Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Просить стягнути з [PERSON] суму основного боргу у розмірі 36 923,59 грн., штраф в розмірі 18 416,80 грн., проценти за користування грошовими коштами в розмірі 3 277,60 грн. та судові витрати в сумі 586,63 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі наказу № 33ок від 10.02.2012 р. [PERSON] було прийнято на роботу до Приватного акціонерного Товариства «Авіакомпанія «Українські вертольоти» на посаду бортового інженера льотної служби. Між відповідачем та Авіакомпанією було укладено договір безпроцентної позики № 9-12 від 16.02.2012 р., відповідно до умов п. 1.1. якого, позивач передає у власність відповідача грошові кошти у розмірі встановленому договором, а відповідач зобов'язується повернути їх позивачу у порядку встановленому договором. Відповідно до розділу 2 договору сума позики становить 270 937 гривень, при цьому, позика може надаватись частинами (траншами) на підставі особистої заяви позивача. Згідно вимог розділу 3 договору надання позики може здійснюватись, у тому числі, шляхом видачі відповідачу готівкових коштів через касу позивача. Днем надання позики, в такому разі, вважається день отримання відповідачем відповідної суми коштів в касі позивача. У відповідності до положень пункту 2.3. договору, на підставі відповідних заяв відповідача, протягом 2012-2013 років позивачем було надано відповідачу позику у розмірі 38 952,91 грн. Факт отримання грошових коштів підтверджується особистим підписом відповідача на вище зазначених видаткових касових ордерах. Таким чином, загальна сума грошових коштів, що була отримана відповідачем від позивача у позику становить 38 952,91 грн. Договором було передбачено, що відповідач зобов'язаний повернути позику до 15.02.2017 р. Пунктом 4.2. договору передбачалось, що у разі розірвання трудового договору між позивачем та відповідачем незалежно від умов та причин, що стали підставою для звільнення, відповідач зобов'язаний в день звільнення з роботи повернути позику в повному обсязі в порядку встановленому п.6.2 Договору, відповідно до якого, сума позики підлягає поверненню шляхом її перерахування на поточний рахунок позивача, або шляхом внесення в касу Авіакомпанії. Наказом № 95ок відповідача було звільнено з займаної посади 27.05.2013 р. за власним бажанням, у відповідності з ст. 38 КЗпП України. Про розмір заборгованості, а також про правові наслідки порушення умов договору, відповідач був повідомлений, що підтверджується його особистим підписом про ознайомлення з наказом про звільнення. Відповідачем було частково повернуто суму заборгованості за договором позики. Так, відповідно до прибуткового касового ордеру № 375 від 01.08.2013 р., відповідач вніс в касу Авіакомпанії в рахунок часткового виконання зобов'язань із погашення позики суму в розмірі 2029,32 грн. Сума неповернутої відповідачем позики за договором складає 36 923,59 грн. Відповідно до вимог пункту 7.1 договору при простроченні повернення позики позичальник сплачує штраф в розмірі 50 % від неповерненої суми позики. Зважаючи на прострочення відповідачем виконання договірних зобов'язань, відповідач згідно пункту 7.1. договору, статей 610-612 ЦК України, повинен сплатити на користь позивача штраф у розмірі 18 461 грн. 80 коп. При підписанні договору сторони погодились, що при простроченні повернення позики (її частини) відповідач зобов'язаний повернути суму позики (її неповернуту частину), збільшену з урахуванням процентів за користування грошовими коштами в період прострочення із розрахунку 20 % річних (пункт 7.2. договору). Зважаючи на вимоги пункту 7.2 договору, статей 536 та 625 ЦК України, відповідач, крім повернення суми основного боргу та сплати штрафу, зобов'язаний виплатити позивачу проценти за користування чужими грошовими коштами в період прострочення виконання основного зобов'язання у розмірі 3 277,60 грн., з розрахунку 36 923,59грн. *20%/365* 162. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 36 923,59 грн. основного боргу, штраф в розмірі 18 461,80 грн., процентів за користування грошовими коштами в розмірі 3 277,60 грн., а всього 58 662 грн. 99 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Посилається на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі. Пояснив, що 16.02.2012 р. був прийнятий на посаду бортового інженера льотної служби ПАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти» з окладом 1385 грн. та надбавкою 3235 грн. За період його роботи в ПАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти» йому виплачувався лише оклад, надбавка всупереч наказу від 10.02.2012 р. № 330к не виплачувалась. Невиплата заробітної плати в повному обсязі стала причиною його звільнення. Таким чином, позивачем створені умови його звільнення, тому його вини у розірванні трудових відносин не має. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що згідно наказу ПАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти» № 33ок від 10.02.2012 р. [PERSON] прийнято 16.02.2012 р. на посаду бортового інженера льотної служби з окладом 1385 грн. та надбавкою 3235 грн. згідно штатного розпису, з випробувальним терміном 3 місяці за його згодою (а.с.7). Між ПАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти» та [PERSON] був укладений договір безпроцентної позики № 9-12 від 16.02.2012 р. (а.с.8-10). Згідно п. 1.1. вказаного договору, ПАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти» передає у власність відповідача грошові кошти у розмірі встановленому договором, а відповідач зобов'язується повернути їх позивачу у порядку встановленому договором. Відповідно п. 2.1. сума позики за договором становить 270 937 грн. Відповідно п.3.1. договору надання позики здійснюється у безготівковому вигляді (шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника) або шляхом видачі позичальнику готівкових коштів через касу позикодавця. У відповідності до положень пункту 2.3. договору, на підставі відповідних заяв відповідача, протягом 2012-2013 років позивачем було надано відповідачу позику у розмірі 38952 грн. 91 коп., у тому числі: - відповідно до заяви [PERSON] від 11.04.2012 р. через касу Авіакомпанії відповідач отримав 3758,00 грн.; - відповідно до заяви [PERSON] від 01.08.2012 р. через касу Авіакомпанії відповідач отримав 6568,40 грн.; - відповідно до заяв [PERSON] від 23.08.2013 р. через касу Авіакомпанії відповідач отримав 4682,66 грн.; - відповідно до заяв [PERSON] від 23.08.2012 р. через касу Авіакомпанії відповідач отримав 2386,00 грн.; - відповідно до заяви [PERSON] від 05.09.2012 р. через касу Авіакомпанії відповідач отримав 1141,11 грн.; - відповідно до заяви [PERSON] від 04.10.2012 р. через касу Авіакомпанії відповідач отримав 1334,00 грн.; - відповідно до заяви [PERSON] від 04.10.2012 р. через касу Авіакомпанії відповідач отримав 11070,00 грн.; - відповідно до заяви [PERSON] від 27.11.2012 р. через касу Авіакомпанії відповідач отримав 5508,00 грн.; - відповідно до заяви [PERSON] від 06.12.2012 р. через касу Авіакомпанії відповідач отримав 2341,33 грн.; - відповідно до заяви [PERSON] від 11.01.2013 р. через касу Авіакомпанії відповідач отримав 163,41 грн., що засвідчується видатковим касовим ордером № 113 від 24.01.13. Факт отримання грошових коштів підтверджується особистим підписом відповідача на вище зазначених видаткових касових ордерах. Таким чином, загальна сума грошових коштів, що була отримана відповідачем від позивача у позику становить 38952 грн. 91 коп. Відповідно п. 4.1. договору позичальник зобов'язаний повернути позику до 15.02.2017 р. Відповідно п. 4.2. договору у разі розірвання трудового договору між позикодавцем і позичальником незалежно від умов, причин, що стали підставою для звільнення, позичальник зобов'язаний у день звільнення позичальника з роботи повернути позику (частину несплаченої позики) у повному обсязі у порядку передбаченому п. 6.2. цього договору. Згідно наказу № 95ок від 27.05.2013 р. [PERSON], бортового інженера льотної служби, звільнено 27.05.2013 р. з займаної посади за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України (а.с. 33). Відповідачем було частково повернуто суму заборгованості за договором позики. Відповідно до прибуткового касового ордеру № 375 від 01.08.2013 р. відповідач вніс в касу Авіакомпанії в рахунок часткового виконання зобов'язань із погашення позики, суму в розмірі 2029 грн. 32 коп. Сума неповернутої відповідачем позики за договором складає 36923 грн. 59 коп. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України встановлено що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В порушення зобов'язань, встановлених п. 4.2. Договору та вищенаведеними нормами законодавства України, відповідачем, станом на день подання даного позову, позика за Договором не повернута. Сума простроченої заборгованості становить 36923 грн. 59 коп. Відповідно до положень ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Порушенням зобов'язання відповідно до положень ст.ст. 610, 612 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором. Відповідно до вимог п. 7.1 договору при простроченні повернення позики позичальник сплачує штраф в розмірі 50% від неповерненої суми позики. Зважаючи на прострочення відповідачем виконання договірних зобов'язань, відповідач згідно п. 7.1. Договору, ст.ст. 610-612 ЦК України, повинен сплатити на користь позивача штраф у розмірі 18461 грн. 80 коп. Крім цього, ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При підписанні договору сторони погодились, що при простроченні повернення позики, відповідач зобов'язаний повернути суму позики, збільшену з урахуванням процентів за користування грошовими коштами в період прострочення із розрахунку 20 % річних. У відповідності до положень ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Зважаючи на вимоги п. 7.2 Договору, ст.ст. 536, 625 та 1049 ЦК України, відповідач, крім повернення суми основного боргу та сплати штрафу, зобов'язаний виплатити позивачу проценти за користування чужими грошовими коштами в період прострочення виконання основного зобов'язання у розмірі 3277 грн. 60 коп. Таким чином, у зв'язку із невиконанням відповідачем зобов'язань, встановлених договором, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 36923 грн. 59 коп. основного боргу, штраф в розмірі 18461 грн. 80 коп., процентів за користування грошовими коштами в розмірі 3277 грн. 60 коп., а всього 39990 грн. 78 коп. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 586, 63 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved