Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить \~стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі\~10028,56 грн. та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 10 червня 2015 року о 19:50 год. у м. Львові на вул. Стрийській, 91, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ», номерний знак 714-12ТВ скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем «Mitsubishi», номерний знак [NUMBER]. Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 02 липня 2015 р. у справі № 464/4920/15-п [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП власнику автомобіля «Mitsubishi», номерний знак [NUMBER] [PERSON] завдано майнову шкоду. На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] не була застрахована жодним чинним полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.\~Потерпіла звернулася із заявою про виплату страхового відшкодування до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ). Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №165 від 17.07.2015 року вартість матеріального збитку становить 9608,56 грн. МТСБУ виплатило потерпілій стороні грошову компенсацію у розмірі 10028,56 грн., з яких 9608,56 грн. - страхове відшкодування та 420,00 грн. послуги аварійного комісара. Відповідно до п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ отримало право на відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування у звязку із ДТП, що відбулася з вини [PERSON], загальна сума яких складає 10028,56 грн., які позивач просить стягнути з відповідача разом з понесеними ним судовими витратами в розмірі 1762,00 грн. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 22 червня 2018 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26 липня 2018 року розгляд справи відкладено, у звязку з неявкою в судове засідання учасників справи. Представник позивача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач не зявився у судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судових засідань, які призначались на 26.07.2018 р., 10.09.2018 року. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України\~ неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі ч.2\~ст.197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не зявились. Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що 10 червня 2015 року о 19:50 год. у м. Львові на вул. Стрийській, 91, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів марки «ВАЗ», номерний знак 714-12ТВ, яким керував [PERSON] та припаркованим автомобілем «Mitsubishi»,\~номерний знак\~[NUMBER] власником якого є [PERSON] У результаті наїзду автомобіля марки «ВАЗ» спричинено технічні пошкодження автомобілю марки «Mitsubishi». Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 02 липня 2015 р. у справі №464/4920/15-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст.\~124\~КУпАП /а.с. 4/. Згідно п.5\~ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. Згідно з ч.6\~ст.82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача [PERSON] у вчиненні згаданого ДТП доведена та доказуванню не підлягає. Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ\~\~за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно положень п.22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до ст.\~29\~Закону України\~«Про обов'язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до п.35.1 ст.35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування. Матеріалами справи встановлено, що на час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника наземного транспортного засобу - «Mitsubishi», номерний знак [NUMBER] була застрахована у Страховій компанії «АХА Страхування» на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідності власників наземних транспортних засобів № АС/9183891 від 24 грудня 2014 року з терміном дії з 25 грудня 2014 року до 24 грудня 2015 року /а.с. 6/. Як вбачається з матеріалів справи, 23 червня 2015 року власник автомобіля «Mitsubishi», номерний знак [PERSON] звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про відшкодування заподіяної шкоди /а.с.5/ Відповідно до Висновку №165 експертного автотоварознавчого дослідження транспортного засобу «Mitsubishi», номерний знак [NUMBER], складеного експертом [PERSON] 17 липня 2016 р., вартість відновлювального ремонту становить 9608,56 грн. /а.с. 7-11/. Позивачем було відшкодовано [PERSON]О шкоду в розмірі 10028,56 грн., з яких 9608,56 грн. - страхове відшкодування та 420,00 грн. послуги аварійного комісара, що підтверджується копією платіжного доручення № 4394рв від 26 серпня 2015 року та копією витягу з розрахунку по справі № 27151 /а.с. 10/. Відповідно до ч. 1\~ст. 1191 Цивільного кодексу України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 38.2.1 ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. З матеріалів справи вбачається, що МТСБУ звернулось до [PERSON] з листом №3/1-05/23999 від 26 серпня 2015 р. з проханням виплатити 10028,56 грн. загального розміру витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди /а.с 13/. Однак, вказана сума відповідачем в добровільному порядку виплачена не була. Оскільки позивач виплатив грошові кошти на відшкодування завданих дорожньо-транспортною пригодою збитків, він має право регресної вимоги до відповідача на відшкодування понесених збитків. Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про відшкодування шкоди в порядку регресу знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідач в судове засідання не зявився та не представив суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов необхідно задоволити. Відповідно ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1762,00 грн. /а.с. 1/, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved