Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 липня 2014 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №\~89. В сторін народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. Вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Шлюбні стосунки фактично припинені з 1 вересня 2016 року. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливе, у зв'язку з чим просив шлюб розірвати. Позивач в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявилася. Відповідно до заяви від 03.10.2016 року позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила шлюб розірвати. Представник відповідача в судове засідання зявився, просив шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище [PERSON]. Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача законні і обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. З матеріалів справи судом встановлено, що 11 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №\~89, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після одруження - [PERSON]. 25 червня 2015 в позивача та відповідачки народилась спільна дитина - син [PERSON], на підтвердження чого до позовної заяви додано копію свідоцтва про народження серії І-КИ № 560819 від 26 серпня 2015 року, в якому батьками вказаної дитини значаться позивач та відповідачка. Відповідно ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажали поновлювати стосунки, заходи щодо примирення не дали результатів, збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сімї є різниця характерів, відсутність між позивачем та відповідачкою взаєморозуміння і довіри, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства, виховання дитини, втрата почуттів взаємної любові та поваги. При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені з 1 вересня 2016 року, позивач наполягав на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, спір про майно відсутній, спір щодо місця проживання дитини також відсутній, тому суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Outcome: approved