Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 13 вересня 2014 року між ним та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу у них народилася донька, [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, сторони з травня 2021 року проживають окремо, вважає примирення неможливим. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач, в судове засідання не з`явився, але в матеріалах справи є заява в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до початку судового засідання надала суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.05.2021 року у цивільній справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2021 року сторонам надавався тримісячний строк для примирення, за клопотанням відповідачки, але сторони не примирилися. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , актовий запис про шлюб №50 від 13.09.2014 року, внесений виконавчим комітетом Горьківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. З копії свідоцтва про народження (а.с.5), вбачається, що сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги, що сторони після надання судом строку для примирення не примирилися, а також інші обставини життя подружжя, що склалися, вважає, позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved