Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком № 6 по вул.. Пушкіна в селі Новобогданівка Мелітопольського району, посилаючись на те, що йому належить зазначений житловий будинок на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 04.05.1989 року. Відповідач по справі був зареєстрований в зазначеному будинку з дозволу позивача на правах зятя. Відповідач є військовослужбовцем та залишився служити в Криму, тобто з 2010 року він не проживає в будинку належному позивачу. Тому позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним будинком, оскільки його реєстрація порушує його права як володільця належного йому майна. Позивач в судове засідання не зявився, але від нього до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позову не надіслав. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 04.05.1989 року [PERSON] є власником будинку № 6 по вулиці Пушкіна в селі Новобогданівка Мелітопольського району Запорізької області \\а.с. 5,6,7-9\\. Згідно довідки виконавчого комітету Новобогданівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області від 09.11.2018 року, [PERSON], зареєстрований за адресою [INFO], але за вказаною адресою не проживає \\а.с.11\\. Судом встановлено, що відповідач є зятем позивача і зареєстрований за адресою: [INFO], але не мешкає за вказаною адресою. У звязку з реєстрацією відповідача у належному позивачу будинку, останній не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки відповідач колишньою дружиною позивача, тому, згідно\~з чинним законодавством України,\~у даному випадку слід застосовувати вимоги ч. 2 ст. 405 ЦК України, згідно яких член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності відповідача у вказаному будинку судом не встановлено. Статтею 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, на підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позов позивача до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved