Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що відповідно до умов договору про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № М 5940-1 від 28 березня 2013 року відповідач отримав від позивача кредит у сумі 12\~000,00 грн зі сплатою 24% річних за користування кредитом на строк дії картки. Приймаючи до уваги, що позичальник [PERSON] неналежним чином виконував передбачені договором зобов*язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за кредитним договором № М 5940-1 від 28 березня 2013 року виникла заборгованість, яка станом на 13 червня 2018 року складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 11937 гривень 06 копійок, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 4131 гривня 61 копійка, інфляційного збільшення заборгованості в розмірі 5329 гривень 86 копійок, трьох процентів річних від суми заборгованості в розмірі 1149 гривень 30 копійок, а всього 22\~547 гривень 83 копійки, яку просив стягнутии з відповідача на його користь, відшкодувавши суму понесених судових витрат. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав заявлені позовні вимоги і не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с. 9). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 28 березня 2013 року на підставі анкети-заяви позичальника (а.с. 6) між сторонами по справі було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки № М 5940-1, відповідно до п. 1.1.4 якого банк надав [PERSON]. кредит в сумі 12000 гривень із сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 24 % річних на період дії картки. Пунктами 3.1, 3.2, 3.3 кредитного договору від 28 березня 2013 року передбачено право позичальника скористатись кредитом у разі відсутності власних крштів на рахунк та обовязок позичальника належним чином виконувати взяті на себе зобовязання, здійснювати погашення кредиту та погасити його у повному обсязі у передбачених договором випадках. Банк виконав в повному обсязі свої зобовязання за кредитним договором щодо надання позичальнику [PERSON] кредитних коштів, що підтверджується випискою по картковому раунку клієнта (а.с. 16-22). Відповідач [PERSON] не виконав належним чином зобов*язань щодо поетапного повернення кредитних коштів. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № М 5940-1 від 28 березня 2013 року сума заборгованості [PERSON] станом на 13 червня 2018 року складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 11937 гривень 06 копійок, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 4131 гривня 61 копійка, інфляційного збільшення заборгованості в розмірі 5329 гривень 86 копійок, трьох процентів річних від суми заборгованості в розмірі 1149 гривень 30 копійок, а всього 22\~547 гривень 83 копійки (а.с. 2 зворот, 11-15). В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов*язаний виконати свій обов*язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов*язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов*язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов*язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодовець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов*язання, на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] не виконав зобов*язань по поверненню кредитних коштів, передбачених договором № М 5940-1 від 28 березня 2013 року, суд вважає за необхідне позов задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вказаним договором станом на 13 червня 2018 року, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 11937 гривень 06 копійок, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 4131 гривня 61 копійка, інфляційного збільшення заборгованості в розмірі 5329 гривень 86 копійок, трьох процентів річних від суми заборгованості в розмірі 1149 гривень 30 копійок, а всього 22\~547 гривень 83 копійки. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються із витрат, пов*язаних із сплатою судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved