Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з відповідачем мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачем, а відповідач окремо. У добровільному порядку відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому позивач вимушений звертатися до суду і просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісяця, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що діти проживають з ним. Відповідач з сім`єю не проживає, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Він самостійно намагається забезпечити дітей, а також виконує всі інші обов`язки по догляду і вихованню дітей. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнала частково та суду пояснила, що діти проживають з позивачем. Вона дійсно не проживає із сім`єю і два місяці не приймає участі в матеріальному забезпеченні дітей, так як на даний час працює реалізатором в м. Маріуполі і отримує мінімальну заробітну плату. Визнає, що повинна утримувати своїх неповнолітніх дітей, однак вважає, що заявлений розмір аліментів для неї є забагатий. Дослідивши надані докази суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Так, судом встановлено, що згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого 11.03.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Володарського районного управління юстиції Донецької області та серії [NUMBER] , виданого 21.01.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Донецької області, сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відповідно (а.с.8,9) Відповідно до довідки про склад сім`ї № 3454 від 28.08.2019 року, виданої Нікольською селищною радою Нікольського району Донецької області встановлено, що неповнолітні [PERSON] , 2002 року народження та [PERSON] , 2007 року народження зареєстровані разом з батьком та матір`ю за одною адресою, але ж в судовому засіданні сторони визнали, що діти проживають з позивачем, а відповідач проживає окремо, що відповідно до ст. 82 ЦПК не потребує доказування. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проаналізувавши надані докази та норми сімейного законодавства, які встановлюють обов`язок батьків по утриманню дитини та порядок і умови стягнення аліментів, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягає задоволенню в повному обсязі, тому що судом встановлено, що діти [PERSON] , 2002 року народження та [PERSON] , 2007 року народження, проживають з батьком, домовленості між батьками щодо способу виконання матір`ю дітей обов`язку по їх утриманню між сторонами не досягнуто, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісяця, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до повноліття дітей. Заявлений позивачем розмір стягуваних аліментів відповідає мінімальному розміру аліментів на одну дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а також, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved