Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання припиненим шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог [PERSON] з 14.11.2016 р. перед Публічним акціонерним товариством «Енергобанк» за Договором № 05-000429-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної кредитної картки VISA від 13 червня 2013 р. посилаючись на те, що відповідач не приймає зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі заяви позивача про зарахування зустрічних однорідних вимог від 14.11.2016, що свідчить про існування спору між сторонами. Його зобов'язання перед ПАТ «Енергобанк» за Договором № 05-000429-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної кредитної картки VISA від 13 червня 2013 р. та зобов'язання відповідача перед [PERSON] у сумі 163 884,54 грн. грн., є зустрічними, однорідними і строк виконання їх настав. Позивач вважає, що обмеження, передбачені абзацом 1 пункту 8 частини 2 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки наявні обставини, які визначені абзацом 2 пункту 8 частини 2 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме: позивач є одночасно боржником та кредитором відповідача і грошові кошти позивача спрямовані на погашення зобов'язань за кредитом останнього перед відповідачем. Відповідач позов не визнав посилаючись на те, що Фонд гарантування вкладів припинив приймати вимоги кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування в газеті «Голос України» відомостей про ліквідацію ПАТ «Енергобанк» (18.06.2015 р.), а до закінчення цього терміну (18.07.2015 р.) вимога [PERSON] про визнання грошових вимог кредитора не надходила, а тому за висновками відповідача вимога позивача про визнання кредитора є погашеною, а первісний позов безпідставний. Крім того ПАТ «Енергобанк» звернувся з зустрічним позовом до позивача про стягнення заборгованості за Договором № 05-000429-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної кредитної картки VISA від 13 червня 2013 р., розмір якої станом на 14.12.2017 р. становить 85291,29 грн. Представники сторін в судове засідання не з'явились, від них до суду надійшли заяви, в яких вони просять розглянути справу в їх відсутність, свої позовні вимоги підтримують повністю, в задоволенні чужих позовних вимог просять відмовити за безпідставністю. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а підстав для задоволення зустрічного позову ПАТ «Енергобанк» немає у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що на підставі укладеного між ПАТ «Енергобанк» [PERSON] Договору № 05-000429-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної кредитної картки VISA від 13 червня 2013 р. [PERSON] було надано кредит шляхом відкриття кредитної лінії в межах кредитного ліміту в розмірі 60 000,00 (шістдесят тисяч) гривень 00 коп., який позивачем був погашений частково. Відповідно до п. 4.1.2 та п. 4.2. кредитного договору [PERSON] доручає Банку здійснювати договірне списання коштів в рахунок погашення зобов'язань перед Банком за даним договором та за будь-якими іншими договорами, що були укладені між позивачем та відповідачем. 14 липня 2014 р. між ПАТ «Енергобанк» та [PERSON] був укладений Договір № [NUMBER] про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи-підприємця, на підставі якого в ПАТ «Енергобанк» позивачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривні. Станом на 12 травня 2015 р. на рахунку Кредитора № [NUMBER] в ПАТ «Енергобанк» перебували грошові кошти в розмірі 14 000(чотирнадцять тисяч) доларів США 05 центів, що підтверджується довідкою ПАТ «Енергобанк» від 19 травня 2015 р. На підставі Договору № ДФ-121473-2501 про строковий банківський вклад від 06 січня 2015 р., який був укладений між ПАТ «Енергобанк» та [PERSON], позивачем було відкрито в ПАТ «Енергобанк» рахунок № [NUMBER] на якому позивачем було розміщено вклад в сумі 14 000(чотирнадцять тисяч) доларів США 05 центів. Станом на 19 травня 2015 р. на рахунку позивача № [NUMBER] в ПАТ «Енергобанк» перебували грошові кошти в розмірі 1 026(одна тисяча двадцять чотири) грн. 24 коп., що підтверджується довідкою ПАТ «Енергобанк» від 19 травня 2015 р. Згідно з Постановою Правління НБУ від 12.02.2015 р. № 96 та рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 29 від 12.02.2015 р. з 13.02.2015 р. віднесено ПАТ «Енергобанк» до категорії неплатоспроможних та запроваджено тимчасову адміністрацію. Відповідно до Постанови Правління Національного банку України № 370 від 11 червня 2015р. відкликано банківську ліцензію та ініційовано процедуру ліквідації ПАТ «Енергобанк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.06.2015р. №115 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Енергобанк» та призначення уповноваженої особи фонду». 18.06.2015 р. в газеті «Голос України» було розміщено оголошення з відомостями про ліквідацію ПАТ «Енергобанк». На момент віднесення ПАТ «Енергобанк» до категорії неплатоспроможних (12.02.2015 р.) та на момент початку процедури ліквідації банку (12.06.2015 р.) на рахунках позивача в ПАТ «Енергобанк» обліковувались кошти, а саме: 1.14 000,05 доларів США, в якості депозитного вкладу на рахунку № [NUMBER] згідно договору № ДФ-121473-2501 від 06.01.2015 р., що в гривневому еквіваленті по офіційному курсу НБУ(1 долар США = 25,9185 грн.) на день виведення банку з ринку(13.02.2015 р.) становило 362 860(триста шістдесят дві тисячі вісімсот шістдесят) гривень 30 коп. 2.1026,24 грн. на рахунку № [NUMBER], що був відкритий для ведення мною підприємницької діяльності. В загальному гривневому еквіваленті розмір грошових вимог [PERSON] на день виведення банку з ринку становив 363 884(триста шістдесят три тисячі вісімсот вісімдесят чотири) гривень 54 коп. Позивачем [PERSON] у позовній заяві зазначено те, що в подальшому частину грошових коштів йому було повернуто в розмірі граничної суми відшкодування вкладів фізичних осіб в сумі 200 000 грн., тобто було погашено частину грошових вимог в гривневому еквіваленті, які були розміщені на рахунку № [NUMBER] в розмірі 7 716 (сім тисяч сімсот шістнадцять) доларів США 50 центів(200 000 грн./25.9185 грн./дол.). Відповідно до ч.5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. 06 липня 2015 р. позивачем на адресу ПАТ «Енергобанк» було направлено заяву про визнання грошових вимог кредитора в розмірі грошових коштів, що містяться на вказаних рахунках [NUMBER] та [NUMBER], що підтверджується примірником заяви та доказами її надсилання на адресу відповідача. Отже, [PERSON] згідно ч.5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, було заявлено про свої грошові вимоги кредитора до банку, а тому доводи ПАТ «Енергобанк» про відсутність такої заяви з боку позивача є безпідставними і спростовуються наявними доказами. У зв'язку з поверненням позивачу граничної суми відшкодування вкладів фізичних осіб на суму 200 000 грн., розмір залишку грошових вимог позивача до ПАТ «Енергобанк» в гривневому еквіваленті становить 163 884 (сто шістдесят три тисячі вісімсот вісімдесят чотири) гривні 54 коп. та включає в себе: -1 024 (одна тисяча двадцять чотири) гривні 24 коп. на рахунку № [NUMBER] ; -162 884(сто шістдесят дві тисячі вісімсот вісімдесят чотири) грн. 30 коп., що становить гривневий еквівалент залишку коштів на рахунку № [NUMBER] в розмірі 6282,78 долари США(14 000,05 - 7 716,50). Враховуючи вказані обставини позивач - [PERSON] являється кредитором ПАТ «Енергобанк», розмір грошових вимог якого в гривневому еквіваленті становить 163 884,54 грн. 14 листопада 2016 р. Позивачем було направлено на адресу ПАТ «Енергобанк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заяву про зарахування зустрічних вимог в порядку абз. 8) ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів». Листом № 3194/5 від 07.12.2016 р. ПАТ «Енергобанк» повідомило про відмову у зарахуванні зустрічних вимог у зв'язку з тим, що [PERSON].(кредитор) не звернувся з кредиторськими вимогами до Банку у передбачені законом строки та відповідно не набув статус кредитора, а відтак зарахування грошових коштів в порядку п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону «Про систему гарантування вкладів» суперечить нормам діючого законодавства і у ПАТ «Енергобанк» відсутні правові підстави для задоволення заяви про зарахування грошових коштів в якості зустрічних вимог. Згідно вимоги від 05.10.2017 р. за вих. № 001951946, станом на 15 вересня 2017 р. числиться заборгованість [PERSON], перед ПАТ «Енергобанк» за кредитним договором в розмірі 41 239,98 грн.(а.с…..). Згідно з поданою зустрічною позовною заявою ПАТ «Енергобанк» розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором, станом на 14.12.2017 р., становить 85291,29 грн., із яких: - прострочена заборгованість за кредитом - 16 276,56 грн.; - заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості(тіло кредиту) - 30 094,16 грн.; - заборгованість за штрафами за виникнення прострочених % по кредиту - 17 181,25 грн.; - заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа) - 5100 грн.; - заборгованість за нарахованими процентами - 16 639,32 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог здійснюється за заявою однієї із сторін (ч. 2 ст. 601 Цивільного кодексу України). Таким чином, зарахування зустрічних однорідних вимог є одностороннім правочином, для вчинення якого достатньо