Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів у розмірі 26200 грн. за невиконання умов Договору б/н від 09.06.2017 року. В обґрунтування позову зазначено, що 09.06.2017 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір про ексклюзивне право позивача на пошук потенційних покупців об`єкту нерухомості - 2-кімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до умов Договору, позивач займався продажем вищевказаного об`єкта нерухомості, що є предметом Договору, розміщував рекламу в засобах масової інформації за свої кошти, вів переговори з потенційними покупцями, з представниками різних агентств нерухомості тощо, тобто виконував всі обов`язки передбачені Договором. Відповідач в час дії Договору, в його порушення, здійснила відчуження квартири [ADDRESS] , що були предметом Договору, без участі позивача, чим допустила порушення умов п. 4.2.1. Договору. Пунктом 4.2.3 Договору, передбачено, що в разі дострокового розірвання цього Договору, а також при настанні ситуацій, передбачених п. 4.2.1. та п. 4.2.2. та порушення п. 3.2.5. цього Договору замовник зобов`язується виплатити виконавцю 5% від вартості об`єкту нерухомості, вказаної в п. 2.1, а саме 26200 грн. Такі обставини на думку позивача свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для стягнення з відповідача на його користь 26200 грн. відповідно до умов Договору б/н від 09.06.2017 року. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2018 року, визначено головуючого суддю - Горпинич О.В.. 23.11.2018 року судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України отримано інформацію з Відділу обліку моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача. Ухвалою суду від 26.11.2018 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 04.04.2019 року до матеріалів справи від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого відповідач та його представник просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, а також стягнути з позивача на користь відповідача суму судових витрат у зв`язку з розглядом справи в розмірі 5000 грн.. В обґрунтування вказували, що договір від 09.06.2017 року не має визначення, що означає «відчуження без участі Виконавця ». Тобто договором не визначено, у чому повинна полягати участь виконавця під час відчуження квартири та яким чином така участь повинна бути зафіксована. Відповідач здійснила всі залежні від неї дії щодо забезпечення участі позивача під час продажу квартири. Так, про те, що покупець квартири [PERSON] звернулась до неї щодо купівлі, відповідач сповістила позивача у телефонній розмові та повідомила про час та місце де планувалось укласти договір купівлі-продажу квартири. Крім того позивач вів перемовини з агентами покупця щодо питань купівлі-продажу квартири. Таким чином, відповідач зробила все від неї залежне щодо забезпечення участі позивача у веденні переговорів під час продажу квартири та участі під час укладення договору купівлі-продажу квартири, а тому Позивач не може посилатися на п. 4.2.1 а) та п. 4.2.1 б) як на підстави невиконання нею договору. Крім того, договором взагалі не встановлено такого обов`язку як «оплата послуг виконавця». Позивач сам не виконував своїх обов`язків за договором, а тому не має права на будь-які грошові виплати. 08.05.2019 року до матеріалів справи від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача не погодилась з запереченнями, доводами, викладеними в відзиві, вважала їх безпідставними, таким що не ґрунтуються на законодавстві, на договорі та фактичних обставинах справи і підлягають відхиленню. Наданий представником відповідача відзив не спростовує позовну заяву, а лише є спробою уникнути від відповідальності, передбаченої п. 4.2.3 договору від 09.06.2017 року. Стосовно суми судових витрат вважала дані вимоги також безпідставними, так як не надано відповідного розрахунку, будь-якого підтвердження наданих послуг, та інших доказів сплати, обґрунтованості, тощо, згідно вимог діючого законодавства України. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, щодо вимог відповідача про стягнення судових витрат заперечувала, просила відмовити в їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позовних заперечував, просив відмовити в їх задоволенні та стягнути з позивача на їх користь судові витрати в розмірі 5000 грн.. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст. 4). Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судовим розглядом встановлені наступні факти та відповідним ним правовідносини. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). 09.06.2017 року між ФОП [PERSON] (далі - Виконавець ) та [PERSON] (далі - Замовник) був укладений Договір б/н, предметом якого, відповідно до п. 1.1. є ексклюзивне право Виконавця на пошук потенційних покупців на об`єкт нерухомості - 2-кімнатної квартири [ADDRESS] . Згідно з умовами Договору, першочергова вартість об`єкта нерухомості, вказаного в п. 1.1 встановлюється Замовник в розмірі 691650,00 грн. Згідно з п.п. 7.1, 7.2 Договору, Договір вступає в силу з моменту його підписання та дійсний до 30.12.2017 року. Договір є продовженим ще на один строк його дії, якщо не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку його дії, жодна зі сторін не виявила бажання в письмовому вигляді розірвати його. Пунктом 3.1 Договору визначено права та обов`язки Виконавця: 3.1.1 поширювати інформацію про об`єкт нерухомості з метою знаходження потенційних покупців; 3.1.2 надавати об`єктивну характеристику об`єкта нерухомості зацікавленим особам; 3.1.3 вести попередні переговори з покупцем про умови укладення договору купівлі-продажу об`єкта нерухомості, вказаного в п. 1.1 цього Договору; 3.1.4 забезпечити збереження документів Замовника, якщо останні передані Виконавцю; 3.1.5 рекламувати об`єкт нерухомості, який продається, в засобах масової інформації за свій рахунок і на свій розсуд; 3.1.6 проводити огляд об`єкта нерухомості, що продається, з потенційними покупцем в погодженням із замовником час; 3.1.7 за окремим дорученням за рахунок замовника оформити всі документи, які необхідні для укладення договору купівлі-продажу продажу об`єкта нерухомості, який продається. Позивач вказує, що відповідно до умов Договору, він займався продажом об`єкта нерухомості - 2-кімнатної квартири [ADDRESS] , що є предметом Договору, розміщав рекламу в засобах масової інформації за свої кошти, вів переговори з потенційними покупцями, з представниками різних агентств нерухомості тощо, тобто виконував всі обов`язки передбачені договором. Пунктом 3.2 Договору визначено права та обов`язки Замовника: 3.2.1 надати Виконавцю для виконання цього Договору в т.ч. для ведення переговорів с потенційними покупцями на весь строк дії Договору всі наявні у Замовника оригінали документів, необхідних для укладення договору купівлі-продажу об`єкта нерухомості; 3.2.2 надати право Виконавцю розповсюджувати інформацію про об`єкт нерухомості, що продається; 3.2.3 надати право Виконавцю проводити огляд об`єкта з потенційними покупцями в заздалегідь узгоджений з Замовником час; 3.2.4 надати право Виконавцю при необхідності, по узгодженістю та за рахунок Замовника оформити документи, яких не вистачає, на об`єкт нерухомості, що продається; 3.2.5 на час строку дії Договору не змінювати вартість об`єкту нерухомості, що продається, в бік її збільшення, а також не допускати огляд квартири потенційним покупцем, або представниками інших агентств, приватним посередником без згоди Виконавця. Під час дії Договору б/н від 09.06.2017 року [PERSON] здійснила відчуження нерухомості, а саме: 2-кімнатної квартири [ADDRESS] , що була предметом Договору. Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомості щодо об`єкта № 143551479 від 31.10.2018 року, право власності на 2-кімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 43 кв.м, житловою площею 27.2 кв.м належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 16.08.2017 року з [PERSON] та посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бистрицькою А.П.. Частиною першою статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Тобто, 09.06.2017 року між відповідачем [PERSON] (замовником) та позивачем ФОП [PERSON] (виконавцем) укладено договір про надання послуг, відповідно до умов якого замовник надала виконавцю права, а саме, права на проведення переговорів з потенційними покупцями та на представлення інтересів, що виникають з питань продажу квартири по [ADDRESS] , які надані замовником виключно виконавцеві та які протягом дії договору не можуть бути надані будь-яким третім особам. Права та обов`язки виконавця послуг визначені пунктом 3.1 договору. Відповідно до п.п. 3.1 договору, з метою належного виконання умов договору виконавець здійснює наступні заходи, зокрема: проводить відповідну рекламну роботу, розміщує оголошення в найбільш ефективних, на думку виконавця, засобах масової інформації; розміщує інформацію про об`єкт; здійснює комплекс інших заходів, спрямованих на пошук найоптимальнішого для замовника покупця та інше. Представником позивача надано посилання на інтернет - ресурс з відповідних сайтів, де розміщувалися об`яви щодо нерухомості відповідача. Представником відповідача надано скриншот з відповідних інтернет - ресурсів, які представлені позивачем, де зазначено про здійснення продажу квартири по [ADDRESS] , проте з даних скриншотів неможливо ідентифікувати, що саме квартира відповідача була виставлена на продаж. Договір між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено 09.06.2017 року, квартиру продано 16.08.2017 року. Необхідно наголосити, що позивачем не надано належних та допустимих доказів виконання ним обов`язків, встановлених договором від 09.06.2017 року та порушення відповідачем ексклюзивності умов надання послуг, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Окрім цього, позивачем не надано документів чи інших фактичних даних про відповідальну особу позивача, яка розміщувала оголошення про продаж майна, не надано документів, що можуть свідчити про виготовлення та отримання звіту про оцінку майна, хто відповідав за надання інформації та підготовку звіту і хто відповідав за надання консультативних послуг відповідачу. Крім того, матеріалами справи не встановлено, які конкретно послуги і коли саме надавалися відповідачці агентством та чи виконало агентство нерухомості свої обов`язки. Наведені обставини є суттєвими та важливими для вирішення спору з огляду на те, що відповідач заперечує факт надання їй послуг з боку агентства, посилаючись на те, що укладенням договору придбання квартири агентство нерухомості не займалось. Відповідно до пункту 7.2 договору, з дня підписання між замовником та будь-якою іншою особою договору щодо переходу прав власності на квартиру, виконавець вважається таким, що належним чином виконав всі зобов`язання за цим договором. Пункт 4.2 передбачає відповідальність замовника, згідно яких замовник несе відповідальність за ведення перемов щодо продажу об`єкту нерухомості з покупцем або представниками інших агентств, приватним посередником без участі виконавця, укладання договору купівлі - продажу, або іншого договору, передбаченого законодавством України, який засвідчує перехід права власності на об`єкт нерухомості, або договору завдатку або договору про взяття на себе зобов`язання укласти договір купівлі - продажи без участі виконавця, тощо. При достроковому розірвання договору, а також при настанні ситуації, передбаченої п.п. 4.2.1, 4.2.2. та порушення п. 3.2.5. даного договору, замовник зобов`язується виплатити виконавцю 5% від вартості об`єкту нерухомості. Представник відповідача зазначав, що відповідачка сповістила в телефонній розмові позивача про наявність покупця на належну їй квартиру. Позивача було повідомлено про час та місце укладання договору купівлі - продажу квартири. Але представник позивача не з`явився. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Однією з основних засад цивільного судочинства є його диспозитивність, яка передбачає розгляд судом справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасником ( ст. 13 ЦПК України). Разом з тим, позивачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в підтвердження позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Таким чином, виходячи з наданих доказів, судом не встановлено підстав для задоволення заявлених вимог. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представник [PERSON] надав суду докази витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000, 00 гривень, що підтверджується кошторисом за договором про надання правничої допомоги б/н від 10.03.2019 року з детальним описом виконаних робіт (наданих послуг) та меморіальним ордером від 22.03.2019 року про оплату даних послуг. Суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Доказів неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги суду не надавалися.

Outcome: approved