overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 червня 2009 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки з відповідачкою не склалися у звязку з тим, що вони різні люди з різними характерами, між ними постійно виникали скандали та сварки, що привело до втрати між ними почуття любові та поваги. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені. Збереження родини вважає неможливим, тому просить суд їхній шлюб з відповідачем розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву з прохання слухати справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву з прохання слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 26 червня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №463. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Почуття любові та взаємоповаги між сторонами втрачено. Шлюбні стосунки між ними остаточно припинені. Спільне господарство вони не ведуть, бюджету не мають, проживають окремо. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. Таким чином, на підставі викладеного, враховуючи те, що сторони вже тривалий час спільно не проживають, суд приходить до висновку про небажання сторін збереження своєї сімї, а їхній шлюб носить лише формальний характер. За таких обставин, примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, їх шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений нею судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 2011 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки з відповідачкою не склалися у звязку з тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, вони різні люди з різними характерами, через що постійно виникали скандали та сварки, що привело до втрати між ними почуття любові та поваги. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені. Збереження родини вважає неможливим, тому просить суд їхній шлюб з відповідачем розірвати. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву з прохання слухати справу у його відсутність, на задоволені позову наполягав. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала заяву з прохання слухати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №812. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Почуття любові та взаємоповаги між сторонами втрачено. Шлюбні стосунки між ними остаточно припинені с січня 2015 року. Спільне господарство вони не ведуть, бюджету не мають, проживають окремо. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. Таким чином, на підставі викладеного, враховуючи те, що сторони вже тривалий час спільно не проживають, суд приходить до висновку про небажання сторін збереження своєї сімї, а їхній шлюб носить лише формальний характер. За таких обставин, примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, їх шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2004 року. Шлюбні стосунки з відповідачем не склалися у звязку з тим, що між сторонами постійно виникали сварки та конфлікти. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з грудня 2014 року. Збереження родини вважає неможливим, тому просить суд їхній шлюб з відповідачем розірвати. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву з прохання слухати справу у його відсутність, на задоволені позову наполягав. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала заяву з прохання слухати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №475. Почуття любові та взаємоповаги між сторонами втрачено. Шлюбні стосунки між ними остаточно припинені з грудня 2014 року. Спільне господарство вони не ведуть, бюджету не мають, проживають окремо. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. Таким чином, на підставі викладеного, враховуючи те, що сторони вже тривалий час спільно не проживають, суд приходить до висновку про небажання сторін збереження своєї сімї, а їхній шлюб носить лише формальний характер. За таких обставин, примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, їх шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, судові витрати віднести на рахунок позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 09 квітня 2005 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, позивач має інші погляди на життя та ведення спільного господарства, що привело до втрати почуття поваги та любові. Весною 2015 року між сторонами подружні стосунки та ведення спільного господарства припинені. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просила шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву з прохання слухати справу у його відсутність, на задоволені позову наполягав. У судове засідання відповідачка не зявилася, надала заяву з прохання слухати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй дошлюбне прізвище «Тітова». Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 09 квітня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №229. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені весною 2015 року. Спільне господарство вони не ведуть. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, їх шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 20 грудня 2003 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття поваги та любові. З лютого 2012 року між сторонами подружні стосунки та ведення спільного господарства припинені. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просила шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву з прохання слухати справу у його відсутність, на задоволені позову наполягав. У судове засідання відповідачка не зявилася, надала заяву з прохання слухати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй дошлюбне прізвище «Ігнатенко». Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 20 грудня 2003 року, що підтверджується Свідоцтвом про одруження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №872. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені з лютого 2012 року. Спільне господарство вони не ведуть. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, їх шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 27 квітня 1991 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки між ними постійно виникали суперечки, вони різні люди з різними поглядами на життя, що привело до втрати почуття поваги та любові. З червня 2017 року між сторонами подружні стосунки та ведення спільного господарства припинені. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просив шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, на задоволені позову наполягав. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, судові повістки разом з копіями відповідних документів надсилалися за місцем реєстрації відповідача поштою рекомендованим листом із повідомленням, причини неявки до суду не повідомила. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 1991 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-КГ №493198, зареєстрованого Осокорівською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області, актовий запис № 8. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені з 2017 року. Спільне господарство вони не ведуть. Заяв щодо застосування заходів для примирення сторін до суду не надали. За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, їх шлюб необхідно розірвати. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що шлюб із відповідачем зареєстрували 17.11.2001, про що зроблено відповідний актовий запис №1126 в Харківському міському відділі РАГС. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO], який мешкає з відповідачем. Впродовж шлюбу у них з відповідачем відсутні взаємні почуття, вони з відповідачем зовсім різні люди, з різними світоглядами, від чого між подружжям постійно виникали непорозуміння, що призвело до розпаду сім'ї, поновлення шлюбно-сімейних відносин неможливе. Просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, до його початку подав заяву, в якій позов підтримав, просив шлюб розірвати, справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилась, до його початку подала заяву, в якій зазначила, що позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, змінювати прізвище не бажає. Суд, ознайомившись із заявою позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 2001 року, з 2014-2016 років шлюбні відносини припинені, позивач не бажає відновляти свої шлюбні стосунки і примирення між сторонами неможливе, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Суперечки по розділу майна між подружжям відсутні. У зв'язку з викладеним суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона зареєстрував шлюб з відповідачем 01.11.2013 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 884. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із нею. З грудня 2016 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини з причини відсутності взаємоповаги та порозуміння, втрачено почуття любові та довіри між подружжям. Просить розірвати шлюб, вважає, що сімя розпалася остаточно, на примирення не згодна. Позивач у судове засідання не зявилась, до суду надіслала заяву з клопотанням справу розглянути у її відсутності, наполягала на задоволенні позову. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин. З урахуванням наведених обставин, що позивач не заперечує проти винесення заочного рішення, суд вважає за можливе постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.223,280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 01.11.2013 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 884 (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 4), яка мешкає разом із позивачем. Згідно ст. 105 СК України вбачається, що шлюб припиняється \~ внаслідок \~ його \~ розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з грудня 2016 року, родина розпалась остаточно і у подальшому збережена бути не може. Враховуючи вищевикладене, суд вважає неможливим в подальшому зберегти їх сімю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона зареєстрував шлюб з відповідачем 30.04.2009 року у Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 137. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкають разом із нею. З вересня 2017 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини з причини відсутності взаємоповаги та порозуміння, втрачено почуття любові та довіри між подружжям. Просить розірвати шлюб, вважає, що сім'я розпалася остаточно, на примирення не згодна. Позивач у судове засідання не з'явилась, до суду надіслала заяву з клопотанням справу розглянути у її відсутності, наполягала на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву з клопотанням справу розглянути у його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 30.04.2009 року у Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 137 (а.с. 3). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про їх народження (а.с. 4-5), які мешкають разом із позивачем. Згідно ст. 105 СК України вбачається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з вересня 2017 року, родина розпалась остаточно і у подальшому збережена бути не може. Враховуючи вищевикладене, згоду відповідача, суд вважає неможливим в подальшому зберегти їх сім'ю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний.

Outcome: approved