Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право на користування житлом, за вищевказаною адресою, та зняти останню з реєстрації за вказаною адресою (а.с. 3-8). В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що йому на праві власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . На даний час в квартирі також зареєстровані її його колишня дружина [PERSON] та донька [PERSON] . Звернення [PERSON] до суду з даним позовом є однією з форм захисту її прав та інтересів як власника вищевказаного житла. Відповідач не несе матеріальних витрат на утримання квартири, не сплачує комунальні послуги. Крім того, позивач зазначає, що донька виїхала в 2014 році на постійне місце проживання до США, вийшла заміж, працевлаштувалася. На даний час позивач разом з колишньою дружиною [PERSON] вирішили продати вищевказаний будинок. У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлений, через канцелярію суду подав заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити та дану справу розглянути без участі останнього. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена, через канцелярію суду подала відзив на позовну заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити та дану справу розглянути без її участі. Представник третьої\~особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору\~ виконавчого\~комітету Петрівської\~сільської ради\~Чутівського району\~Полтавської області не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлений, через канцелярію суду подав заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити та дану справу розглянути без участі останнього. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.06.2008 року, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.12). Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19193386 від 13.06.2008 року власником вищевказаного будинку є [PERSON] (а.с.12). З довідки про реєстрацію місця проживання особи №561/02-47 від 17.05.2019р., виданої Петрівською сільською радою Чутівського району Полтавської області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 27). Згідно акту обстеження житлового будинку [ADDRESS] на предмет проживання громадянина [PERSON] , складеного 14.12.2018р., членами комісії встановлено, що остання за вказаною адресою не проживає та її особисті речі відсутні (а.с. 13). Крім того, у відзиві на дану позовну заяву [PERSON] зазначила, що не проживає в вищезазначеному житловому будинку з 2014 року, так як виїхала на постійне місце проживання в США, на підтвердження чого додала копію договору оренди житла (а.с.63-66). Також остання вказала, що жодних перешкод в користуванні житлом їй ніхто не чинив, та просила задовольнити даний позов. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За\~статтею 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою\~статті 383 ЦК України\~та\~статтею 150 ЖК УРСР\~закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів\~\~їх сімей та інших осіб. Частиною першою\~статті 156 ЖК УРСР\~передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також\~стаття 405 ЦК України. За змістом зазначених норм право користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Разом з цим згідно з положеннями\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно положення\~статті 405 ЦК України\~ [PERSON] є такою, що втратила право користування житлом, оскільки більше року у зазначеному вище будинку не проживає, а тому відповідно до положень статей\~391\~та\~405\~ЦК України [PERSON] як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, оскільки [PERSON] добровільно відмовилася від зняття з реєстрації за вказаною адресою. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] без поважних причин більше року не проживає за зареєстрованою адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження житлового будинку від 14.12.2018 р. Враховуючи,\~що відповідач\~ [PERSON] \~більше року\~не проживає\~у будинку\~ [ADDRESS] , який належить на праві приватної власності позивачу, та у відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України втратила право користування цим житлом, а також з огляду на визнання відповідачем позову, яке є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позовні вимоги в частині визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог з приводу зняття [PERSON] з реєстрації за місцем проживання за вказаною адресою, суд зазначає, що дане питання врегульовується шляхом безпосереднього звернення особи до компетентного органу реєстрації місця проживання фізичних осіб, в даному випадку до Петрівської сільської ради Чутівського району Полтавської області, після набрання судовим рішенням законної сили із заявою про зняття з реєстрації місця проживання особи, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. З огляду на вищевикладене,

Outcome: partial