Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, обґрунтовуючи тим, що між ним та відповідачем 06.05.2016 укладено кредитний договір № Т0014266 про надання споживчого кредиту на купівлю смартфону LENOVO A1000 у розмірі 3 156,99 грн.. Грошові кошти були надані позичальникові терміном на 12 місяців зі сплатою 4,5 % щомісячної комісії за управління кредитом. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, комісії, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка складається з наступного: 3 156,99 грн. - заборгованість за кредитом; 3 551,50 грн. - комісію за управління кредитом; 1 515,36 грн. - штраф; збитки від інфляції в сумі 1 123,25 грн.; 3 % річних в сумі 197,31 грн.. Враховуючи вищенаведене, позивач просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість, а також 1 770,00 грн. судових витрат. Ухвалою судді від 12.07.2018 відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Позивач та відповідач копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі без повідомлення сторін отримали, проте, у визначені строки відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. Ч. 8 ст. 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Суд, дослідивши заяву позивача та інші матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 06.05.2016 між ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № Т0014266 (для придбання смартфону LENOVO A1000), згідно умов якого відповідач отримав кредит у сумі 3 156,99 грн. строком на 12 місяців із сплатою за користування кредитом 4,5% щомісячної комісії за управління кредитом відповідно до графіка оплат (а.с.23 зворот). Відповідно до п.п. 3.2, 3.4, 3.6 вказаного Договору вартість товару складає 2 686,80 грн., загальна сума страхового платежу складає 470,19 грн.. Сукупна вартість кредиту складає 3 156,99 грн. з урахуванням страхового платежу (а.с.23). Як вбачається з видаткової накладної № ФТР -- 1030-12519208 від 06.05.2016, [PERSON] отримала смартфон LENOVO A 1000. Кошти були перераховані ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» на рахунок ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» та ПАТ «Страхове товариство «Стройполіс» відповідно до п. 2.5 та п. 9.2 Основного договору (а.с. 27). Згідно п. 2.6 договору, підписання покупцем договору та отримання товару є фактом отримання кредиту (а.с.23). Пунктом 4.2 Договору передбачено, що покупець зобов'язаний повернути одержаний кредит, вносити плату за користування кредитом у порядку, визначеному договором. Відповідно до п. 6.1 Договору погашення кредиту та внесення плати за користування кредитом здійснюється щомісячними платежами, рівними частинами (а.с.23 зворот). У відповідності до п. 7.2 Договору за повне або часткове прострочення чергового платежу по поверненню Кредиту Покупець зобов'язаний сплатити кредитодавцю штраф в розмірі 126,28 грн. за кожний випадок прострочення (а.с.24). Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка складається з наступного: 3 156,99 грн. - заборгованість за кредитом; 3 551,50 грн. - комісію за управління кредитом; 1 515,36 грн. - штраф; збитки від інфляції в сумі 1 123,25 грн.; 3 % річних в сумі 197,31 грн.. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Причому, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь чає прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на користь ТОВ «Сучасний факторинг» підлягає стягненню: заборгованість за кредитним договором в сумі 9 544,41 грн. та судові витрати в сумі 1 762,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved