Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27 лютого 2016 року померла [PERSON], яка під час життя склала заповідальне розпорядження, заповідавши все своє майно, що належатиме їй на час смерті позивачу [PERSON] У шестимісячний строк із дня відкриття спадщини позивач звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримав перелік необхідних документів, які необхідно надати для отримання свідоцтва. Однак, [PERSON] не зміг надати нотаріусу правовстановлюючий документ на будинок 170 по вул. Миру в с. Орлівка Ренійського району Одеської області, так як померла [PERSON] під час життя не зареєструвала в електронному реєстрі своє право власності на спірний будинок. Крім того, позивач не зміг надати й оригінали державних актів про право власності на земельні ділянки, які належали спадкодавцю, оскільки їх було втрачено. 16 грудня 2016 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовну заяву підтримав та просив суд її задовольнити, визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними спорудами № 170 по вул. Миру в с. Орлівка Ренійського району Одеської області, на земельні ділянки площею 2,49 га (кадастровий номер 5124183600:01:003:0301 та 5124183600:01:005:0786), земельну ділянку площею 0,0225(кадастровий номер земельної ділянки №5124183600:02:002:0120) та на земельну ділянку площею 0,2500 (кадастровий номер земельної ділянки №5124183600:02:002:0120), які належали померлій [PERSON] Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав суду заяву, відповідно до якої Орлівська сільська рада Ренійського району Одеської області позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує та просить розглядати справу у відсутності представника. Заслухавши пояснення представника позивача та розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 27 лютого 2016 року померла [PERSON], яка під час життя склала заповідальне розпорядження, заповідавши все своє майно, що належатиме їй на час смерті позивачу [PERSON] У шестимісячний строк із дня відкриття спадщини позивач звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримав перелік необхідних документів, які необхідно надати для отримання свідоцтва. Однак, [PERSON] не зміг надати нотаріусу правовстановлюючий документ на будинок 170 по вул. Миру в с. Орлівка Ренійського району Одеської області, так як померла [PERSON] під час життя не зареєструвала в електронному реєстрі своє право власності на спірний будинок. Крім того, позивач не зміг надати й оригінали державних актів про право власності на земельні ділянки, які належали спадкодавцю, оскільки їх було втрачено. 16 грудня 2016 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Так, відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. А, відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, суд вважає, що позивач не зміг надати нотаріусу оригінали правовстановлюючих документів з поважних причин, а тому позов має бути задоволено. На підставі викладеного та

Outcome: approved