Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 7 253,46 гривень страхового відшкодування. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс-Європа» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 111982 від 25.10.2016 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Volkswagen Crafter, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 13.07.2017 року на автодорозі Київ-Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого автомобіля під управлінням водія [PERSON] та автомобіля Кіа Rio, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під управлінням водія [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в ПрАТ СК ПЗУ Україна» автомобіль. Відповідно до постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.09.2017 року особою винного в настанні ДТП визнано [PERSON] та притягнено останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Позивачем на користь страхувальника суму страхового відшкодування в розмірі 7 253,46 гривень. Цивільно - правова відповідальність відповідача на момент ДТП зареєстрована у ПАТ «СК «Юнівес». Рішенням Господарського суду м. Києва позов ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» до ПрАТ «СК «Юнівес» про стягнення суми страхового відшкодування залишено без задоволення. 07.08.2019 року Відповідачу було направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди в досудовому порядку. Однак, на дату подання позовної заяви відповіді щодо результату розгляду вимоги ПрАТ СК «ПЗУ Україна» отримано не було у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. 30 січня 2020 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. 24 травня 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Юнівес» та [PERSON] було укладено було укладено поліс АМ/0048365 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2017 року [PERSON] визнано винним в дорожньо-транспортній пригоді. 14 липня 2017 року, [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Юнівес» з повідомленням про ДТП, яке було зареєстровано за №17/04/14-19. ТОВ «Альянс-Європа» та страхувальник ПАТ «СК «ПЗУ Україна» до страхувальника ПАТ «Юнівес» із заявою про виплату страхового відшкодування не звертались з моменту настання ДТП 13 липня 2017 року. Рішенням Господарського суду м. Києва від 11 лютого 2019 року в задоволенні позову ПАТ «СК «ПЗУ Україна» до ПАТ «СК «Юнівес» про стягнення 7 253,46 гривень яким позивачу було відмовлено. На обґрунтування відмови було зазначено, що позивачем було пропущено строк звернення до з вимогою про відшкодування шкоди. Також, відшкодування ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» суми шкоди відбулося без урахуванням зносу, що є порушенням. 04 лютого 2020 року представником позивача було подано відповідь на відзив в якому остання свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила наступне. Оскільки ПрАТ СК «ПЗУ Україна» не звернулося з вимогою про відшкодування завданої майнової шкоди до ПрАТ «СК «Юнівес» протягом року з моменту дати ДТП, то у останнього не виник обов`язок виплати страхового відшкодування. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 04.07.2018 року, дійшла до висновку, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди на особу, винну в завданні шкоди все ж таки можливе у випадку, коли страховик відмовив у здійснення страхової виплати (зокрема з підстав неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого). З цього випливає, що у страховика (ПрАТ «СК «Юнівес») не виник обов`язок виплати страхового відшкодування, а отже завдана шкода повинна бути відшкодована страхувальником за Полісом № АМ/000048365, як собою, з вини якої сталось ДТП. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подала заяву про слухання справи у відсутність представника. На позовних вимогах наполягала та просила їх задовльнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 січня 2020 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 30 січня 2020 олку представником відповідача було подано клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 лютого 2020 року клопотання представника відповідача було задоволено. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження в підготовче засідання. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 травня 2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 25 жовтня 2016 року між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ТОВ «Альянс Європа» був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 111982, згідно якого ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» взяв на себе відносно застрахованого транспортного засобу Volkswagen Crafter д.н.з. [NUMBER] . 13 липня 2017 року близько 12 годині 00 хвилин громадянин [PERSON] на а/д Київ-Одеса 29 км+500м керував автомобілем марки «Кіа Rio» д.н.з. [NUMBER] перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або безпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen» днз [NUMBER] . В результаті ДТП вищевказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Внаслідок вказаної ДТП застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» транспортному засобу ТОВ «Альянс - Європа» марки «Volkswagen» днз [NUMBER] спричинені механічні пошкодження. Відповідно до рахунку № С4313863-1 від 19.07.2017 року вартість відновлюваного ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 7 253 гри. 46 коп. Згідно страхового акту № UA2017071300026/L01/01 від 31 липня 2017 року ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» визнав ДТП страховим випадком та прийняв рішення про виплату ТОВ «Альянс-Європа» страхового відшкодування в розмірі 7 253 грн. 46 коп. 01 серпня 2017 року на виконання умов договору страхування ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату ТОВ «Автодім Атлант М» страхового відшкодування у розмірі 7 253 грн. 46 коп. (платіжне доручення № 24172, призначення платежу «страх.відш. (ТОВ «АльянсЄвропа» [NUMBER]) за авторем.роб.зг.рах.№С4313863-1 від 19.07.17, в т.ч. ПДВ., дог. АМ.111982»). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПАТ «СК «Юнівес». Рішенням Господарського суду м. Києва від 11 лютого 2019 року у задоволенні позову ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» до ПрАТ «СК «Юнівес» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 7 253,46 гривень відмовлено в повному обсязі. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно вимог п.п. 33.1.4 п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Згідно із частинами першою та другою статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з вимогами статті 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки. Крім того, згідно правової позиції, наданої Верховним Судом України у постанові від 20.01.2016 року (Справа № 2808цс15), право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Таким чином, суд вважає, що позивачем ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» правомірно заявлено вимогу до відповідача з приводу відшкодування матеріальної шкоди в сумі 7 253,46 грн., що є сумою страхового відшкодування, сплаченою позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, та яка підлягає стягненню з відповідача, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, право вимоги до якої є абсолютним, що відповідає правовій позиції, наданій Верховним Судом України у постанові від 20.01.2016 року (Справа № 2808цс15). Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1921 гривень 00 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. Враховуючи наведене та

Outcome: approved