Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що 16.12.2007 р. ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник відповідальністю « Комерційний банк Дельта») та [PERSON] уклали кредитний договір № 002-10002- 161207. Відповідно до пункту 1.1. Договору, позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 1 280,0 грн. на придбання певного майна/послуг, на умовах визначених Договором, із остаточним терміном повернення Кредиту та сплати процентів і комісійних по ньому не пізніше ніж 15.06.2008 року. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 1 280,0 грн., про що свідчить меморіальний ордер № 45496606 від 17.12.2007 року. У відповідності до Договору, позичальник зобов'язаний повернути Кредит та плату за його користування (відсотками) не пізніше 15.06.2008 року. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок Кредитора в повному обсязі: суми Кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених Договором. Відповідач станом на 15.06.2008 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Положеннями Договору передбачено, що ТОВ «Комерційний банк «Дельта» у випадку порушення Позичальником строків сплати передбачених Договором платежів більше ніж на 1 (один) місяць має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за його користування, а також плати за ведення кредитної справи. Уклавши з ТОВ «Комерційний банк «Дельта» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності [PERSON] систематично порушував свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами. У зв'язку з виникненням заборгованості по оплаті передбачених Договором платежів ТОВ «Комерційний банк «Дельта» повідомляв [PERSON] про факт виникнення заборгованості та її розмір. Однак на даний час кредитна заборгованість погашена не була. Таким чином, станом на 14.03.2014 року за відповідачем по укладеному кредитному договору № 002-10002- 161207 від 16.12.2007 року рахується заборгованість на загальну суму 1 334,33 грн., яка складається: заборгованість за сумою кредиту 1 067,67 грн.; заборгованість за відсотками: 13,22 грн.; заборгованість за комісіями: 253,44 грн. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору на загальну суму1 334,33 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник відповідача звернувся до суду с заявою про підтримку позовних вимог у повному обсязі і розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 16.12.2007 р. ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник відповідальністю « Комерційний банк Дельта») та [PERSON] уклали кредитний договір № 002-10002- 161207 (а.с.5-7). Відповідно до пункту 1.1. Договору, позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 1 280,0 грн. на придбання певного майна/послуг, на умовах визначених Договором, із остаточним терміном повернення Кредиту та сплати процентів і комісійних по ньому не пізніше ніж 15.06.2008 року. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 1 280,0 грн., про що свідчить меморіальний ордер № 45496606 від 17.12.2007 року (а.с.18). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки відповідач своє зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті платежів виконав не в повному обсязі, заборгованість підлягає стягненню в примусовому порядку. Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем станом на 14.03.2014 року за відповідачем по укладеному кредитному договору № 002-10002- 161207 від 16.12.2007 року рахується заборгованість на загальну суму 1 334,33 грн., яка складається: заборгованість за сумою кредиту 1 067,67 грн.; заборгованість за відсотками: 13,22 грн.; заборгованість за комісіями: 253,44 грн.(а.с.16-17). Однак відповідач свої зобов'язання не виконав, у встановлений строк кредит та плату за нього не повернув. Відповідно до норм ст.ст.11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір, який є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обов'язково укладається в письмові формі (ст.1054, 1055 ЦК України). Відповідно до норми ст.1050 ЦК України, в контексті положення ст.1054 ч.2 ЦК України, якщо кредитним договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась зі сплатою процентів. Відповідний обов'язок боржника щодо повернення кредитору на його вимогу суми боргу зі сплатою процентів встановлений ст.625 ч.2 ЦК України. При цьому відповідно до норми ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, різновид якої є штраф (ст.549 ЦК України). При цьому право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ст.550 ЦК України). Нормою ст.625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Отже, вирішуючи питання щодо позовних вимог позивача за кредитний договір № 002-10002- 161207 від 16.12.2007 року, приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт укладення між позивачем та відповідачем даного договору із дотримання вимог діючого законодавства, а також встановлено невиконання відповідачем, на відміну від позивача, своїх зобов'язань за даним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по кредиту в сумі 1 334,43 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved