту № ДККА-21337 від 08 січня 2013 року сума страхового відшкодування склала 3 042, 25 грн. /а.с.10/ 21 жовтня 2012 року ПІІ «ВІП-РЕНТ» звернулося до ПАТ «СК «Укаїнська страхова група» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування /а.с.6/. Згідно платіжного доручення № 218 від 09 січня 2013 рок ПАТ «СК «Українська страхова група» ПІІ «ВІП-РЕНТ» було сплачено страхове відшкодування в сумі 3 042, 25 грн. /а.с.11/ Відповідно до ст.11 ЦК України - цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Відповідно до ст.1191 ЦК України що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Відповідно до ст.1.6. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Відповідно до ст.1191 ЦК України та ст.38 п.2 ч.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. В зв'язку з виплатою страхового відшкодування до позивача в порядку ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 933, 1191 ЦК України в межах фактично понесених витрат перейшло право вимоги до відповідача, а в останнього виникло зобов'язання виплатити відповідну суму на користь позивача. Враховуючи викладене суд вважає вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 3 042 грн. 25 коп. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, судові витрати по сплаті судового збору на суму 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved