Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про припинення права на довічне успадковувань володіння частиною земельної ділянки, скасування Державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею та скасування запису про реєстрацію Державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] набув у довічне успадковуване володіння для ведення селянського (фермерського) господарства земельну ділянку площею 45,2 га в адміністративних межах Великолепетиської селищної ради Великолепетиського району Херсонської області, згідно Державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею без номеру, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за №7. Вказаний Державний акт видано відповідачу на підставі рішення Великолепетиської селищної ради народних депутатів Великолепетиського району Херсонської області від 16 вересня 1992 року № 66. Відповідно до частини першої статті 50 Земельного кодексу Української РСР (у редакції закону від 18 грудня 1990 року N 561-XII) громадянам Української РСР, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство, що ґрунтується переважно на особистій праці та праці членів їх сімей, надаються за їх бажанням у довічне успадковувань володіння або в оренду земельні ділянки, включаючи присадибний наділ. Фермерське господарство «ВІТА» свого часу набуло у власність об`єкт нерухомого майна - комплекс нежитлових будівель (ангару), що розташований за межами населеного пункту смт. Велика Лепетиха в адміністративних межах Великолепетиської селищної ради Великолепетиського району Херсонської області. Право власності на вказане майно підтверджується свідоцтвом виданим державним нотаріусом Великолепетиської державної нотаріальної контори Херсонської області від 07 жовтня 2015 року та зареєстрованого в реєстрі за №1018; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №45239387 від 07 жовтня 2015 року; інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №69813066 від 05.10.2016 року. Згідно технічного паспорту БТІ загальна площа використовуваної земельної ділянки під вищевказаним об`єктом нерухомого майна становить 0,3133 га. Відповідно до інформації відділу у Великолепетиському районі Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області земельна ділянка площею 0,3133 га, на якій знаходиться об`єкт нерухомого майна - комплекс нежитлових будівель (ангару), перебуває в користуванні [PERSON] на підставі державного акта на право довічного успадкованого володіння з цільовим призначенням - 01.02. Для ведення фермерського господарства. Фермерське господарство «ВІТА» свого часу зверталося із відповідною заявою від 18 серпня 2017 року до [PERSON] з пропозицією добровільно припинити право постійного користування земельною ділянкою площею 0,3133 га. за межами населеного пункту на території Великолепетиської селищної ради Великолепетиського району Херсонської області, на якій знаходиться об`єкт нерухомого майна - комплекс нежитлових будівель (ангару), що перебуває у власності Фермерського господарства «ВІТА». Підтвердженням надіслання цієї заяви [PERSON] є опис вкладення до цінного листа від 30 серпня 2017 року, фіскальний чек №215600426655 від 30 серпня 2017 року, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 30 серпня 2017 року №7450200846746. Однак, [PERSON] жодним чином не відреагував на вищевказану заяву та умисно уникає спілкування з Фермерським господарством «ВІТА» щодо вирішення зазначеного у ній питання. У грудні 2017 року Фермерське господарство «ВІТА» зверталося до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтованою площею 0,3133 га із видом цільового використання - для іншого сільськогосподарського призначення (під комплексом нежитлових будівель) із земель державної власності сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Великолепетиської селищної ради Великолепетиського району Херсонської області. У листі від 22 грудня 2017 року №0-21-0.302-9635/2-17 Головне управління Держгеокадастру у Херсонській зазначив Фермерському господарству «ВІТА» про те, що «За інформацією відділу у Великолепетиському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області вищевказана земельна ділянка перебуває в користуванні іншої особи, на підставі державного акта на право довічного успадковуваного володіння землею. У поданих Вами документах відсутня згода землекористувача, засвідчена нотаріально, що є порушенням вимог статті 123 Земельного кодексу України. Враховуючи вищевикладене, Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області відмовляє у задоволенні Вашої заяви». Таким чином, формальне перебування у користуванні відповідача земельної ділянки площею 0,3133 га під об`єктом нерухомого майна - комплекс нежитлових будівель (ангару), що знаходиться у власності Фермерського господарства «ВІТА», порушує права та законні інтереси останнього як власника нерухомості і відповідного землекористувача на підставі частини другої статті 120 Земельного кодексу України та частини першої статті 377 Цивільного кодекс України. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно статті 92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Зі змісту частини другої статті 92 Земельного кодексу України слідує, що передача земельної ділянки у постійне користування громадянам та фермерським господарствам законом не передбачена. Нормами статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до частин першої та другої статі 120 Земельного кодексу України, яка кореспондується зі статтею 377 Цивільного кодекс України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувач. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомого майна із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм розподільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набування права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Відповідно до пункту є) частини першої статті 141 Земельного кодексу України набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці є підставою для припинення права користування земельною ділянкою. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 120 Земельного кодексу України та частині першій статті 377 Цивільного кодексу України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду, які розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, набуває право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до фактичних обставин на вищевказаній земельній ділянці площею 0,3133 га розташоване нерухоме майно Фермерського господарства «ВІТА», тому останнє з моменту придбання нерухомого майна є фактичним користувачем цієї земельної ділянки. Право користування цією земельною ділянкою перейшло до Фермерського господарства «ВІТА» відповідно до статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України і факт переходу/набуття Фермерським господарством «ВІТА» права користування земельною ділянкою є безумовною підставою для оформлення за останнім відповідного права в установленому чинним законодавством порядку. Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначений статтею 123 Земельного кодексу України. Статтею 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (стаття 126 Земельного кодексу України). Чинним законодавством України не передбачено такого права на земельну ділянку, як довічне успадковуване володіння, і таке право не може бути переоформлено ні Фермерським господарством «ВІТА» на земельну ділянку площею 0,3133 га під власним об`єктом нерухомого майна - комплекс нежитлових будівель (ангару), ні [PERSON] на залишок земельної ділянки площею 44,8867 га. Підстави припинення права користування земельною ділянкою визначені статтею 141 Земельного кодексу України. З наведеного вище вбачається, що порядок набуття, виникнення, а також припинення права постійного користування земельною ділянкою, що, зокрема, перебуває у державній чи комунальній власності, врегульований нормами Земельного кодексу України. [PERSON] не вичиняє жодних дій щодо переоформлення права землекористування на залишок земельної ділянки площею 44,8867 га у відповідності та порядку, визначеному нормами Земельного кодексу України та безпідставно продовжує використовувати як правовстановлюючий документ Державний акт на право довічного успадковуваного володіння землею без номеру, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за №7 на земельну ділянку площею 45,2 га, з якої має бути виключена земельна ділянка площею 0,3133 га під об`єктом нерухомого майна - комплекс нежитлових будівель (ангару), яка використовується Фермерським господарством «ВІТА». Зважаючи на вищевикладене вважає, що можна дійти обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для припинення права [PERSON] на довічне успадковуване володіння земельною ділянкою площею 0,3133 га, яке здійснюється ним на підставі Державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею без номеру, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за №7 та виданого згідно рішення Великолепетиської селищної ради народних депутатів Великолепетиського району Херсонської області від 16 вересня 1992 року №66. А також щодо похідних позовних вимог про скасування Державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею та скасування запису про реєстрацію вказаного Державного акту, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за №7. На підставі ст. 184 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 377 ЦК України, ст. ст. 120, 141 ЗК України просить суд припинити право [PERSON] на довічне успадковувань володіння земельною ділянкою площею 0,3133 га за межами населеного пункту в адміністративних межах Великолепетиської селищної ради Херсонської області, яке здійснюється ним на підставі Державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за №7 та виданого згідно рішення Великолепетиської селищної ради народних депутатів Великолепетиського району Херсонської області від 16 вересня 1992 року №66; скасувати Державний акт на право довічного успадковуваного володіння землею, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за №7 та виданий [PERSON] на довічне успадковуване володіння земельною ділянкою площею 45,2 га для ведення селянського (фермерського) господарства; скасувати запис про реєстрацію Державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за №7, згідно рішення Великолепетиської селищної ради народних депутатів Великолепетиського району Херсонської області від 16 вересня 1992 року №66 та стягнути з [PERSON] судові витрати. Ухвалою Великолепетиського районного суду Херсонської області від 13 грудня 2019 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. 14.01.2019 року відповідач [PERSON] надав відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову. 16.01.2019 року на адресу суду надійшли письмові пояснення від представника третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області - Біленко Т.Ю., згідно яких Головне управління підтримує позовні вимоги Фермерського господарства «ВІТА». Ухвалою Великолепетиського районного суду Херсонської області від 25 березня 2019 року по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 09.10.2019 року від представника позивача Гончарова М.В. надійшла письмова заява про уточнення позовних вимог в частині доповнення інформації про земельну ділянку площею 0,3133 га відомостями про кадастровий номер 6521255100:02:001:0814 та просить суд припинити право [PERSON] на довічне успадковуване володіння земельною ділянкою площею 0,3133 га, кадастровий номер 6521255100:02:001:0814, за межами населеного пункту в адміністративних межах Великолепетиської селищної ради Херсонської області, яке здійснюється ним на підставі Державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за №7 та виданого згідно рішення Великолепетиської селищної ради народних депутатів Великолепетиського району Херсонської області від 16 вересня 1992 року №66; скасувати Державний акт на право довічного успадковуваного володіння землею, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за №7 та виданий [PERSON] на довічне успадковуване володіння земельною ділянкою площею 45,2 га для ведення селянського (фермерського) господарства; скасувати запис про реєстрацію Державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за №7, згідно рішення Великолепетиської селищної ради народних депутатів Великолепетиського району Херсонської області від 16 вересня 1992 року № 66. 10.10.2019 року ухвалою Великолепетиського районного суду Херсонської області в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про закриття провадження по справі відмовлено. У судовому засіданні представник позивача - Гончаров М.В. позов підтримав та пояснив, що ФГ «ВІТА» із відповідною позовною заявою до Верховного суду, зважаючи на необхідність вирішення питання щодо оформлення земельної ділянки під об`єктом нерухомого майна, яке ФГ «ВІТА» придбало в жовтні 2015 року. Мова йде про будівлю ангару, яке набуто на підставі публічних торгів. Відповідно після торгів ФГ «ВІТА» звернулося до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право власності і право власності зареєстрованого в Державному реєстрі нерухомого майна. Дана будівля розташована на відповідній земельній ділянці, як з`ясовано в процесі звернення до розпорядника даних земель на даний час Головне управління Держгеокадастру в Херсонській області про те, що дана земельна ділянка входить до складу земельної ділянки, яка свого часу надавалася відповідачу [PERSON] площею 45,2 га для ведення селянського (фермерського) господарства згідно Державного акта на право вічно успадковуваного володіння землею, який має відповідну реєстрацію. В даному випадку в процесі оформлення Держгеокадастр повідомив що для того щоб можна було оформити земельну ділянку під об`єктом нерухомого майна потрібно припинити в цій частині право користування на дану земельну ділянку площею 0,3133 га у [PERSON] . Згідно ст. 120 ЗК України в якій зазначено, що при переході права власності на будівлю чи споруду переходять відповідні права на земельну ділянку в тій частині, яка необхідна для її обслуговування. Відповідно до технічного паспорту, який виготовлявся до того як ФГ «ВІТА» набуло у власність дану будівлю земельну ділянку, яка відповідно до плану її площа складає 0,3133 га. В даному випадку до ст. 120 ЗК України відповідно переходе до власника нерухомого майна право на ту земельну ділянку, яка необхідна для обслуговування будівлі та споруди. Реалізувати дане право вони не можуть по тій причині, що потрібно припинити відповідне право у користувача і вже потім далі вирішити питання щодо оформлення права оренди чи викупу із розпорядником цих земель. Підставою для припинення права відповідача в цій частині земельної ділянки є відповідна ч. 1 ст. 141 ЗК України вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених ЗК України. Зважаючи на те, що ФГ «ВІТА» у вимушеному порядку перейшло право власності на об`єкт нерухомого майна це мається на увазі земельні торги. Відповідно ФГ «ВІТА» має всі законні права оформити право користування на зазначену земельну ділянку. Зазначена земельна ділянка площею 0,3133 га є сформованою відповідно до ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка внесена до Державного земельного кадастру є відповідний кадастровий номер і вданому випадку є всі фактичні і правові підстави для задоволення позову. На цих підставах просить суд задовольнити позов та припинити право [PERSON] на довічно успадковуване володіння земельною ділянкою. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позов підтримала та просила суд його задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача - [PERSON] позов не визнав та пояснив, що позивач придбала у власність приміщення ангару. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначена площа 761,4 кв.м. Позивач зверталася в Херсонський окружний апеляційний суд про надання їм дозволу на розробку технічної документації на земельну ділянку загальною площею 761.4 кв.м., а не 0,3133 га як зазначає позивач. Коли будувалася дана будівля ніхто не визначав параметри цієї ділянки. Вся технічна документація ніде не зареєстрована, вона була самовільно визначена позивачем, вони не заперечують про надання згоди на припинення права користування земельною ділянкою лише в частині площі яка зазначена у Витязі про реєстрацію, а саме 761,4 кв.м., а не 0,3133 га. Тому що коли будувалася ця будівля ніхто не визначав площу цієї ділянки. Про надання дозволу на розробку технічної документації було прийняте рішення Херсонським адміністративним судом, яке потім було оскаржене до Апеляційного суду, який відмінив рішення Херсонського окружного апеляційного суду. Позивач звернувся в Касаційну інстанцію і до сих пір касаційна інстанція не вирішила питання про надання дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку площею 761,4 кв.м. Однак, не зважаючи на матеріали, які були передані Верховному суду та скасоване рішення Херсонського окружного адміністративного суду, позивач виготовив документацію та включив в кадастр їхні землі незаконно. Щодо вилучення у [PERSON] 45 гектарів земельної ділянки, які йому були видані особисто в користування, не має жодних законодавчих підстав для позбавлення його довірителя землі, яку йому було видано для ведення селянського (фермерського) господарства. Вважає вимоги позивача незаконними та необґрунтованими. Просить суд відмовити в задоволення позовних вимог, оскільки вони є незаконними та не обґрунтованими. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Згідно ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 120 ЗК України, яка кореспондується зі статтею 377 ЦК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Статтею 123 ЗК України визначено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, згідно з нормами якої надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Судом встановлено, що згідно Державного акта на право довічного успадкованого володіння землею без номеру, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право довічного успадкованого володіння землею за № 7, [PERSON] на підставі рішення Великолепетиської селищної Ради народних депутатів Великолепетиського району Херсонської області Української РСР від 16 вересня 1992 року № 66 надано у довічне успадковувань володіння 45,2 гектарів землі в межах згідно з планом землеволодіння для ведення селянського (фермерського) господарства. Фермерське господарство «ВІТА» набуло у власність об`єкт нерухомого майна - комплекс нежитлових будівель (ангару), зазначеного літ. «А», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначений комплекс нежитлових будівель загальною площею 761,4 кв.м, що підтверджується свідоцтвом виданим державним нотаріусом Великолепетиської державної нотаріальної контори Херсонської області від 07 жовтня 2015 року та зареєстрованого в реєстрі за №1018; Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 45239387 від 07 жовтня 2015 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 63161281 від 11.07.2016 року. Згідно технічного паспорту на виробничий будинок Каховського БТІ на комплекс нежитлових будівель [ADDRESS], виготовленого за станом на 11.08.2016 року, загальна площа використовуваної земельної ділянки під вищевказаним об`єктом нерухомого майна становить 0,3133 га. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6504439362018 від 11.12.2018 року земельна ділянка, на якій знаходиться об`єкт нерухомого майна - комплекс нежитлових будівель (ангару), площею 0,3133 га має кадастровий номер 6521255100:02:001:0814 з цільовим призначенням 01.02 Для ведення фермерського господарства. Фермерське господарство «ВІТА» зверталося із заявою від 18 серпня 2017 року до [PERSON] з пропозицією добровільно припинити право постійного користування земельною ділянкою площею 0,3133 га. за межами населеного пункту на території Великолепетиської селищної ради Великолепетиського району Херсонської області, на якій знаходиться об`єкт нерухомого майна - комплекс нежитлових будівель (ангару), що перебуває у власності Фермерського господарства «ВІТА», що підтверджується описом вкладення до цінного листа від 30 серпня 2017 року, фіскальний чек № 215600426655 від 30 серпня 2017 року, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 30 серпня 2017 року №7450200846746. Однак, [PERSON] жодним чином не відреагував на вищевказану заяву. Згідно до заяви від 30.10.2017 року Фермерське господарство «ВІТА» зверталося до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтованою площею 0,3133 га із видом цільового використання - для іншого сільськогосподарського призначення (під комплексом нежитлових будівель) із земель державної власності сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Великолепетиської селищної ради Великолепетиського району Херсонської області. Відповідно до листа від 22 грудня 2017 року №0-21-0.302-9635/2-17 Головного управління Держгеокадастру у Херсонській Фермерському господарству «ВІТА» повідомлено про те, що «За інформацією відділу у Великолепетиському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області вищевказана земельна ділянка перебуває в користуванні іншої особи, на підставі державного акта на право довічного успадковуваного володіння землею. У поданих Вами документах відсутня згода землекористувача, засвідчена нотаріально, що є порушенням вимог статті 123 Земельного кодексу України». Відповідно до відповіді Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 11.01.2019 року № 29-21-0.302-157/2-19, адресованої адвокату Гончарову М.В., на клопотання від 09.01.2019 року № 140 стосовно затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду загальною площею 0,3133 га ФГ «ВІТА» із земель сільськогосподарського призначення державної власності для іншого сільськогосподарського призначення, що розташована на території Великолепетиської селищної ради Великолепетиського району Херсонської області Головне управління не може задовольнити дане клопотання та пропонує звернутися з порушеного питання, після розгляду справи по суті у суді, а саме у разі припинення права користування землею попередньому користувачу. 19.03.2018 року рішенням Херсонського окружного адміністративного суду (справа № 821/355/18) адміністративний позов Фермерського господарства «ВІТА» до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, третя особа [PERSON] про визнання дій протиправними та зобов`язання надати дозвіл задоволено та визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області у надання Фермерському господарству «ВІТА» дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 0,3133 га із видом цільового використання - для іншого сільськогосподарського призначення із земель державної власності сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Великолепетиської селищної ради Великолепетиського району Херсонської області, а також зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області надати Фермерському господарству «ВІТА» (код ЄДРПОУ 21305372) дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки із видом цільового використання - для іншого сільськогосподарського призначення із земель державної власності сільськогосподарського призначення за межами пункту на території Великолепетиської селищної ради Великолепетиського району Херсонської області, на якій розташований комплекс нежитлових будівель (ангару) літ. «А» загальною площею 761,4 кв.м, та споруд: літ. «Б» навіс; літ. «В» навіс; трансформатор; № 1, №І, замощення, які належать на праві власності Фермерському господарству «ВІТА» (код ЄДРПОУ 21305672), орієнтовною площею 0,3133 га. 25.07.2018 року постановою Одеського апеляційного адміністративного суду (справа № 821/355/18) апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 березня 2018 року задоволено та ухвалено у справі № 821/355/18 нову постанову, якою позовні вимоги Фермерського господарства «ВІТА» залишено без задоволення, тому у позивача були відсутні підстави для виготовлення технічної документації на спірну земельну ділянку. 30.08.2018 року ухвалою Верховного суду (справа № 821/355/18) відкрито касаційне провадження за скаргою Фермерського господарства «ВІТА» на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2018 року. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що при визначенні розміру частини земельної ділянки у розмірі 0,3133 га він керувався технічним паспортом на виробничий будинок Каховського БТІ на комплекс нежитлових будівель [ADDRESS] , виготовлений станом на 11.08.2016 року та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6504439362018 від 11.12.2018 року, згідно якого земельна ділянка, на якій знаходиться об`єкт нерухомого майна - комплекс нежитлових будівель (ангару), площею 0,3133 га має кадастровий номер 6521255100:02:001:0814 з цільовим призначенням 01.02 Для ведення фермерського господарства, які суд не може взяти до уваги як докази, оскільки технічний паспорт не є правовстановлюючим документом, а зазначений Витяг виготовлено на підставі технічної документації дозвіл на виготовлення якої було скасовано постановою Одеського апеляційного адміністративного суду (справа № 821/355/18) від 25.07.2018 року. Таким чином на момент розгляду позовної заяви визначити точний розмір частини спірної земельної ділянки неможливо. На підставі викладеного, суд приходить до висновку що частина спірної земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно позивача, а саме ангар, що розташований за адресою: [ADDRESS] » згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 45239381 від 07.1.2015 року, має загальну площу 761,4 кв.м, а тому позовні вимоги позивача про припинення права [PERSON] на довічне успадковуване володіння земельною ділянкою площею 0,3133 га, кадастровий номер 6521255100:02:001:0814, за межами населеного пункту в адміністративних межах Великолепетиської селищної ради Херсонської області, яке здійснюється ним на підставі Державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за №7 та виданого згідно рішення Великолепетиської селищної ради народних депутатів Великолепетиського району Херсонської області від 16 вересня 1992 року № 66, про скасування Державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за №7 та виданий [PERSON] на довічне успадковуване володіння земельною ділянкою площею 45,2 га для ведення селянського (фермерського) господарства та скасування запису про реєстрацію Державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за №7, згідно рішення Великолепетиської селищної ради народних депутатів Великолепетиського району Херсонської області від 16 вересня 1992 року № 66 є необґрунтованими, а тому позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з урахуванням відмови у позові, сплачений позивачем судовий збір не покладається на відповідача. На підставі ст. 19 Конституції України, ст.ст. 92, 116, 120, 122, 123 Земельного кодексу України, ст. 377 ЦК України,

Outcome: dismissed