Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] і проживає у вказаній квартирі, яка знаходиться в житловому будинку, приєднаному до централізованої системи опалення, отже користується наданими позивачем послугами, що вказує на наявність фактичних договірних відносин з приводу надання житлово-комунальних послуг. Відповідач вчасно не сплачує кошти за надані послуги у зв`язку з чим утворилась заборгованість, розмір якої становить з жовтня 2016 року по серпень 2019 року, включно 16953,77 гривень. Рішенням суду просить стягнути з [PERSON] на користь комунального підприємства теплозабезпечення борг за послуги з теплопостачання у розмірі 10601,58 гривень. Одночасно просив стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору. 11.11.2019 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 10.12.2019 року. У встановлений судом строк відповідач [PERSON] подала відзив на позов, в якому зазначила, що власником квартири за адресою: [ADDRESS] не являється, за вказаною адресою не зареєстрована та не проживає. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що позивач порушив спір про стягнення боргу за послуги з централізованого теплопостачання. Згідно ст.ст.67, 68, 162 ЖК України - плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. З матеріалів справи слідує, що заборгованість по сплаті послуг з централізованого теплопостачання виникла по квартирі [ADDRESS] . Позовні вимоги охоплюються періодом з жовтня 2016 року по серпень 2019 року. Позивач вказує на те, що власником зазначеної квартири є [PERSON] . При цьому будь-які докази на підтвердження даного факту до позовної заяви позивач не подав. Згідно вимог ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та зобов`язана подати усі наявні докази на підтвердження своїх вимог або заперечень. З матеріалів справи слідує, що [PERSON] з 25 січня 2012 року зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS] , що стверджується наявною в справі довідкою Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області від 29.10.2019 року. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] на праві приватної власності, згідно нотаріально посвідченого договору дарування за реєстраційним номером №3073 від 09.10.2011 року, належить приватизована двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] . Відомості про інші речові права [PERSON] відсутні, про що свідчить інформаційна довідка №192602105 від 11.12.2019 року, яка додана відповідачем до відзиву. Натомість з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно слідує, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 30.10.2014 року. Враховуючи, що позивачем не подано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що [PERSON] має відношення до житлового приміщення за адресою : [ADDRESS] , та утворення заборгованості по сплаті послуг з централізованого теплопостачання за період з жовтня 2016 року по серпень 2019 року, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed