Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на майно, зазначивши, що відповідно до укладеного кредитного договору №559 від 09 червня 2006 року між позивачем та [PERSON], банк відкрив останньому кредитну лінію з встановленням ліміту в розмірі 10000 доларів США зі сплатою 13,5 % річних на строк до 08 червня 2008 року. В доповнення до кредитного договору № 559 між банком та [PERSON] 28.07.2006 року у письмовій формі була укладена Додаткова угода № 1 до кредитного договору, відповідно до якої кредитний ліміт був змінений на 4200 доларів США. У порушення вимог закону та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON], станом на 14.03.2014 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 66939,97 грн. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за вказаним кредитним договором ПАТ «Банк «Фамільний» і [PERSON] - майновий поручитель, 28 липня 2006 року було укладено договір застави рухомого майна № 559/1. Предметом договору застави є автомобіль марки ДЕУ ЛАНОС,кузов [NUMBER] рік випуску: 1998, тип ТЗ: седан, двигун [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Оціночна вартість автомобіля складала 30400,00 грн. Тому позивач, з урахування викладеного, звертається до суду з даним позовом та просить суд в рахунок погашення заборгованості по зазначеному кредитному договору витреюувати у відповідача та передати позивачу предмет застави, комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію на предмет застави, а також звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки ДЕУ ЛАНОС,кузов [NUMBER] рік випуску: 1998, тип ТЗ: седан, двигун [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ «Банк «Фамільний» з укладанням від імені власника договору куплі-продажу будь-яким способом з іншою особою, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ «Банк «Фамільний» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду письмові заперечення проти позову, де зазначив, що укладений між сторонами договір є нікчемним. Також вважає, що позивач пропустив строк позовної давності. Просив у позові відмовити. Вислухавши пояснення представник позивача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 09 червня 2006 року ПАТ «Банк «Фамільний» та [PERSON] уклали кредитний договір № 559, відповідно до якого банк відкрив останньому кредитну лінію з встановленням ліміту в розмірі 10000 доларів США зі сплатою 13,5 % річних на строк до 08 червня 2008 року. В доповнення до кредитного договору № 559 між банком та [PERSON] 28.07.2006 року у письмовій формі була укладена Додаткова угода № 1 до кредитного договору, відповідно до якої кредитний ліміт був змінений на 4200 доларів США. У порушення вимог закону та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за вказаним кредитним договором ПАТ «Банк «Фамільний» і [PERSON] - майновий поручитель, 28 липня 2006 року було укладено договір застави рухомого майна № 559/1. Предметом договору застави є автомобіль марки ДЕУ ЛАНОС, кузов [NUMBER] рік випуску: 1998, тип ТЗ: седан, двигун [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Оціночна вартість автомобіля складала 30400,00 грн. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. В порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконує. З врахуванням викладеного, станом на 14.03.2014 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 559 в розмірі 66939,97 грн., яка складається з: 39555,82 грн. - основний борг за кредитом, 25515,85 грн. - відсотки за користування кредитом, 1233,76 грн. - комісія, 634,54 грн. штрафи. За вимогами статей 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. У відповідності до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ст. 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. В порядку ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими в частині звернення стягнення на предмет застави, тоді як інші позовні вимоги щодо витребування та передавання предмету застави, ключів та технічного паспорту позивачу задоволенню не підлягають, оскільки вони охоплюються вимогами про звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 669,40 грн. Суд не приймає до уваги заперечення проти позову відповідача, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів нікчемності укладеного між сторонами договору застави відповідачем суду не надано. Крім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача на застосування строків позовної давності, оскільки договір між сторонами діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором.

Outcome: partial