Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні. Позивач уточнив позовні вимоги та мотивує їх тим, що 21.05.2019 року був звільнений з займаної посади. При звільнені з ним не був проведений повний розрахунок. Згідно зі ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення, але відповідач цього не зробив. Стаття 117 КЗпП України передбачає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь 27658,90 грн. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні за період з 21.05.2019 р. по 07.09.2020 р. в розмірі 138040,35 грн. Позивач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав письмовий відзив на позов в якому зазначив, що заборгованість по заробітній перед позивачем становить 103006,62 грн. та середньоденна заробітна плата відповідача становить 402,45, про що надав відповідну довідку. При ухваленні рішення просить врахувати вищезазначені пояснення. Справу просить розглянути без його участі. Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» та 21.05.2019 року був звільнений з займаної посади. Приписами ст.43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч.1ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що в день звільнення позивачу в порушення ст.116 КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі та, з урахуванням вимог ст. 117 КЗпП України, є підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки. Відповідно до довідки №16-07/701 від 23.06.2020 року, виданої Акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» сума заробітної плати, яка підлягає виплаті (з вирахування ПДФО та військового збору) позивачу складає 103,006,62 грн., в т.ч. сума нарахованої вихідної допомоги, без вирахування ПДФО та військового збору, складає 24601,59 грн. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.10.2018 р. стягнуто з ПАТ «СМНВО» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 50416,10 грн. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.02.2019 р. стягнуто з ПАТ «СМНВО» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 24931,00 грн. Тому заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі становить 27658,90 грн. Відповідно до ч.1ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачу сум в день звільнення. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем в уточненій позовній заяві, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.05.2019 р. по 07.09.2020 р. становить 138040,35 грн. з розрахунку 343 робочих дні * 402,45 грн. (середньоденна заробітна плата), проти якого відповідач фактично не заперечує. Згідно зі ст.ст.12-13 та 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до вимог ч.2 ст.229 ЦПК України, докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. Статтею 83 ЦПК України передбачено, що позивач … повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються… Тому докази не надані сторонами суду першої інстанції не можуть в подальшому подаватись судам інших інстанцій і такі докази не можуть бути покладені в основу їхніх рішень. Отже, вирішуючи позов у межах заявлених вимог суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні, середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість по заробітній платі в розмірі 27658,90 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.05.2019 р. по 07.09.2020 р. розмірі 138040,35 грн. з послідуючим утриманням з цієї суми податків і загальнообов`язкових платежів. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 2221,20 грн.

Outcome: approved