Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП,, в якому просив стягнути з відповідача 227 770,71 грн. матеріальної шкоди, яка складається з 225 220,71 грн. матеріального збитку, завданого власнику автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП, 1 500 грн. витрат на проведення оцінки майна, 850 грн. оплата послуг евакуатора, 200 грн. оплата нотаріальних послуг, 10 000 грн. моральної шкоди та судові витрати на його користь, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 17.09.2015 року з вини водія [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], в стані алкогольного сп`яніння, сталася ДТП по просп. Бажана, 12-А в м. Києві, де він не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів, а саме автомобіля [NUMBER]. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 16.11.2015 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні даного правопорушення та накладено штраф у дохід держави. Своїми протиправними діями відповідач наніс позивачу матеріальний збиток у сумі 227 770,71 грн., які останній просить стягнути у судовому порядку. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.97), з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи. Заслухавши думки представників позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником автомобіля [NUMBER], сірого кольору, 2011 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.11). Частиною 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно постанови Дарницького районного суду м. Києва від 16.11.2015 року по справі №753/19899/15 (а.с.9), яка набрала законної сили 27.11.2015 року, та відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 16.11.2015 року по справі 753/19901/15 (а.с.10), яка набрала законної сили 27.11.2015 року, 17.09.2015 року з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], в стані алкогольного сп`яніння, по просп. Бажана, 12-А в м. Києві сталася ДТП, де він не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який отримав механічні пошкодження. Постановою від 16.11.2015 року по справі 753/19901/15 [PERSON] було визнано винним та притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. У відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винність [PERSON] в описаній ДТП не підлягає доказуванню в даному цивільному провадженні. Внаслідок скоєної ДТП автомобіль [NUMBER], був технічно пошкоджений, та відповідно до звіту №9442 про оцінку автомобіля від 29.09.2015 року, вартість матеріального збитку складає 275 220,71 грн. (а.с.13-16). Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Як вбачається з відомостей, наданих МТСБУ від 14.03.2016 року №7/2-28/7127, станом на 17.09.2015 року в центральній базі даних (ЦБД) відсутня інформація про договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким би було застраховано автомобіль за державним реєстраційним номером [NUMBER](а.с.53). Таким чином, на день вчинення ДТП, цивільна відповідальність власника автомобіля [NUMBER], не була застрахованою. Як стверджував позивач у своєму позові та не спростовувалось його представниками у судовому засіданні, так як відповідальність [PERSON] не була застрахованою відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ прийняло рішення про виплату відшкодування позивачу в розмірі 50 000 грн. (а.с.42). Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки винність відповідача [PERSON] в нанесені матеріальної шкоди позивачу [PERSON] знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні і не викликає сумніву, а саме неправомірні дії відповідача призвели до зіткнення автомобілів, тому позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди необхідно задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача 225 220,71 грн. матеріальної шкоди, що є різницею між розміром фактично завданої шкоди та страховою виплатою, здійсненою МТСБУ, 1 500 грн. витрачених позивачем на експерті послуги та 850 грн. витрат на послуги евакуатора, що в загальному становить 227 570,71 грн. Згідно ст.88 ЦПК України оскільки позов задоволено частково, суд вважає необхідним з відповідача [PERSON] на користь позивача стягнути 2 275,71 грн. судового збору, сплаченого останнім при зверненні до суду, пропорційно до задоволених вимог. У стягненні з відповідача на користь позивача 553,22 грн. судового збору суд вважає необхідним відмовити. Вимога позивача щодо стягнення з [PERSON] 200 грн. за послуги нотаріуса не може бути задоволена, оскільки вказані витрати не є матеріальною шкодою, витратами на правову допомогу або судовими витратами, а тому не підлягають відшкодуванню. За приписами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Оскільки на підтвердження завдання [PERSON] моральної шкоди позивачу а ні самим [PERSON], а ні його представниками не було надано жодного належного та допустимого доказу, тому наявність такої шкоди не знайшла свого обґрунтування у судовому засіданні, а відтак у задоволенні вимоги про її відшкодування необхідно відмовити. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 1194 ЦК України та

Outcome: partial