Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08 червня 2019 року [PERSON] керуючи автомобілем марки «Nissan Infiniti FX-35» реєстраційний номер [NUMBER] виконуючи поворот з пл.Соборної на вул. Сербську, будучи неуважною не дотрималась безпечного інтервалу і здійснила зіткнення з припаркованим автомобілем «Volkswagen jett» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок цієї дорожньо-транспортної події транспортні засоби отримали технічні пошкодження. Зазначає, що протиправними діями [PERSON] спричинено позивачу моральної шкоди, яка виразилась в негативних емоціях, переживаннях і душевних стражданнях. 06.11.2020 року на адресу суду надійшла заява позивача [PERSON] про уточнення позовних вимог про відшкодування майнової та моральної шкоди, а саме просить задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з [PERSON] та [PERSON] на його користь майнову шкоду на суму 4501,97 грн., моральну шкоду на суму 10000 грн., за оплату послуг адвоката 5500 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1681,60 грн. 01.12.2020 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовної заяви [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 22.09.2020 року у справі відкрито провадження. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 16.10.2020 року до участі у справі залучено співвідповідача [PERSON] судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив задоволити в повному обсязі. Представник позивача Герасимів Б.І. надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Шкода завдана відповідачем майну позивача не відшкодована, розмір такої підтверджено відповідним висновком судового експерта. Позов вважає підставним та обгрунтованим, просить задовольнити такий. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явились. Належним чином були повідомленні про день, час та місце розгляду справи через свого представника [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи телефонограмою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Належним чином направлялось повідомлення про судове засідання за адресою місця реєстрації, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Тому, відповідач, в силу п. 4 ч. 8 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, вважається належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення до суду не надходило. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши сторони у справі та їх представників суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Судом встановлено, що постановою Львівського апеляційного суду від 11.03.2019 року визнано [PERSON] винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та вказано, що в діях [PERSON] наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с.12-15) Згідно висновку експерта №45 складеного судовим експертом Галамай Богданом Івановичем 23.03.2020 року - вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Jetta 1,6 4dr 5MT» ідентифікаційний номер [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] від виявлених при обстеженні 16.03.2020 року його пошкодження внаслідок ДТП 08.06.2019 року становить 3495,97 грн. (а.с.30). Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. За правилами ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власність зобов`язує (ч. 4 ст. 319 ЦК України). Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Ч.1 ст.1188 ЦК України передбачає, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Тому суд, вважає, що як матеріальна, так і моральна шкода має відшкодовуватись саме [PERSON] , яка є винною в заподіянні шкоди. З цих підстав, суд вважає за необхідне відмовити у позовних вимогах [PERSON] до [PERSON] , щодо стягнення з остатнього як матеріальної так і моральної шкоди. Згідно ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За змістом ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що протиправними діями відповідачів позивачеві було завдано моральної шкоди, які виразились у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, докладені додаткових зусиль для організації життя. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та душевних страждань позивача, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, беручи до уваги, що немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу фізичного, душевного болю, страждань, а будь-яка компенсація моральної шкоди не може відповідати дійсним стражданням позивача і може мати тільки умовний вираз та виходячи з міркувань розумності та справедливості, вважає за необхідне визначити розмір відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 1 000 грн. Суд вважає не обґрунтовані інші зазначені в позові доводи позивача про стягнення моральної шкоди в частині вимушеного простою і втратою упущеної вигоди, внаслідок обману щодо складання євро протоколу і цивілізованого вирішення конфлікту, пошуку адвоката та щодо приниження гідності позивача. Відповідно до положень статті 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.5 ст.263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Таким чином, доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Враховуючи положення ч.6 ст.139, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, наявність в матеріалах справи висновку експерта Галамай Б.І. , який має кваліфікацію судового експерта з правом проведення товарознавчих експертиз за спеціальністю визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу (висновок виготовлений на вимогу позивача), наявність квитанції про оплату проведення експертизи в розмірі 1000,00 грн., суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 1000,00 грн. Відповідно до п.1,4 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належить витрати: на професійну правничу допомогу та пов`язані з вчиненням інших професійних дій, необхідних для розгляду справ або підготовки до її розгляду. Відповідно до вимог, передбачених ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатом розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. В матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги, додаткова угода №1 до договору про надання правової допомоги №07/04/20 від 07.04.2020 року, відповідно до якого адвокат Гарасимів Богдан Ілліч надав позивачу наступні послуги: аналіз судової практики та обговорення з клієнтом правової позиції по справі (1 година) 1500 грн.; написання позовної заяви та підготовка документів для подання позову до суду (3 години) 2500 грн.; написання клопотання на виконання ухвали суду (0,5 години) 250 грн.; написання клопотання про залучення співвідповідача (0,54 години) 250 грн.; супровід та контроль судової справи 1000 грн. Оплата послуг підтверджується квитанціями №24 від 03.11.2020 року на суму 4500 грн. З вищевикладеного вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються лише на суму 4500 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог понесені судові витрати в розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial