Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 30347 грн. 57 коп. посилаючись на те, що 19 березня 2013 року сторони уклали кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав у позивача кредит в розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, і зобов'язався його повертати щомісячно частинами, а також сплачувати відсотки і комісію за користування кредитом. Своїх зобов'язань за договором відповідач не виконує, в зв'язку з чим станом на 31 травня 2016 року за ним виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 30347 грн. 57 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 4052 грн. 53 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 21523 грн. 73 коп., заборгованості за пенею та комісією в сумі 2850 грн., фіксованої частини штрафу в сумі 500 грн., процентної складової штрафу в сумі 1421 грн. 31 коп. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по справі в розмірі 1378 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання рекомендованого листа суду із судовою повісткою, причину неявки суду не повідомив, направив для участі в розгляді справи свого представника, який позов не визнав і пояснив, що позивачем не надано доказів отримання відповідачем кредитної картки, відповідач від позивача кредитних коштів за вищевказаним кредитним договором не отримував, чи був відповідач ознайомлений з усіма умовами кредитного договору - пояснити не зміг. Разом з тим, представник відповідача звернувся до суду з заявою про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності (а.с. 67). Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Судовим розглядом встановлено, що 19 березня 2013 року позивач та відповідач уклали кредитний договір № б/н, відповідно до якого останній отримав у позивача кредит в розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом і зобов'язався його повернути та сплатити відсотки і комісію за користування кредитними коштами. Своїх зобов'язань за договором відповідач не виконує, в зв'язку з чим станом на 31 травня 2016 року за ним виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 30347 грн. 57 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 4052 грн. 53 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 21523 грн. 73 коп., заборгованості за пенею та комісією в сумі 2850 грн., фіксованої частини штрафу в сумі 500 грн., процентної складової штрафу в сумі 1421 грн. 31 коп. Вказані обставини встановлені судом на підставі письмових доказів, а саме: - копії банківської ліцензії № 22 від 05 жовтня 2011 року, виданої ПАТ КБ «ПриватБанк» на право надання банківських послуг, визначених ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (а.с. 37); - копії анкети - заяви відповідача № б/н від 19 березня 2013 року, відповідно до якої він отримав у позивача кредитні кошти в сумі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с. 7); - виданої позивачем довідки, згідно якої відповідач [PERSON] отримала картку № [NUMBER], яка мала термін дії до останнього дня листопада 2016 року (а.с. 96); - роздруківки фотознімку з зображенням відповідача, який тримає у руці видану йому позивачем кредитну картку; - з виписки про рух коштів по картковому рахунку [PERSON] за період з 27.01.2012 року до 27.02.2017 року, з якої вбачається, шо відповідач неодноразово використовувала платіжну картку № [NUMBER] для здійснення платежів, зняття готівкових грошових коштів зі свого карткового рахунку, а також через термінали самообслуговування неодноразово погашала заборгованість перед банком, яка виникала внаслідок здійснення цих операцій (а.с. 99 - 102); - розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором № б/н від 19 березня 2013 року, відповідно до якого станом на 31 травня 2016 року за відповідачем виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 30347 грн. 57 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 4052 грн. 53 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 21523 грн. 73 коп., заборгованості за пенею та комісією в сумі 2850 грн., фіксованої частини штрафу в сумі 500 грн., процентної складової штрафу в сумі 1421 грн. 31 коп. (а.с. 6). Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Заборгованість відповідача за пенею та комісією за період з 31 серпня 2015 року по час звернення позивача з цим позовом до суду - 23 серпня 2016 року загалом становить 1000 грн. (а.с. 6). За таких обставин суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею та комісією. В іншій частині вимога позивача до відповідача цілком обґрунтована, оскільки останній не виконав умов укладеного з ним договору і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача загальну заборгованість за кредитним договором в сумі 28497 грн. 57 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4052 грн. 53 коп., заборгованості по процентах за користування кредитом у розмірі 21523 грн. 73 коп., заборгованості за пенею та комісією в розмірі 1000 грн., штрафів у розмірі 500 грн. і 1421 грн. 31 коп. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що з наданої позивачем суду роздруківки світлини з зображенням відповідача неможливо встановити, що на ній зображена саме [PERSON], яка тримає в руці кредитну картку, видану їй позивачем у виконання кредитного договору № б/н від 19 березня 2013 року, оскільки зазначене зображення цілком відповідає фотографії [PERSON] у її паспорті громадянина України, ксерокопія якого міститься на аркуші 34 справи, і доказів отримання відповідачем [PERSON] якихось інших кредитних карток від ПАТ КБ «Приватбанк», ніж кредитна картка № [NUMBER], відповідачем та його представником суду не надано. Суд також не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що відповідач [PERSON] не отримувала від позивача кредитних коштів, оскільки це ствердження спростовується випискою про рух коштів по картковому рахунку № [NUMBER], відкритому на ім'я [PERSON] у відповідності до умов зазначеного кредитного договору, з якої вбачається, шо відповідач неодноразово використовувала платіжну картку № [NUMBER] для здійснення платежів, зняття готівкових грошових коштів зі свого карткового рахунку, а також через термінали самообслуговування неодноразово погашала заборгованість перед банком, яка виникала внаслідок здійснення зазначених операцій. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого судового збору в сумі 1378 грн. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 526, 549, 1048, 1049, 1054 ЦК України, суд -

Outcome: partial