Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання за ним права власності на земельну ділянку, площею 3,01га, розташовану на території Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. В позовній заяві позивач повідомив, що 20.08.2014 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на майно, а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,01га, розташовану на території Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області належну їй на підставі Державного акту серії ІІ-ХР №024058 від 10.10.2002 року. Він, як єдиний спадкоємець четвертої черги за законом, фактично прийняв спадщину шляхом постійного проживання з померлою однією сімєю з вересня 2008 року, доглядав її та поховав за свої кошти. До держнотконтори в встановлений законом термін з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] він не звертався, із-за відсутності в нього оригіналу правоустановлюючого документу на земельну ділянку. За відсутності інших спадкоємців просить суд визнати за ним право власності на вищезазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши суду письмові заяви: позивач про підтримку позовних вимог в повному обсязі та проханням розглянути справу без його участі; відповідач про визнання позовних вимог та проханням розглянути справу за відсутності його представника. Вивчивши докази, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступного. 20.08.2014 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №449580 виданим Чкаловською селищною радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис №59. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,01га, розташовану на території Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області. Ця земельна ділянка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ХР №024058 виданого 10.10.2002 року на підставі рішення №300 виконавчого комітету Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 11.12.2001 року. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день з якого вона оголошується померлою. Стаття 1270 ЦК України встановлює для прийняття спадщини строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач, шляхом постійного проживання зі спадкодавицею фактично прийняв спадщину, а тому в встановлений законом термін не звернувся з відповідною заявою до Чугуївської деравної нотаріальної контори. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт постійного спільного проживання позивача з [PERSON] однією сімю з вересня 2008 року по час смерті останньої підтверджується довідкою №С-306/02-22 виданою 21.11.2014 року КП «Чкаловське ЖКЕУ-2013». Згідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадщину за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Зараз оформити та закріпити за собою право власності на належне за законом позивачу спадкове майно через держнотконтору він не може, із-за відсутності в нього оригіналу правоустановлюючого документу на земельну ділянку, а саме Державного акту про право власності на земельну ділянку. За приписами п.4.14,п.4 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» відсутність оригіналу правовстановлюючого документа є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні своїх спадкових прав. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як розяснено в п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст.1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Outcome: approved