Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що на профілактичному обліку Служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації з 04.10.2013 року перебувають діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] як такі, що опинились у складних життєвих обставинах у зв'язку з ухиленням їх матері [PERSON] від виконання нею батьківських обов'язків. В квартирі, де проживали та виховувались діти, не створені належні умови для подальшого їх виховання та проживання, у зв'язку з чим дітей було влаштовано до Київської міської клінічної лікарні №1 для проведення медичного обстеження з подальшим їх влаштуванням до Будинку дитини ім. М.М.Городецького до вирішення їх подальшої долі, оскільки відомості про батька дітей, в актовому записі про народження, проведено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню її малолітніх дітей, впродовж тривалого часу не піклується про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріально дітей не утримує. На підставі викладеного, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], стягнути з відповідача на користь органу опіки та піклування, або особи, під опікою якої будуть перебувати малолітні діти аліменти щомісячно в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) відповідача починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, підтримавши позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Крім того, представником позивача було надано суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з якого вбачається, що вихованням дітей відповідач не займається, про дітей не піклується, за час перебування дітей в Будинку дитини ім. М.М.Городецького відповідач відвідувала їх дуже рідко, а тому вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надала, явку представника не забезпечила. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З 04.10.2014 року на обліку у Службі у справах дітей Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації перебувають діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов від 03.10.2013 року, в квартирі за адресою: [ADDRESS], де зареєстровані та проживають відповідач та її малолітні діти, не створені умови для належного проживання та виховання дітей (а.с.16-зворот). З наданого представником позивача листа Київського міського будинку дитини імені М.М. Городецьеого, в якому перебували діти вбачається, що відповідач відвідувала їх дуже рідко, спілкування з дітьми було нетривалим (а.с.8). Відповідно до листів Центральної районної дитячої поліклініки Оболонського р-ну м.Києва №09-840 від 05.08.2013 року та №09-1156 від 14.10.2013 року, батьки малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] неналежним чином піклуються про їх здоров'я, дитячу поліклініку відвідують рідко, на прийом до лікаря не приходять, батьки дітей ведуть аморальний спосіб життя, зловживають алкогольними напоями, за дітьми не доглядають (а.с.9, 12). Згідно Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно вищезазначеного 6-го принципу Декларації малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З висновку органу опіки та піклування Оболонської районної у м.Києві держаної адміністрації №104-4114 від 04.07.2014 року вбачається, що відповідач веде антигромадський спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, ніде не працює та постійно залишає дітей без догляду на сторонніх осіб. Також з наданого висновку вбачається, що відповідач з дітьми не спілкується, матеріально не утримує, не турбується про її фізичний та моральний розвиток, а тому вбачається можливим позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітніх дітей. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Оцінивши всі зібрані по справі докази, суд вважає доведеним, що відповідач ухилилась від виконання своїх батьківських обов'язків, оскільки вона протягом тривалого часу не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, їх стан здоров'я, матеріально дітей не утримує, не займається їх вихованням та веде антигромадський спосіб життя. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідач дійсно не виконує свого батьківського обов'язку по утриманню та вихованню своїх дітей, а тому позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, стан здоров'я дитини, інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, та вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку до повноліття дітей. З урахуванням вище викладеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved