Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків, посилаючись на те, що 16 березня 2017 року відповідачем була скоєна ДТП, внаслідок якої була пошкоджена лінія електричної мережі залізобетонної опори № 33 повітряної лінії 0,4 кВ електричної мережі від трансформаторної підстанції 0077 «Город», інв. № 00540391/03. Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09.06.2017 року відповідача було визнано винним в скоєнні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КпАП України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Діями відповідача була спричинені матеріальні збитки у розмірі 3383 гривні згідно акту оцінки збитків. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі та просить винести рішення на підставі наданих доказів. Крім цього просив в разі неявки відповідача по справі ухвалити заочне рішення, наслідки ухвалення заочного рішення йому відомі та зрозумілі. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами: Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] керуючи транспортним засобом марки ГАЗ-32213 ПЕ, державний номер [NUMBER] в м. Лозова, Харківської області по вул. Соборній в стані алкогольного спяніння, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив наїзд на перешкоду (електроопору). У зв'язку із вчиненим ДТП електрична опора була знищена. Пошкоджена електрична опора із проводами є власністю АК «Харківобленерго». У звязку із вчиненим ДТП підприємству АК «Харківобленерго» було заподіяно матеріальної шкоди в розмірі 3383 гривні, яка підлягає відшкодуванню згідно чинного законодавства України. Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09 червня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч 1 ст. 130 КпАП України\~та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком 1 рік. Порушення водієм [PERSON] вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв'язку з подією ДТП та її наслідками. Згідно із ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі пошкодженням речі, а також витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (ч. 2 ст. 22 ЦК України). Згідно із ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідач не надав суду доказів, що шкоду позивачу внаслідок пошкодження майна останнього було завдано не з його вини, а тому позов про стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до акту оцінки збитків, складеного ТОВ «Південно-східна консалтингова група», субєкту господарювання АК «Харківобленерго» завдано матеріальних збитків, внаслідок знищення (псування) матеріальних цінностей, а саме опори № 33 з/б СНВ-1,5 в кількості 1 штуки (інв. № 00540391/06) у розмірі 3383 гривні. Згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ст. 263 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи всі докази досліджені судом в судовому засіданні в їх сукупності, та приймаючи до уваги, що відповідач порушив право позивача, суд вважає необхідним позовні вимоги щодо стягнення матеріальних збитків задовольнити. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що Порушення водієм [PERSON] вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв'язку з подією ДТП та її наслідками, а тому позов про стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1600 гривень, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1600 гривень на користь позивача.

Outcome: approved