Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за договором поруки, посилаючись на те, що 04 червня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІВІН ФАРМА» (надалі по тексту Позивач, Новий Кредитор) та громадянином [PERSON] (надалі по тексту Відповідач, Поручитель, Боржник) було укладено договір поруки на відповідних умовах (надалі по тексту договір поруки). [PERSON] діяв як поручитель за юридичну особу Товариство з обмеженою діяльністю «ТРИСТАРС», код ЄДРПОУ 37440004, м. Полтава, пров. Шкільний, 4, к. 24 (надалі за текстом «Первісний кредитор»). Вказував, що згідно п. 1. договору поруки, відповідно до укладеного між Новим Кредитором та Первісним Кредитором договору відступлення права вимоги від 04 червня 2018 року, Первісний кредитор надає Новому кредитору право вимоги по всіх умовах за укладеним між Філією «[PERSON] база 88» ДП Полтавського КХП та ТОВ «Тристарс» договору № 94/14-хб складського зберігання зерна від 03.10.2014 р. Відповідно до п. 2 Договору поруки, поручитель зобов'язується нести відповідальність із Первісним кредитором за порушення останнім своїх зобовязань за договором відступлення в межах визначеної сторонами суми в розмірі 1\~000 (одна тисяча) гривень 00 копійок, як компенсації збитків, інших грошових зобовязань завданих Новому кредитору. Згідно п. 7 Договору поруки, Поручитель зобов'язується відшкодувати Новому Кредитору суму заборгованості протягом трьох банківських днів із дня повідомлення Поручителя про порушення Первісним кредитором умов, шляхом передачі готівкових коштів або перерахування грошових коштів на відповідні рахунки Нового Кредитора, зазначені у листі Нового Кредитора. Відповідно до п. 10 Договору поруки, Новий Кредитор має право вимагати дострокового погашення збитків, інших витрат, в т.ч. шляхом дострокового виконання Поручителем своїх зобовязань за цим договором, тобто до настання терміну умов по договору відступлення у разі: п. 1) порушення Первісним кредитором умов договору відступлення; п. 3) якщо надані Первісним кредитором або Поручителем документи /паспорт, облікова картка платника податків фізичної особи, реєстраційні документи, довідки, описи, баланси та інші/ виявляться недостовірними; п. 6) порушення Поручителем умов цього договору; п. 10) порушення кримінальної справи щодо посадових осіб Первісного кредитора або Поручителя. Посилався на те, що однак після укладення договору відступлення та договору поруки, останні не виконали власних вимог по договорам та їх порушили, шляхом надання неповної інформації стосовно дійсності правових вимог до боржника та дійсності всіх документів, порушивши як поручитель вимоги п. 1, 10 Договору поруки, та проігнорував претензії позивача висунуті відповідачу, не сплативши штраф в розмірі визначеному в договорі поруки та спричинивши позивачу відповідні збитки. У звязку з цим позивач вимушений був звернутися до суду за захистом своїх прав, шляхом визнання дій відповідача стосовно не оплати неправомірними та примусово стягнути з нього суму за договором позики та стягнувши протягом розгляду справи судові витрати сплачені позивачем. Відповідач позов не визнав, надавши пояснення, в котрих вказував, що являється засновником і директором ТОВ «Тристарс». В Червні цього року між ТОВ «Тристарс» і ТОВ «Юнівін Фарм» було досягнуто домовленості про переуступку права вимоги майна яке належить ТОВ «Тристарс», а саме зерно кукурудзи , що зберігається на Філії «Хлібна База 88» Державного підприємства Полтавський комбінат хлібопродуктів у Чутівському районі . Для гарантування виконання умов договору відступлення між ним та ТОВ «Юнівін Фарм» було укладено договір поруки. Виходячи з суті позову, пояснив що ним не проводились дії повязані з відчуженням майна, а саме зерна кукурудзи, яке знаходилось на відповідальному зберігання «[PERSON] №88», за винятком передачі зерна кукурудзи Приватному Підприємству «САП плюс СК», згідно рішення Октябського районного суду м. Полтави на весні 2015 року. Тому позовні вимоги вважав не обґрунтованими. Додатково пояснив, що в літку 2014 року познайомився з зернотрейдером та останні почали спільно працювати на ринку закупівлі зернових с/г культур. Третього жовтня 2014 йому було надано договір між Філії «Хлібна База 88» Державного підприємства Полтавський комбінат хлібопродуктів та ТОВ «ТРИСТАРС», разом з угодою йому віддали рахунки, акти виконаних робіт та податкові накладні з обліку ПДВ, що підтверджують договірні відносини між ТОВ ТРИСТАРС та Філією «Хлібна База 88». Весь цей час на облікову картку ТОВ «Тристарс» відкриту Філією «Хлібна База 88» надходило зерно від клієнтів. В подальшому 09 жовтня 2014 на території Станції технічного обслуговування, що розташована біля авіа містечка м. Полтава, пропала барсетка в, якій знаходилася ксерокопія паспорту [PERSON], печатка ТОВ «ТРИСТАРС» та грошові кошти. 20 жовтня 2014 року барсетку підкинули в котрій була наявна печатка та ксерокопія паспорта. Виходячи з вище викладеного прохав суд дослідити матеріали справи , а саме ті, що стосуються відчуження зерна кукурудзи з облікової картки ТОВ «ТРИСТАРС» в Філії «Хлібна База 88», при необхідності призначити потрібні експертизи, та встановити істину в даному спорі. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав зазначених в позові. В подальшому до суду не зявились, надавши клопотання від представника про розгляд справи без їх участі, позов підтримують та прохають задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, надавши пояснення, в яких послався на те, що являється засновником і директором ТОВ «Тристарс». В Червні цього року між ТОВ «Тристарс» і ТОВ «Юнівін Фарм» було досягнуто домовленості про переуступку права вимоги майна яке належить ТОВ «Тристарс», а саме зерно кукурудзи , що зберігається на Філії «Хлібна База 88» Державного підприємства Полтавський комбінат хлібопродуктів у Чутівському районі . Для гарантування виконання умов договору відступлення між ним та ТОВ «Юнівін Фарм» було укладено договір поруки. Виходячи з суті позову, пояснив що ним не проводились дії повязані з відчуженням майна, а саме зерна кукурудзи, яке знаходилось на відповідальному зберігання «[PERSON] №88», за винятком передачі зерна кукурудзи Приватному Підприємству «САП плюс СК», згідно рішення Октябського районного суду м. Полтави на весні 2015 року. Тому позовні вимоги вважав не обґрунтованими. Додатково пояснив, що в літку 2014 року познайомився з зернотрейдером та останні почали спільно працювати на ринку закупівлі зернових с/г культур. Третього жовтня 2014 йому було надано договір між Філії «Хлібна База 88» Державного підприємства Полтавський комбінат хлібопродуктів та ТОВ «ТРИСТАРС», разом з угодою йому віддали рахунки, акти виконаних робіт та податкові накладні з обліку ПДВ, що підтверджують договірні відносини між ТОВ ТРИСТАРС та Філією «Хлібна База 88». Весь цей час на облікову картку ТОВ «Тристарс» відкриту Філією «Хлібна База 88» надходило зерно від клієнтів. В подальшому 09 жовтня 2014 на території Станції технічного обслуговування, що розташована біля авіа містечка м. Полтава, пропала барсетка в, якій знаходилася ксерокопія паспорту [PERSON], печатка ТОВ «ТРИСТАРС» та грошові кошти. 20 жовтня 2014 року барсетку підкинули в котрій була наявна печатка та ксерокопія паспорта. Виходячи з вище викладеного прохав суд дослідити матеріали справи , а саме ті, що стосуються відчуження зерна кукурудзи з облікової картки ТОВ «ТРИСТАРС» в Філії «Хлібна База 88», при необхідності призначити потрібні експертизи, та встановити істину в даному спорі. В подальшому відповідач та його представник в судове засідання не зявилися, направивши на адресу суду письмові пояснення по суті справи, прохали розгляд проводити без них та у позові відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 03.10.2014 року між ТОВ «ТРИСТАРС» та Філією «[PERSON] база 88» Державного підприємства «Полтавський комбінат хлібопродуктів» було укладено Договір № 94/14-хб складського зберігання зерна, відповідно до умов якого п. 2.1.1. зерновий склад зобовязаний здійснити на підставі накладних приймання зерна фактичної якості з видачею поклажодавцю реєстру за кожну добу надходження. Пунктом 2.1.7. договору зерновий склад зобовязаний зберігати зерно протягом строку, визначеного в договорі, за розпорядженням поклажодавця здійснювати переоформлення та відвантаження зерна. Пунктом 2.1.11. договору зерновий склад зобовязаний забезпечити доступ поклажодавцю до зерна для проведення огляду протягом строку його зберігання. 04 червня 2018 року між ТОВ «ТРИСТАРС» та ТОВ «ЮНІВІН ФАРМА» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за умовами якого Первісний кредитор (ТОВ «ТРИСТАРС») надає Новому кредитору (ТОВ «ЮНІВІН ФАРМА») право вимоги по всіх умовах за укладеним між Філією «[PERSON] база 88» ДП Полтавського КХП та ТОВ «Тристарс» договору № 94/14-хб складського зберігання зерна від 03.10.2014 року. 04 червня 2018 року в рахунок забезпечення виконання за договором купівлі-продажу прав вимоги, між ТОВ «ЮНІВІН ФАРМА» та [PERSON], було укладено договір поруки, за яким [PERSON] поручився за належне виконання ТОВ «ТРИСТАРС» своїх зобовязань за договором купівлі-продажу прав вимоги. Дані вище зазначені договори укладені в межах чинного законодавства, ніким не оспорені, не спростовані, не визнавалися недійсними, а тому суд приймає до уваги, що вони чинні на момент розгляду справи та можуть слугувати тими доказами, якими обґрунтовують сторони по справі і підлягають розгляду та дослідженню судом. 12 липня 2018 року за клопотанням позивача судом було винесено ухвалу, якою витребувано з Чутівського відділення Карлівського відділу поліції Національної поліції України у Полтавській області матеріали кримінального провадження № 12014170170000609, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.10.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 4 ст. 190 КК України. Витребувано з Артемівського елеватору - Філії «[PERSON] база 88» Державного підприємства «Полтавського комбінату хлібопродуктів» оригінали документів, котрі стосуються правовідносин та укладеного між Філією «[PERSON] база 88» ДП Полтавського КХП та ТОВ «Тристарс» договору № 94/14-хб складського зберігання зерна від 03.10.2014 р., з невідємними додатками, документами, що передували укладенню та на виконання договору, акти прийому передачі, заяви, клопотання, складські квитанції, рахунки тощо та інші документи, котрі стосуються відносин між Філією «[PERSON] база 88» ДП Полтавського КХП та ТОВ «Тристарс». 21 серпня 2018 року ухвалою суду було призначено судово-почеркознавчу експертизу з урахуванням уточненої ухвали від 12.10.2018 року на вирішення експертам Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Заслуженого професора [PERSON] було поставлено питання: Чи виконано підпис в «заяві на переоформлення від 14 жовтня 2014 року згідно доручення № 00040 від 10.10.2014 р. кукурудзи 3 кл в кількості 202 т. на ТОВ «Компанія «Континент» [PERSON] чи іншою особою? Чи виконано підпис в «заяві на переоформлення від 10 жовтня 2014 року згідно доручення № 00039 від 10.10.2014 р. кукурудзи 3 кл в кількості 200 т. на ТОВ «Спецпромприлад» [PERSON] чи іншою особою? Чи виконано підпис в «заяві на переоформлення від 08 жовтня 2014 року згідно доручення № 00038 від 08.10.2014 р. кукурудзи 3 кл в кількості 150 т. на ПП «ЕЛАСТ» [PERSON] чи іншою особою? Згідно висновку експерта судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи № 1506/1507-1509 складеним 01.11.2018 року, старшим судовим експертом по всі трьом питанням зроблено висновок, що підпис від [PERSON] у заявах на переоформлення кукурудзи виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів не [PERSON], а іншою особою. Судом встановлено, що у Філії «[PERSON] №88» Державного підприємства «Полтавський Комбінат Хлібопродуктів» залишки зерна кукурудзи, які обліковуються за ТОВ «Тристарс», складає 12,447 тон, що підтверджується рахунком на оплату №72 від 31серпня 2018 року виставлений Філія «[PERSON] №88» Державного підприємства «Полтавський Комбінат Хлібопродуктів». Відповідно до листа Чутівського відділення Національної поліції України № 6065/115/127/02-2018 від 18.11.2018 року, встановлено, що 19.03.2016 р. було закрито кримінальне провадження, за заявою [PERSON], в якості директора ТОВ «Тристарс» датованою 23.10.2014 р., якою вказано про перешкоджання господарській діяльності ТОВ «Тристарс» керівництвом Філії «[PERSON] №88» Державного підприємства «Полтавський Комбінат Хлібопродуктів». Також з огляду матеріалів кримінального провадження та дослідивши інші матеріали в їх сукупності судом встановлено, що 21.10.2014 року розпочато досудове розслідування за зверненням СФГ «Фаворит». 28.10.2014 року розпочато досудове розслідування за зверненням СВК «Україна», які в подальшому постановою від 30.10.2014 прокуратура Полтавської області обєднані в одне провадження. 29.12.2015 року кримінальне провадження по вище згаданим заявам було закрите в звязку з відсутністю в діяннях ознак складу кримінального правопорушення, постановою про закриття кримінального провадження виданою Чутівським відділенням поліції ГУНП в Полтавській обл. В кримінальній справі наявна довідка за підписом керівника Філії «[PERSON] №88» Державного підприємства «Полтавський Комбінат Хлібопродуктів» № 18 датована 21.01.2015 року, в якій вказано, що у 2014 року ТОВ «Тристарс» було завезено на відповідальне зберігання 2653,00 тон зерна кукурудзи. Залишок зерна кукурудзи, яке належить ТОВ «Тристарс» та зберігається на Філії «[PERSON] №88» Державного підприємства «Полтавський Комбінат Хлібопродуктів» станом 15.01.2015 року складає 1484769 кг. З матеріалів справи слідує, що [PERSON] 23.10.2014 року після не допуску працівниками елеватора на територію Філії «[PERSON] №88» Державного підприємства «Полтавський Комбінат Хлібопродуктів» з метою перевірки наявності завезеного майна, зерна кукурудзи, змушений був звернутися до Чутівського відділення поліції ГУНП в Полтавській обл., з заявою про вчинення кримінального правопорушення, що виявляється у перешкоджанні керівництвом Філії «[PERSON] №88» Державного підприємства «Полтавський Комбінат Хлібопродуктів», в доступі до майна ТОВ «Тристратс», директором якого він є. Після чого було відкрито кримінальне провадження та внесено запис до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12014170350000671 з ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України. Дане кримінальне провадження було закрите 19.03.2016 року на, що є відповідна постанова Чутівського відділення поліції ГУНП в Полтавській області, яка наявна в матеріалах справи. Постановою встановлено, що 23.10.2014 року гр. [PERSON] будучи директором ТОВ «Тристарс», вирішив забрати зерно кукурудзи, яке зберігалось на Філія «[PERSON] №88» Державного підприємства «Полтавський Комбінат Хлібопродуктів» у відповідь на що керівництво філії «[PERSON] №88» повідомило, про відмову мотивуючи тим, що зерно являється предметом кримінального правопорушення при цьому не вказуючи якого. З матеріалів справи вбачається та досліджено судом, що між датою укладання договору 03.10.2014 р. та 23.10.2014 р. датою звернення директора ТОВ «Тристарс» [PERSON] до керівництва Філія «[PERSON] №88» Державного підприємства «Полтавський Комбінат Хлібопродуктів», було зареєстровано лише одну заяву до правоохоронних органів відносно ТОВ «Тристарс», а саме СФГ «Фаворит» від 21.10.2014р. Однак 05.11.2014 р. Октябрським районним судом м. Полтави було винесено ухвалу по справі 554/16082/14к, якою суд наклав арешт на 369т. зерна кукурудзи, яке було завезене на Філію «[PERSON] №88» Державного підприємства «Полтавський Комбінат хлібопродуктів» та обліковувалось як власність ТОВ «Тристарс». Таким чином при зверненні директора ТОВ «Тристарс» 23.10.2014р., керівництво філії «[PERSON] №88» Державного підприємства «Полтавський Комбінат хлібопродуктів», не мало законних підстав обмежувати доступ до майна ТОВ «Тристарс». Після дослідження матеріалів кримінальної справи №12014170170000609 від 21.10.2014 р. наданої Чутівським відділенням ГУНП в Полтавській обл., було встановлено, що в період з 03.10.2014 року по 20.10.2014 року, Філія «[PERSON] №88» Державного підприємства «Полтавський Комбінат Хлібопродуктів» здійснила переоформлення майна, а саме зерна кукурудзи (3кл), яке належало ТОВ «Тристарс» на користь ТОВ Компанія «Континент», ТОВ «Спецпромприлад», ПП «Еласт», яке було зроблено на підставі розпоряджень виданих [PERSON] В судовому засідання відповідач пояснив, що даних розпоряджень не підписував, з вище згаданими субєктами господарювання договірних відносин не мав, кошти від них не отримував. Судом після витребування оригіналів документів від Філія «[PERSON] №88» Державного підприємства «Полтавський Комбінат Хлібопродуктів», щодо законності переоформлення зерна кукурудзи, яке належить ТОВ «Тристарс», на користь ТОВ Компанія «Континент», ТОВ «Спецпромприлад», ПП «Еласт», було призначено судово-технічну почеркознавчу експертизу, по результатам котрої експертами зроблено висновок, що підписи на документах з переоформлення зерна кукурудзи, яке належало ТОВ «Тристарс», на користь ТОВ Компанія «Континент», ТОВ «Спецпромприлад», ПП «Еласт» були виконані не [PERSON], а іншою особою. З огляду на вище викладене, з урахуванням судової експертизи, в діях [PERSON] не вбачається порушення умов договору поруки від 04 червня 2018 року у звязку з переоформленням зерна кукурудзи, що не залежало від волі первісного кредитора, а виникло за заявами які не були підписані [PERSON], а іншою особою. В даному випадку в діях посадових осіб, керівництва Філії «[PERSON] №88» Державного підприємства «Полтавський Комбінат Хлібопродуктів», вбачаються ознаки кримінального правопорушення, щодо порушення ведення господарської діяльності, розтрати майна, котре переоформлено за підробленими документами, яке вибуло без волевиявлення ТОВ «ТРИСТАРС». Дані факти були не відомі поручителю на день укладення договору купівлі-продажу прав вимоги та договору поруки, а стали відомі під час розгляду справи, висновку проведеної експертизи та матеріалів кримінальної справи. Таким чином [PERSON], не міг впливати на ситуацію і бути зацікавленим в укладанні не достовірного договору купівлі-продажу права вимоги між ТОВ «ЮНІВІН ФАРМА» та ТОВ «ТРИСТАРС», та договору поруки. З огляду на це у поручителя відсутня вина, а тому і порушення умов договору поруки, як наслідок позивач не довів наявність порушення умов, і позов являється необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. Статтею 11 Цивільного кодексу України вказано підставу виникнення цивільних прав та обовязків у сторін, які виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Статтею 202 Цивільного кодексу України визначено поняття правочину, що це є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином. Згідно статті\~546\~Цивільного кодексу\~України,\~виконання зобов'язання\~може забезпечуватися\~неустойкою,\~порукою,\~гарантією,\~заставою,\~притриманням,\~завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. За правилами\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до частини першої\~статті 550 ЦК України\~право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно статті\~553\~ЦК України,\~за договором\~поруки поручитель\~поручається перед\~кредитором боржника\~за виконання\~ним свого\~обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до\~статті 554\~ЦК України, у\~разі порушення\~боржником зобов'язання,\~забезпеченого порукою,\~боржник і\~поручитель відповідають\~перед кредитором\~як солідарні\~боржники,\~якщо договором\~поруки не\~встановлено додаткову\~(субсидіарну)\~відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч.\~1\~ст.\~614\~ЦК України,\~особа,\~яка порушила\~зобов'язання,\~несе відповідальність\~за наявності\~її вини\~(умислу\~або необережності),\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом. Особа\~є невинуватою,\~якщо вона\~доведе,\~що вжила\~всіх залежних\~від неї\~заходів щодо\~належного виконання\~зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. З огляду на вище викладеного та дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позивач не довів наявності у відповідача вини щодо невиконання умов договору поруки, а відповідач навпаки довів свою непричетність, та відсутність прямої волі у наданні непідтверджених даних стосовно наявності у первісного кредитора майна та заздалегідь укладення договір, ввівши позивача в оману. На підставі викладеного суд вважає позов таким, що не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed