Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 15482,45 та судові витрати по справі. Позов мотивовано тим, що згідно кредитного договору № б/н від 27.06.2006 року відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % річних, на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак зобовязання за кредитним договором відповідач не виконав, станом на 30.04.2016 року заборгованість за кредитним договором склала 15482,45 грн., з якої 2614,66 грн. - заборгованість за кредитом, 11654,34 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 713,45 грн. - штраф (процентна складова). У звязку з тим, що заборгованість за кредитним договором не повертається, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі, просив винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, \~не визнав позовні вимоги, в задоволенні позову просив відмовити у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Згідно кредитного договору № б/н від 27.06.2006 року відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % річних, на суму залишку заборгованості за кредитом. / а.с.9-15/ Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Строк дії договору не продовжувався. Строк дії договору збіг 27.06.2008 року. Зобовязання передбачені кредитним договором відповідач не виконав. Станом на 30.04.2016 року заборгованість за кредитним договором склала 15482,45 грн., з якої 2614,66 грн. - заборгованість за кредитом, 11654,34 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 713,45 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості . / а.с.4-7/ Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності є підставою для відмови у позові (ч. 4ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1ст. 259 ЦК України- позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. З довідки про грошові надходження, останній платіж за кредитним договором було здійснено відповідачем 25.02.2010 року (а.с.4-7). Згідно з умовами вказаного кредитного договору погашення заборгованості позичальник зобов'язаний здійснювати шляхом сплати щомісячних платежів відповідно до Договору кожного місяця. Право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кредитних коштів, а відтак і початок перебігу позовної давності починається з моменту порушення строку його погашення. Верховний Суд України у своїй постанові по справі №6-20цс14 від 19.03.2014 року дійшов такого ж висновку про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Таким чином, позивач повинен був звернутися за захистом порушеного права до суду до 25.02.2013 року, оскільки сторонами кредитних правовідносин не обумовлений строк позовної давності та застосовується загальний спеціальний строк позовної давності - 3 роки, однак позивач звернувся до суду 01.06.2016 року згідно штемпелю вхідної кореспонденції, тобто після спливу строку позовної давності. Позивач - банк не заявив суду щодо поновлення строку позовної давності. З матеріалів справи не вбачається підстав для визнання пропуску строку банком з поважних причин. Викладене приводить суд до висновку про те, що на підставі зазначених вимог закону, необхідно відмовити у задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Outcome: dismissed