Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а саме просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29.04.2013 року, на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], з 1/3 частини зі всіх видів доходу до 1/4 частини зі всіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. Свої вимоги мотивував тим, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29.05.2013 року було вирішено стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно. Виконавчий лист по даному рішенню було направлено до виконавчої служби для виконання. На час винесення вказаного рішення позивач мав постійне місце роботи та мав стабільний заробіток, однак пізніше його було звільнено, матеріальне становище погіршилось, нового місця роботи він так і не знайшов. Крім того, позивач проживає разом з батьками-пенсіонерами, сестрою та її дитиною, коштів часом не вистачає на вирішення власних соціальних потреб, сплачувати 1/3 частину від всіх видів заробітку щомісячно він не має змоги, що стало підставою для виникнення за ним заборгованості перед відповідачем по сплаті аліментів. Тому позивач звернувся до суду з вказаними позовними вимогами. В судове засідання позивач не з'явився, від його представника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, в якій останній вказав, що заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.34). Відповідач в судове засідання також не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій вказало, що заявлені вимоги вона визнає та не заперечує проти задоволення позову (а.с.33). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. Як передбачає ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч.1-2 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати до досягнення нею повноліття. Як наголошує ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян. За правилами ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. За змістом ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29.05.2013 року з позивача на користь відповідача були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини від всіх його видів заробітку щомісячно. У відповідності до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» - установити у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Як вбачається з довідки про доходи №1 від 10.04.2017 року позивач [PERSON] з 19.01.2017 року по теперішній час працює у фізичної особи-підприємця [PERSON] на посаді водія і отримував заробітну плату в січні - 1 440 грн., в лютому - 3 200 грн., березень - 3 200 грн. Таким чином, загальна сума доходу за період з 19.01.2017 року по 31.03.2017 року становить 7 840 грн. (а.с.11). Як вбачається з довідок форми №2 № 197 від 22.03.2017 року (а.с.9), №196 від 22.03.2017 року (а.с.10) та акту про тимчасове перебування від 01.08.2015 року (а.с.8), [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] разом із батьками [PERSON] та [PERSON], які є пенсіонерами (а.с.6-7), сестрою [PERSON] та її донькою [PERSON], 2012 року народження. За змістом положень ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є повне забезпечення інтересів своєї дитини. Як наголошує ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судом окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Аналізуючи описані вище докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає, що, приймаючи до уваги обов'язок позивача утримувати свого малолітнього сина [PERSON], [INFO], а також зміну його матеріального становища, а саме, те, що тривалий час позивач не мав постійного місця роботи і влаштувався лише 19.01.2017 року, а заробітна плата позивача є його єдиним джерелом доходу, а також зміни в законодавстві України (ч.5 ст.183 СК України), тому слід задовольнити позов, зменшивши розмір аліментів, які були стягнуті за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29.05.2013 року з 1/3 частини до 1/4 частину від всіх його доходів щомісяця, що відповідає межам встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» для дитини такого віку (для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень), і не є меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Outcome: approved