волевиявлення однієї із сторін за умови відсутності підстав, передбачених ст. 602 ЦК України, яка встановлює недопустимість зарахування зустрічних однорідних вимог. Формою даного правочину є відповідна письмова заява. Вимоги ПАТ «Енергобанк» до [PERSON], з виконання грошових зобов'язань за Договором № 05-000429-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної кредитної картки VISA від 13 червня 2013 р. та вимоги [PERSON] до ПАТ «Енергобанк» у сумі 163 884,54 грн. за договором про відкриття і обслуговування банківського рахунку та договору про строковий банківський вклад, є зустрічними, однорідними (грошові вимоги), та строк виконання їх настав. Однією з підстав, при наявності якої зарахування не допускається, є відповідна заборона закону (п. 5 ч. 1 ст. 602 ЦК України). Заборона зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, встановлена п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції Закону України № 629-VIII від 16.07.2015). Згідно з абз. 2 п. 8 ч. 2 ст. 46 даного Закону, обмеження, встановлені вказаним пунктом, не поширюються на зобов'язання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, крім обмежень, прямо передбачених законом, у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобов'язань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, виключно з урахуванням того, що: - за кредитним договором не було здійснено заміни застави, а саме не відбувалося зміни будь-якого з предметів застави на предмет застави, яким виступають майнові права на отримання коштів боржника, які розміщені на відповідних рахунках у неплатоспроможному банку, протягом одного року, що передує даті початку процедури виведення Фондом банку з ринку; - кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб листом від 21.09.2015 р. № 12-33820/15 роз'яснив, що пункт 8 частини 2 статті 46 Закону у редакції, що діє з 12.08.2015, застосовується уповноваженими особами Фонду в усіх банках, що знаходяться на стадії ліквідації, незалежно від дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії банку. Позивач є боржником відповідача і, відповідно до заяви про зарахування, грошові кошти спрямовуються і на погашення зобов'язань за його кредитом перед відповідачем за за Договором № 05-000429-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної кредитної картки VISA від 13 червня 2013 р. За даним кредитним договором не було здійснено заміни предмету застави на предмет застави, яким виступають майнові права на отримання коштів позивача, які розміщені на відповідних рахунках у відповідача, протягом одного року, що передує даті початку процедури виведення Фондом відповідача з ринку. Станом на момент початку процедури виведення Фондом відповідача з ринку (13.02.2015) дані кошти перебували на рахунках позивача на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та, відповідно до п. 4.1 та п. 4.1.2 кредитного договору, було надано відповідачу право договірного списання коштів в рахунок погашення зобов'язань перед Банком за даним договором та за будь-якими іншими договорами, що були укладені між позивачем та відповідачем Згідно з п. 1.38 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» списання договірне - списання банком з рахунка клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом. Викладене свідчить про наявність всіх підстав, за яких обмеження, встановлені п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не поширюються на спірні правовідносини. За таких обставин первісний позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Виходячи з даної законодавчої норми, законодавець під припиненням зобов'язання розуміє припинення правового зв'язку між його сторонами, звільнення їх від прав та обов'язків, що становлять зміст зобов'язання. Тобто кредитор втрачає право вимагати від боржника виконання передбачених у зобов'язанні дій, а боржник звільняється від обов'язку виконувати такі дії під загрозою застосування до нього мір відповідальності. Оскільки 14 листопада 2016 р. позивачем було направлено на адресу відповідача заяву про зарахування зустрічних вимог, тому з цього моменту є припиненими взаємні зобов'язання між сторонами, в тому числі і зобов'язання за Договором № 05-000429-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної кредитної картки VISA від 13 червня 2013 р., а тому зустрічні позовні вимоги ПАТ «Енергобанк» про стягнення заборгованості за даним договором в сумі 85 291,29 гривень підлягають відхиленню. Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору під час звернення до суду, судовий збір на користь держави необхідно стягнути з ПАТ «Енергобанк». На підставі викладеного та

Outcome: approved