Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходів/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та в обґрунтування позову зазначив, що з 2008 року проживав спільно з відповідачем та від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO] , який на даний час проживає з ним . З 2016 року з відповідачем припинили спільне проживання, мати дитини проживає з іншим чоловіком , дитині не допомагає , позивач є інвалідом та отримує пенсію, потребує матеріальної допомоги на утримання сина від його матері. З посиланням на висновок служби у справах дітей в інтересах дитини просить задовольнити позов повністю . Відповідач позовні вимоги не визнала звернулася до суду з зустрічним позовом про визначення місця проживання дитини з матір»ю та стягнення аліментів на утримання дитини з батька в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходів/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Стверджувала, що розпочався ремонт квартири і з батьком дитини домовились, що на час ремонту дитина поживе у нього, зараз вступила в шлюб з гр. [PERSON] , проживає з ним та спільною новонародженою дитиною за адресою [ADDRESS], в обладнаній квартирі з умовами для нормального проживання сім»ї з двома дітьми. На даний час у декретній відпустці, чоловік не заперечує проти проживання з ними її старшого сина. В свою чергу позивач хворіє на діабет , який прогресує, тому йому було обрізано ступню, є інвалідом 3-ї групи, що деякою мірою ускладнює йому виконувати фактичні обов'язки по догляду, вихованню дитини, цим займається його мати, а тому просить задовольнити зустрічний позов повністю та відмовити в задоволенні позову [PERSON] Представник Служби у справах дітей в судовому засіданні зазначила про повне підтримання нею висновку служби щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Зазначила, що на рішення вплинуло бажання самого хлопчика проживати з батьком , а не з мамою. Судом встановлено наступні факти. Сторони від спільного проживання мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с.4 ). Малолітня дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім»ї №428 від 09.06.2017 року (а. с. 5). Судом встановлено, що з 2016 року батьки спільно не проживають, відповідач зареєструвала шлюб та народила ще одну дитину, на час розгляду справи знаходиться в декретній відпустці. З 2016 року мати дитини не приймала участі в утриманні дитини , фактично не заперечувала даний факт в судових засіданнях. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (ч. 1 ст. 161 СК України). Відповідно до ч. 1та ч. 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно з частинами 2, 8, 9, 10 статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року Із змісту ч. 4 ст. 19 СК України випливає, що при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування надає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи найвищу цінність - інтереси дитини , думку дитини , суд дійшов висновку щодо задоволення позову [PERSON] до [PERSON] третя особа Служба у справах дітей Міської ради міста Кропивницького про визначення місця проживання дитини з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходів/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.07.2017 року до [INFO] року. Відповідно зустрічний позов про визначення місця проживання [PERSON] [INFO] - разом з матір'ю та стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] для утримання сина - [PERSON], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітків(доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 11.07.2017 року тобто до [INFO] року, задоволенню не підлягає. В силу життєвого досвіду та досвіду роботи, в судовому засіданні , в яке з»являвся малолітній син позивача та відповідача, було чітко видно відношення батьків до дитини та наявність контакту батька з хлопчиком і його відсутність у матері з сином. Зазначене підтверджується висновком органу опіки , щодо бажання хлопчика проживати саме з батьком. За встановлених судом обставин, а саме поява у відповідача нової сім»ї : нового чоловіка , новонародженої дитини , необхідності спільного проживання в однокімнатній квартирі , суд вважає, що в інтересах дитини має бути визначене місце проживання хлопчика з батьком , в обстановці звичній для дитини та близькими йому людьми в якій він проживав з 2016 року. За даних обставин відповідно мати хлопчика повинна приймати участь в його утриманні і тому з неї підлягають стягненню аліменти відповідно до чинного законодавства. Згідно ст. ст.134,142 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь держави 640 грн. судового збору. Судові витрати понесені сторонами в межах зустрічного позову залишити по фактично понесеним сторонами.

Outcome: approved