Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.09.2012р. [PERSON] який діяв за довіреністю, посвідченою 07 серпня 2012 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] за реєстровим № 4938, від імені [PERSON], на далі Позивач та [PERSON] на далі Відповідач уклали договір купівлі-продажу житлового будинку №193 та договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: Київська область, місто Ірпінь, вулиця III Інтернаціоналу на даний час вулиця Соборна за ціною та у порядку, передбаченому договором. Житловий будинок який відчужувався за цим договором, розташований на приватизованій земельній ділянці площею - 0,0501га, з кадастровим номером 3210900000:01:134:0018 та має наступні характеристики: Загальна площа - 211,8 кв. м, житлова площа - 61,1 кв. м. біля житлового будинку є: гараж літ. Б, сарай літ. В, вимощення І, та вигрібна яма літ. Г. Відчужований будинок, належав позивачу на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку посвідченого 23.11.2007р. приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 603, та зареєстрований Комунальним підприємством Київської обласної ради «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» 24.11.2007р. номер запису 4782 в книзі 45-68, реєстраційний номер 10567333. В позовній заяві зазначено, що відповідно до п.6 договору купівлі-продажу житлового будинку від 06 вересня 2012 року позивач зобовязується звільнити житловий будинок з членами своєї сімї, у продовж цього терміну, тобто до 06 вересня 2012 року позивач зобовязується передати, а відповідач прийняти відчужуваний житловий будинок 193, по вулиці III Інтернаціоналу, в місті Ірпінь, Київської області. За домовленістю відповідача та представника позивача продаж житлового будинку вчинено за 747 000 грн., а продаж земельної ділянки становить 67 000грн. Оскільки позивач не отримав грошових коштів за продаж будинку та земельної ділянки він звернувся до свого представника [PERSON] з вимогою віддати йому грошові кошти за проданий будинок. Представник [PERSON] пояснив йому, що грошові кошти які повинні бути сплачені покупцем до підписання Договору купівлі-продажу ним не отримані в звязку з тим, що банк в якому знаходяться грошові кошти [PERSON] технічно немає можливості за один день видати 814000 гривень готівкою, що таку суму необхідно замовляти завчасно. [PERSON] проживає не в Ірпінському регіоні, а в м. Севастополі і на 06.09.2012 р. уже була домовлена зустріч з приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу [PERSON] представник позивача та відповідач 06 вересня 2012року( день вчинення Договору купівлі продажу житлового дубинку та земельної ділянки) усно домовились про передачу грошових коштів відповідачем [PERSON] під розписку представнику позивача [PERSON]. Згідно усної домовленості відповідач повністю розраховується на протязі 7 днів після підписання договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки. Позивач звертається до суду з підстав не передачі вказану в Договорі суму грошей, а й тому, що ця сума не відповідає реальній вартості будинку та земельної ділянки і є значно нижчою до її ринкової вартості. Позивач в позові зазначає, що неодноразово звертався до відповідача [PERSON] з проханням віддати грошові кошти у розмірі 814 000 тисяч гривень за проданий будинок та земельну ділянку. У своїх поясненнях відповідач говорив, що на даний час в країні криза і банк не повертає йому його заощадження. Як тільки банк поверне йому його заощадження він неодмінно повернепозивачу кошти за придбаний будинок та земельну ділянку. Але до цього часу позивач грошові кошти за проданий будинок та земельну ділянку від відповідача не отримав. В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, через засоби масової інформації, в звязку з чим суд відповідно до ст. 224 ЦПК України постановив по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав, 06.09.2012р. [PERSON] від імені [PERSON], та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу житлового будинку №193 та договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: Київська область, місто Ірпінь, вулиця III Інтернаціоналу на даний час вулиця Соборна за ціною та у порядку, передбаченому договором. Житловий будинок який відчужувався за цим договором, розташований на приватизованій земельній ділянці площею - 0,0501га, з кадастровим номером 3210900000:01:134:0018 та має наступні характеристики: Загальна площа - 211,8 кв. м, житлова площа - 61,1 кв. м. біля житлового будинку є: гараж літ. Б, сарай літ. В, вимощення І, та вигрібна яма літ. Г. За домовленістю відповідача та представника позивача продаж житлового будинку вчинено за 747 000 грн., а продаж земельної ділянки становить 67 000грн. У відповідності до експертного висновку № 20150609/04 від 09.06.2015р. яка зроблена субєктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] на підставі дослідження ринку нерухомості, ймовірна ринкова вартість нерухомого майна - житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: Київська область, місто Ірпінь, вулиця III Інтернаціоналу будинок №193 на земельній ділянці кадастровий номер 3210900000:01:134:0018 площею - 0,0501га (501кв.м.) з урахуванням вартості земельної ділянки, станом на 06 вересня 2012 року становить 1 300 000,00грн., в тому числі ймовірна ринкова вартість земельної ділянки кадастровий номер 3210900000:01:134:0018 станом на 06 вересня 2012 року становить 200 000 грн. В момент укладення Договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 06.09.2012р. вартість майна була занижена на суму 486 000 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Таким чином, при укладенні договору купівлі - продажу спірного жилого будинку та земельної ділянки порушені вимоги ч. 5 ст. 203 ЦК України, тобто покупець не мав на меті виконувати Договір та сплачувати по ньому грошові кошти з моменту його укладання, а дотримання вимог наведеної статті є необхідними для чинності правочину. Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - пятою та шостою ст. 203 цього кодексу. Відповідно до 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створю юридичних наслідків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved