Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зняття арешту та заборони відчуження зі всього майна, мотивуючи свої вимоги тим, що на виконанні державного виконавця відділу ДВС Южненського МУЮ Одеської області [PERSON] знаходиться виконавче провадження № 32273261 за ЄДРВП щодо примусового виконання виконавчого листа № 1533/237/2012, виданого Южним міським судом Одеської області про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) боржника щомісячно, до досягнення повноліття, тобто до 01.04.2018 року. 09.12.2013 року постановою державного виконавця відділу ДВС Южненського МУЮ Одеської області [PERSON] накладено арешт на все майно, що належить позивачу, як боржнику, з забороною здійснювати відчуження цього майна. Підставою накладення даного арешту стала наявність з його боку великої заборгованості по аліментах у сумі 5791 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах № ДВ-2/223 від 10.01.2014 року та постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.12.2013 року. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах № В-2/53 від 19.01.2016 року, на підставі виконавчого листа №1533/237/2012, виданого Южним міським судом Одеської області, заборгованість у позивача перед відповідачем відсутня. Станом на 31.12.2015 року по цьому виконавчому провадженню наявна переплата у розмірі 1740,14 грн. Окрім вищевказаної заборгованості він не має більше ніякої, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах № В-2 190 від 21.01.2016 року за виконавчим листом № 1527/2-6358/11 ЄДРВП № 34722172. Однак, незважаючи на те, що борг, у зв'язку із виникненням якого було накладено арешт на все його майно, погашено у повному обсязі, арешт з майна не знято, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 26.01.2016 року. Наявність даного арешту та заборони відчуження всього майна, що належить позивачу порушує його законні права та інтереси щодо розпорядження майном, власником якого він є. Оскільки виконавче провадження з виконавчого листа № 1533/237/2012, виданого Южним міським судом Одеської області, не завершене і продовжуватиметься до досягнення його сином [PERSON] повноліття, тобто до 01.04.2018 року, він змушений звернутися за захистом своїх прав та законних інтересів до суду. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, надали до суду заяву, згідно якої просять справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у її відсутність, позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про дату і місце судового засідання, причина неявки до суду невідома, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що на виконанні відділу ДВС Южненського МУЮ Одеської області знаходиться виконавче провадження № 32273261 за ЄДРВП щодо примусового виконання виконавчого листа № 1533/237/2012, виданого Южним міським судом Одеської області про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) боржника щомісячно, до досягнення повноліття, тобто до 01.04.2018 року. 09.12.2013 року державний виконавець відділу ДВС Южненського МУЮ Одеської області [PERSON] винесла постанову про арешт на все майно, що належить позивачу, як боржнику, з забороною здійснювати відчуження цього майна (а.с.11). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах № В-2/190 від 20.01.2016 року заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] станом на 31.12.2015 року у сумі «мінус» 5\~525,32 грн. (а.с.12). [PERSON] належить ? частина квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], на праві приватної спільної власності, що підтверджується копіями свідоцтвом про право власності на житло та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта (а.с.24-25). Згідно ст.ст. 319 - 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 41 Конституції України передбачено непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканості, а в водночас і в недоторканості самого майна власності. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.08.76 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» «за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване». Аналогічна позиція щодо належних відповідачів при розгляді позовів про зняття арешту (боржник та особа, в інтересах якої накладено арешт) викладена в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 N 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» - п. 16. Стаття 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає підстави та випадки для зняття арешту з майна (Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу для зняття арешту. У разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу для зняття арешту). Відповідно до ч.5 ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження визначає, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. За таких обставинах, суд враховуючи, що у позивача відсутня заборгованість по сплаті аліментів, вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про зняття арешту та заборони відчуження зі всього майна, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Відділ державної виконавчої служби Южненського міського управління юстиції в Одеській області підлягає задоволенню.

Outcome: approved