Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та ФОП [PERSON] та, збільшивши позовні вимоги письмовою заявою від 26.05.2016 року, просив: - стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за Кредитним договором №345/П від 23.02.2007 року у розмірі 862 885 (вісімсот шістдесят дві тисячі вісімсот вісімдесят пять) доларів США 74 центи, та 51 249 235 (пятдесят один мільйон двісті сорок девять тисяч двісті тридцять пять) гривень 08 копійок, з яких: 862 885.74 дол. США прострочена заборгованість за відсотками; 30 357 433,08 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 20 891 801,99 грн. пеня за несвоєчасну виплату процентів; - стягнути з [PERSON] на корись банку заборгованість за Кредитним договором №345/П від 23.02.2007 року у розмірі 1 291 515 (один мільйон двісті девяносто одна тисяча пятсот пятнадцять) доларів США 91 центів та 3 622 668 (три мільйони шістсот двадцять дві тисячі шістсот шістдесят вісім) гривень, 42 копійки; - стягнути з [PERSON] на корись банку штраф у розмірі 494 350 грн.; стягнути солідарно з відповідачів штраф у розмірі 116 650 грн.. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.02.2007 року між ВАТ «Укргазбанк» (правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №345/П, відповідно до якого Банк надав відповідачці грошові кошти (кредит) у сумі 1 500 000 доларів США., строком з 23.02.2007 року по 01.01.2009 року зі сплатою процентів за користуванням кредитом у розмірі 16% річних. 27.06.2008 року було внесено зміни до кредитного договору. У забезпечення виконання зобовязань між банком та ФОП [PERSON] був укладений договір поруки від 23.02.2007 року. 27.06.2008 року було внесено зміни до договору поруки. Відповідно до положень зазначеного кредитного договору [PERSON] зобов'язався повертати отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки, комісію та інші передбачені договором платежі у встановлені договором строки. Оскільки відповідач ухиляється від належного виконання своїх зобов'язань за кредитним договором, позивач просить суд стягнути з заборгованість за кредитним договором з нього та його поручителя. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.10.2016 позовну заяву Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до [PERSON], фізичної особи підприємця [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Не погоджуючись із вищевказаним заочним рішенням [PERSON], представником [PERSON] за довіреністю, подано заяву про перегляд заочного рішення від 11.04.2017. Свою заяву представник мотивувала тим, що [PERSON] не був сповіщений про розгляд справи, не отримував жодної повістки. Також зазначала, що судом не враховано сплату частини заборгованості за кредитом. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.05.2017 заяву представника відповідача задоволено частково, заочне рішення Приморського районного суду від 13.10.2016 скасовано, призначено справу до розгляду в загальному порядку. До суду звернувся представник АБ «Укргазбанк» [PERSON] із заявою про заміну неналежного відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] на належного відповідача [PERSON] (ІПН [NUMBER], місце реєстрації: 65125, [ADDRESS]), з підстав припинення господарської діяльності фізичної особи-підприємцем [PERSON] з 16.07.2014. Вказана заява судом задоволена. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.07.2017 клопотання представника відповідача задоволено частково. Призначено у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості судову економічну-бухгалтерську експертизу на вирішення якої експерту поставлено наступні питання: 1.Чи відповідають умовам договору про надання кредиту №345/П від 23.02.2007 року, розміри відсоткової ставки за кредитом, ціна договору та розмір здорожчення кредиту, фактично нарахованим до сплати, та відображеним у розрахунку заборгованості доданий до позову (а.с.108-110), розмірам? 2.Чи відповідає наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості, викладений в Довідці-розрахунку заборгованості за кредитом та заборгованості по процентам, пені за користування кредитом станом на час надання розрахунку, умовам укладеного між вказаними сторонами договору про надання кредиту №345/П від 23.02.2007 року та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором? 3.Які процентні ставки та з якої дати фактично застосовані ПАТ «Укргазбанк» при розрахунку процентів, пені за строковою заборгованістю по кредиту та процентів, пені за простроченою заборгованістю по кредиту згідно Довідки-розрахунку заборгованості по процентам, пені за користування кредитом [PERSON] станом на час подання розрахунку за кредитним договором №345/П від 23.02.2007 року, що є додатком до позову в цій справі? 4.У якій сумі та валюті підтверджуються документально обсяг сплачених грошових коштів [PERSON] на користь ПАТ «Укргазбанк» протягом періоду з 26.08.2011р. по 21.04.2016р. у розрізі складових (кредит, відсотки. комісії, пеня, штрафні санкції, тощо) за договором про надання кредиту №345/П від 23.02.2007 року? В іншій частині клопотання відмовлено. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. До суду 18.12.2017 року були повернуті матеріали справи з листом директора ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» від 13.12.2017 року про невиконання експертного дослідження у звязку з ненаданням додаткових матеріалів. Ухвалою суду від 19.12.2017 провадженні по справі поновлено. У звязку з відсутністю відповідачів на судовому засіданні 19.02.2018 судом оголошено перерву до 19.03.2018 року. Розгляд справи, призначений на 19.03.2018 року, був відкладений на 14.05.2018 року. У судове засідання 14.05.2018 року представник позивача АБ «Укргазбанк» - [PERSON] не зявився, був сповіщений про час та місце розгляду справи належним чином, надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглянути за його відсутності та задовольнити позов. Відповідачі та їх представник у судове засідання не з'явились, про час, дату та місце судового засідання були повідомлені належним чином у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомили. У звязку з викладеним та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.ст. 268 ЦПК України, в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У звязку з цим, датою складення цього судового рішення є 24 травня 2018 року. Суд, дослідивши матеріали справи, додані до неї документи прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що згідно з кредитним договором № 345/П від 23.02.2007 року (із змінами та доповненнями від 27.06.2008 року) ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», надав [PERSON] кредит в сумі 1500000,00 дол. США, на строк користування з 23.02.2007 р. по 01.01.2009 року, із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою 16 % річних, з погашенням кредиту та сплатою процентів за користування кредитом шляхом внесення щомісячних платежів в терміни, розмірі та на умовах, що встановлені цим договором. 27.06.2008р. між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору №345 від 23.02.2007р., яким внесено зміни та доповнено окремі пункти вказаного кредитного договору, зокрема збільшено строк його дії до 01.01.2009р., доповнено перелік нерухомого майна, прийнятого в іпотеку в забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором. Також визначено строк дії договору до 01 січня 2010 року. У забезпечення виконання зобовязань позичальника за цим договором, 23.02.2007 року між позивачем як іпотекодержателем і [PERSON] як іпотекодавцем був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 2199, за умовами якого предметом іпотеки є нерухоме майно нежила будівля автомийки, бару та офісу, яка знаходиться в м. Одеса по вул. Старопортофранківська, 111, та складається в цілому з нежилих приміщень 1-го, 2-го та 3-го поверхів, загальною площею 945,2 кв.м., та належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 22.06.2006 р. (бланк ЯЯЯ № 295176), зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» у книзі 51неж на стор.11, номер запису 196, - заставною вартістю 472600,00 грн. (а.с.16-18). У звязку з укладенням між позивачем і [PERSON] 27.06.2008 року договору про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 345/П від 23.02.2007 р., 27.06.2008 року між ними був укладений договір до договору іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 9905, згідно з умовами якого, зокрема за домовленістю сторін предмет іпотеки було оцінено в 9887000,00 грн. (а.с.19). Згідно договору поруки від 23.02.2007 року ФОП [PERSON] виступила поручителем перед банком за виконання [PERSON] умов кредитного договору № 345/П від 23.02.2007 року (а.с.23). Крім того, відповідно до п.2.1. укладеного між позивачем і [PERSON] 27.06.2008 р. договору про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 345/П від 23.02.2007 р., 27.06.2008 року між позивачем як іпотекодержателем та [PERSON] і [PERSON] як іпотекодавцями був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 9906, згідно з яким предметами іпотеки є : - нежилі приміщення перукарні 1-го поверху, загальною площею 44,5 кв.м., які знаходяться за адресою : м. Одеса, вул. Успенська, 64 та належать іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 11.08.2006 р. за р. № 1622, зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» в книзі 56неж на стор.33 номер запису 192, - заставною вартістю 725000,00 грн. ; - трикімнатна квартира під № 3 у будинку № 64 по вул. Успенській в м. Одеса, загальною площею 62,2 кв.м., житловою площею 36,4 кв.м., яка належить іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 16.05.2006 р. за р. № 842, зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обертів нерухомості» в книзі 600пр на стор.164 номер запису 192, - заставною вартістю 529000,00 грн. ; - однокімнатна квартира під № 18 у будинку № 64 по вул. Успенській в м. Одеса, загальною площею 28,0 кв.м., житловою площею 20,7 кв.м., яка належить іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 25.04.2006 р. за р. 669, зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» в книзі 600пр на стор.154 номер запису 192, - заставною вартістю 305000Ю00 грн. ; - однокімнатна квартира під № 27 у будинку № 64 по вул. Успенській в м. Одеса, загальною площею 24,5 кв.м., житловою площею 16,7 кв.м., яка належить іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 19.07.2006 р. за р. № 1480, зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» в книзі 600пр на стор.155 номер запису 192, - заставною вартістю 302000,00 грн. ; - трикімнатна квартира під № 9 у будинку № 109 п о вул. Старопортофранківській в м. Одеса, загальною площею 58,6 кв.м., житловою площею 30,5 кв.м., яка належить іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 12.07.2004 р. за р. № 1555, зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» в книзі 530пр на стор.126 номер запису 410, - заставною вартістю 472000,00 грн. (а.с.20-22). Однак встановлені кредитним договором терміни повернення наданого кредиту та терміни сплати процентів за користування кредитним коштами позичальник [PERSON] не дотримувався. Пункт 5.3. цього кредитного договору передбачає, що за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 0,1 % від суми невиконаного зобовязання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості. Пунктом 5.8. цього договору передбачено, що строк позовної давності за цим договором встановлюється сторонами в три роки, в тому числі вимоги по поверненню : процентів за користування кредитом та заборгованості по кредиту з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту, штрафів та всіх видатків понесених банком під час виконання умов цього договору. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02.02.2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20.11.2012 р., позов ПАТ АБ «Укргазбанк» було задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 345/П від 23.02.2007 р. у загальному розмірі 1291515,91 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на день постановлення рішення становить 10318824,67 грн. (з яких: заборгованість за кредитом 1090000,00 дол. США; заборгованість по процентам за користування кредитом 201515,91 дол. США). Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» судові витрати в сумі 1730,00 грн. Стягнуто з [PERSON] в дохід держави суму недоплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 90,00 грн. Відмовлено в задоволені позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми пені за несвоєчасне погашення кредиту та пені за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом за кредитним договором № 345/П від 23.02.2007 р. Відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. У задоволенні інших вимог відмовлено. (т.1, а.с.6-12). Однак ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.03.2013 р. рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02.02.2012 р. та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20.11.2012 р. в частині відмови в стягненні пені за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом та звернення стягнення на передане в іпотеку майно скасовані, а справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції (т.1, а.с.45-50). Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.11.2015 року (справа №2-3547/11) позов банку задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за пенею за кредитним договором № 345/П від 23.02.2007р. (із змінами та доповненнями від 27.06.2008р.) у загальному розмірі 3 622 66835 грн. (з яких пеня за несвоєчасне погашення кредиту 3188727,42 грн. та пеня за несвоєчасну сплату процентів 433940,93 грн.. У рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ АБ «Укргазбанк» за кредитним договором № 345/П від 23.02.2007р. (із змінами та доповненнями від 27.06.2008р.) у загальному розмірі 1 291 515,91 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 02.02.2012р. становить 10 318 824,67 грн., та 3 622 668,35грн. яких - заборгованість за кредитом 1090000,00 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом 201515,91 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення кредиту 3188727,42 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів 433940,93 грн. - звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 23.02.2007р., посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 2199, та договором іпотеки від 27.06.2008р., посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 9906, а саме : 1) нежилу будівлю автомийки, бару та офісу, яка знаходиться в м. Одеса по вул. Старопортофранківська, 111, та складається в цілому з нежилих приміщень 1-го, 2-го та 3-го поверхів, загальною площею 945,2 кв.м., та належить іпотекодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 22.06.2006р. (бланк ЯЯЯ № 295176), зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» у книзі 51неж на стор.11, номер запису 196; 2) нежилі приміщення перукарні 1-го поверху, загальною площею 44,5 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 64 та належать іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 11.08.2006 р. за р. № 1622, зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» в книзі 56неж на стор.33 номер запису 192; 3) трикімнатну квартиру під № 3 у будинку № 64 по вул. Успенській в м. Одеса, загальною площею 62,2 кв.м., житловою площею 36,4 кв.м., яка належить іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 16.05.2006р. за р. № 842, зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обертів нерухомості» в книзі 600пр на стор.164 номер запису 192; 4) однокімнатну квартиру під № 18 у будинку № 64 по вул. Успенській в м. Одеса, загальною площею 28,0 кв.м., житловою площею 20,7 кв.м., яка належить іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON]Б 25.04.2006 р. за р. 669, зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» в книзі 600пр на стор.154 номер запису 192 ; 5) однокімнатну квартиру під № 27 у будинку № 64 по вул. Успенській в м. Одеса, загальною площею 24,5 кв.м., житловою площею 16,7 кв.м., яка належить іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON]Б 19.07.2006 р. за р. № 1480, зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» в книзі 600пр на стор.155 номер запису 192 ; 6) трикімнатну квартиру під № 9 у будинку № 109 по вул. Старопортофранківській в м. Одеса, загальною площею 58,6 кв.м., житловою площею 30,5 кв.м., яка належить іпотекодавцю [PERSON]І на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 12.07.2004 р. за р. № 1555, зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» в книзі 530пр на стор.126 номер запису 410, - шляхом продажу цього предмета іпотеки (обєктів нерухомого майна) на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною предмета іпотеки (обєктів нерухомого майна) на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадій оцінки майна. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 18.08.2016 року апеляційну скаргу задоволено частково: рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2015 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки п.2, 3, 4,5, 6,- скасовано та ухвалено нове в цій частині , яким у задоволенні цих вимог банку відмовлено. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2015 року в частині звернення предмету іпотеки за початковою ціною предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки змінено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.03.2017 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» задоволено частково, рішення Апеляційного суду Одеської області від 18.08.2016 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. До теперішнього часу справа перебуває на розгляді в Апеляційному суді Одеської області. Відповідно до частини 5 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (стст.530, 631 ЦК). Якщо в зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи вищезазначені положення закону та у випадку не встановлення договором розміру процентів після спливу визначеного у договорі строку їх повернення, слід дійти висновку про визначення розміру процентів на рівні облікової ставки Національного банку України. Отже, після закінчення строку дії договору, на підставі якого виникло грошове зобовязання, на існуючий борг нараховуються проценти та застосовується цивільна відповідальність за порушення умов договору. У випадку, якщо розмір процентів не передбачений договором, то проценти нараховуються на борг на рівні облікової ставки НБУ. Єдиний випадок, коли проценти не нараховуються це відповідний прямий пункт у договорі. Окрім того, підлягають застосуванню положення статті 625 ЦК України із поєднанням зі статтею 1048 ЦК України у разі прострочення виконання боржником грошового зобовязання (відповідний правовий висновок висловлено ВСУ у постанові від 7 вересня 2016р. у справі за № 6-1412цс16). Суд вбачає, що банк свої зобовязання виконав належним чином та надав позичальнику кредит, проте [PERSON] погашення належним чином не здійснював, у звязку з чим у нього виникла заборгованість, що і стало підставою звернення банку до суду. Судові рішення станом на дату судового розгляду даної справи не виконані. 26.05.2016 року позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог. Згідно наданого розрахунку заборгованості (а.с.108-110), банк нарахував заборгованість по процентам, пені за прострочення процентів та пені за несвоєчасне погашення кредиту за період з 26.08.2011 року по 21.04.2016 року. Між тим, судом встановлено, що сторони визначили строк дії кредитного договору до 01 січня 2010 року, отже, правовідносини між сторонами є договірними лише до 01 січня 2010 року. Отже, починаючи з 02.01.2010 року між сторонами (банком та позичальником) договірні правовідносини вже не існують, а тому умови кредитного договору з приводу нарахування пені та відсотків вже не діють. Відповідно до статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною 1 статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частина 3 статті 533 ЦК України). Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України. Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань»). Таким чином, максимальний розмір пені повязаний із розміром облікової ставки Національного банку України; оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України гривні. Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позовних вимог ПАТ «Укргазабнк» про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за Кредитним договором №345/П від 23.02.2007 року у розмірі 862 885 (вісімсот шістдесят дві тисячі вісімсот вісімдесят пять) доларів США 74 центи, та 51 249 235 (пятдесят один мільйон двісті сорок девять тисяч двісті тридцять пять) гривень 08 копійок, з яких: 862 885.74 дол. США прострочена заборгованість за відсотками; 30 357 433,08 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 20 891 801,99 грн. пеня за несвоєчасну виплату процентів, оскільки банк має право на нарахування процентів та неустойки відповідно до ст. 536 та 625 ЦК України в національній валюті України. Крім того, суд відмовляє у позові до поручителя [PERSON] зважаючи на наступне. Крім того, відповідно до ст. 553 ЦК України поручителі, поручаються перед кредитором боржника за виконання ним свого зобовязання, а також відповідають перед кредитором за порушення зобовязань боржником. Відповідно до ст. 554 ч.1 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно п.2.1 Договору поруки, у випадку невиконання позичальником зобовязань по кредитному договору кредитор звертається з письмовою вимогою про виконання зобовязань по кредитному договору одночасно до позичальника та поручителя. У разі одержання вимоги кредитора поручитель зобовязаний повідомити про це позичальника, а в разі предявлення до нього позову подати клопотання про залучення боржника до участі у справі. Згідно п.2.2 Договору поруки, поручитель зобовязаний не пізніше 2х днів з дати письмової вимоги перерахувати суму заборгованості позичальника за кредитним договором. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя (ст. 559 ч.4 ЦК України). Строк дії договору поруки, визначений ст. 559 ч.4 ЦК України, не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора та суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку, який є преклюзивним, жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту права \\шляхом пред'явлення позову\\, кредитор вчиняти не може. Сплив 6-ти місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся із позовом до поручителя. Зі змісту договору поруки від 23.02.2007 року, зокрема вбачається, що він набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до припинення забезпеченого ним зобовязання позичальника за кредитним договором. (т.1, а.с.23 на звороті). Проте, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобовязань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України. Тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Відповідна правова позиція була висловлена ВСУ у постанові від 29.06.2016 року у справі за № 6-272цс16 . Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець видав, а позичальник отримав кредит у розмірі 1 500 00 дол. США на строк з 23 лютого 2007 року по 01 січня 2009 року. Строк дії кредитного договору був визначений сторонами до 01 січня 2010 року. Оскільки зобовязання боржник не виконував, а за умовами кредитного договору кредит надавався строком до 01 січня 2009 року, то починаючи з 02 січня 2009 року у банка виникло право вимоги повного виконання основного зобовязання. У розумінні ст. 559 ч.4 ЦК України, зважаючи на те, що строк виконання основного зобовязання, у даному випадку, настав 02 січня 2009 року, ПАТ «Укргазбанк» протягом 02.01.2009 року по 02.07.2009 року мала право предявити вимоги до поручителів. Між тим, повідомлення про порушення позичальником основного зобовязання банк направив поручителю лише 01 червня 2011 року (т.1, а.с.26), а з відповідним позов до позичальника та поручителя банк звернувся до суду лише 26.08.2010 року (справа № 2-3547/11), а за даним позовом 16.04.2013 року, тобто після припинення поруки. Таким чином, з урахуванням викладеного, суд відмовляє у позові про стягнення з [PERSON] на корись банку заборгованість за Кредитним договором №345/П від 23.02.2007 року у розмірі 1 291 515 (один мільйон двісті девяносто одна тисяча пятсот пятнадцять) доларів США 91 центів та 3 622 668 (три мільйони шістсот двадцять дві тисячі шістсот шістдесят вісім) гривень, 42 копійки, у звязку із припиненням поруки [PERSON] за договором поруки від 23.02.2007 року. З приводу вимог банку про стягнення з відповідачів на користь банку штрафів за невиконання умов договорів іпотеки суд приходить до наступного висновку Пунктом 3.3.4 Договору іпотеки від 23.02.2007 року, укладеного між банком та [PERSON], передбачено, що іпотекодавець зобовязаний на період дії дійсного договору застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість за свій рахунок на користь від всіх ризиків по даному виду страхування та виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування. Згідно до п.4.2 договору іпотеки за невиконання чи неналежне виконання пунктів 3.3.2-3.3.8 даного договору, іпотекодавець зобовязаний сплатити на користь іпотеко держателя штраф у розмірі 5% від вартості заставленого майна. Вартість предмета іпотеки була визначена у п.2.2 договору та склала 9887000 грн. Аналогічні вимоги були передбачені і в договорі іпотеки від 27.06.2008 року, укладеного між банком та [PERSON], [PERSON]. Відповідно до п.2.2 даного договору, предмет іпотеки був оцінений сторонами в сумі 2333000 грн.. Банк посилався на те, що відповідачами доказів щодо укладення відповідних договорів страхування іпотечного майна відповідно до укладених договорів іпотеки не надано, то відповідно до умов Договору іпотеки банком було нараховано штраф. Зокрема, за невиконання умов договору іпотеки від 23.02.2007 року просили стягнути з [PERSON] штраф у розмірі 494 350 грн.. За невиконання умов договору іпотеки від 27.06.2008 року просили стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь банку штраф у розмірі 116 650 грн.. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Також відповідно до ч.ч.1-3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові уразі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суду не надано доказів на підтвердження того, що іпотекодавцями було здійснено дії зі страхування іпотечного майна, передбачені п.3.3.4 договорів іпотеки. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що банк має право на нарахування штрафу за невиконання умов договорів іпотеки. Між тим, чинним законодавством не передбачено солідарної відповідальності позичальника та майнового поручителя. Від відповідачів до суду не надходило заяв щодо застосування до спірних правовідносин строків позовної давності. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» штраф у розмірі 494 350 (чотириста девяносто чотири тисячі триста пятдесят) гривень за невиконання умов договору іпотеки від 23.02.2007 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за зареєстрованим номером 2199 із змінами та доповненнями згідно договору іпотеки від 27.06.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 9905. Також вважає за можливе стягнути з [PERSON] (РНОКПП:[NUMBER], [INFO], місце проживання: [INFO]) та [PERSON] (РНОКПП:[NUMBER], [INFO], місце проживання: [INFO]) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (код ЄДРПОУ: 23697280, МФО 320478, місцезнаходження: м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1) штраф за невиконання умов договору іпотеки від 27.06.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 9906, з кожного по 58 326 (пятдесят вісім тисяч триста двадцять шість) гривень 00 копійок. Судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, позивач поніс витрати по сплаті судового збору у розмірі 3440 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням №6242_6 від 12.04.2013 року (т.1, а.с.1). На підставі викладеного, ст.ст. 1, 3, 11, 15, 16 509, 524, 525, 526, 530, 536, 549, 551, 612, 624-626, 629, 638, 639, 1048, 1049, 1050, 1052, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 43, 49, 76, 81, 95, 133, 141, 209, ч.1 ст. 223, 241, 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

Outcome: partial