Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що від цивільного шлюбу з відповідачкою, має доньку [PERSON], [INFO], на утримання якої згідно рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28.07.2004 року з нього на користь відповідачки стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення донькою повноліття. На даний час його матеріальний та сімейний стан істотно змінився: з 25.11.2006 року він перебуває в шлюбі з [PERSON] та має з нею спільних синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. І дружина, і сини знаходяться на його повному утриманні, оскільки жінка не працює. Також на утриманні позивача знаходиться його мати. Крім витрат на утримання сімї, сплату комунальних послуг, позивач має кредитні зобовязання; до того ж, в звязку з тим, що він тривалий час не мав можливості регулярно сплачувати аліменти накопичилась відповідна заборгованість. Додаткові витрати він несе і на навчання синів та лікування молодшого сина, який перебуває на обліку у лікаря-офтальмолога. Посилаючись на вказані обставини, просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання доньки до 1/12 частини від усіх видів заробітку доходу щомісяця до досягнення дитиною повноліття. На позов відповідач подала відзив, в якому вимоги позову не визнала. Зазначила, що є необґрунтованими доводи позивача з приводу того, що у нього на утриманні знаходиться мати, а також є необґрунтованими посилання на розмір витрат, які здійснюються на утримання синів та лікування. Посилання на заборгованість по несплаченим аліментам та наявність кредитних зобовязань вважає такими, що не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. Позивач, тривалий час не сплачуючи аліменти на утримання своєї доньки та накопичивши відповідну заборгованість, таким чином намагається уникнути обовязку по утриманню своєї дитини та погашенню вказаної заборгованості. У відповіді на відзив позивач наголошує, що несе витрати на дітей, в тому числі повязані з лікуванням, навчанням, має кредитні зобовязання, сплачує комунальні послуги, його дружина також має кредитні зобовязання. Відповідачка одружена, отримує державну допомогу на дитину (від іншого шлюбу), соціальну допомогу при народженні дитини. У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач та її представник в судовому засіданні проти позову заперечили, просили в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін, відповідача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності,\~ суд приходить до наступного. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею\~51 Конституції України\~гарантовано, а\~ст. 180 СК України\~передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Батьки зобовязані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Копіями свідоцтв про народження та встановлення батьківства підтверджується, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], на утримання якої згідно рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28.07.2004 року з нього стягнуто аліменти у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, до досягнення нею повноліття. Аліменти стягуються на користь матері дитини [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Наданими свідоцтвами про народження та шлюб підтверджується, що позивач, крім доньки, має двох малолітніх синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які народились у шлюбі з [PERSON], зареєстрованому 25.11.2006 року. Діти та дружина проживають разом з позивачем. Згідно рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21.04.2017 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання синів стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму. Таким чином, на сьогоднішній день з доходу відповідача на утримання синів припадає по 1/6 частині, а на утримання доньки 1/4 частина. Вказані обставини, а саме суттєва зміна сімейного стану позивача, на переконання суду, є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], до 1/6 частини доходу (заробітку) позивача. Такий розмір аліментів на дітей позивача від обох шлюбів буде збалансованим. Не поставить їх у нерівне становище. Відповідатиме принципам справедливості і розумності. Підстав для зменшення розміру аліментів до 1/12 частини доходу суд не вбачає. Судом встановлено, що позивач є працездатною особою. Даних про незадовільний стан здоров'я не має. Є військовослужбовцем. Згідно матеріалів справи за період з вересня 2017 року по лютий 2018 року заробітна плата [PERSON] складала 8300 грн. щомісяця. В судовому засіданні представники позивача зазначили, що на сьогоднішній день заробітна палата складає 9000 тис. грн. Як на суттєві обставини позивач та його представники посилаються на наявність витрат на оплату комунальних послуг, витрат на відвідування синами дитячого садочку, лікувальних закладів, школи, гуртків, однак суд зауважує, що відповідні витрати наявні у більшості громадян України, в тому числі і в родині відповідача, а тому не можуть бути такими, що в розумінні положень ст. 192 СК України, слугують підставою для зміни розміру аліментів. Більше того не може бути підставою для зменшення розміру аліментів на утримання дитини від попереднього шлюбу необхідність здійснення витрат на дітей від іншого шлюбу, оскільки це призведе до порушення законних прав та інтересів останньої, яка буде отримувати матеріальне забезпечення від свого батька у значно меншому розмірі ніж ті діти, які народилась у позивача останніми. При цьому жодних доказів щодо розміру витрат саме на лікування дитини позивач суду не надав. Щодо кредитних зобовязань окремо слід зазначити, що кредит це - також дохід особи, однак з нього позивач не надавав будь-якої допомоги доньці, проте вбачає підстави для зменшення розміру аліментів на дитину в звязку з його погашенням, що, на обєктивне переконання суду, є неприпустимим. Ті обставини, що у відповідача існує заборгованість по аліментам, яка утворилась через їх несплату, також жодним чином не може погіршувати становище дитини, яка в звязку з такою заборгованістю тривалий час була ущемлена в праві на відповідний рівень життя, оскільки не отримувала допомоги від батька. Також позивач зазначає, що має на утриманні матір похилого віку. Остання в судовому засіданні, будучи допитана як свідок, підтвердила, що син допомагає їй матеріально. Проте, судом встановлено, що мати позивача отримує регулярний дохід в виді пенсійного забезпечення. Таким чином, інтереси непрацездатної матері не можуть переважати інтереси дитини, обовязок щодо утримання якої лежить виключно на батьках. Крім того, доказів на підтвердження будь-яких витрат для матері позивач суду також не надав. Посилання позивача на ті обставини, що відповідач отримує державну допомогу на дитину (від іншого шлюбу), та отримала соціальну допомогу при народженні цієї дитини, є також безпідставними, оскільки жодним чином не свідчать про те, що відповідач в змозі самостійно забезпечити належний рівень життя дитини. Більше того, відповідна державна допомога надається жінці з метою забезпечення утримання саме новонародженої дитини, а не будь-кого іншого. З огляду на вищевикладене суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial