Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла його мати - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами. Під час життя померла [PERSON] своїм майном не розпорядилася, а тому спадкоємство має здійснюватися за законом. Окрім позивача, спадкоємцем є й [PERSON] - відповідач по справі, який з заявою про прийняття спадщини не звертався та будь-яких дій, які б свідчили про прийняття ним спадщини не робив. Для прийняття спадщини [PERSON] звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 02 лютого 2018 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Надати оригінал правовстановлюючого документу позивач не має можливості, оскільки його було втрачено. Позивач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує та просить визнати за ним право власності на спадкове майно. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, відповідно до якої позов визнає у повному обсязі та просить розглядати справу у його відсутності. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, [INFO] року померла мати позивача - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами. Під час життя померла [PERSON] своїм майном не розпорядилася, а тому спадкоємство має здійснюватися за законом. Окрім позивача, спадкоємцем є й [PERSON] - відповідач по справі, який з заявою про прийняття спадщини не звертався та будь-яких дій, які б свідчили про прийняття ним спадщини не робив. Для прийняття спадщини [PERSON] звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 02 лютого 2018 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Надати оригінал правовстановлюючого документу позивач не має можливості, оскільки його було втрачено. У підтвердження своїх позовних вимоги, позивач надав суду копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на ім'я померлої [PERSON], а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, суд вважає, що надані суду документи у повному обсязі підтверджують право померлої [PERSON] на спірне спадкове майно, спадкоємцем якої є [PERSON], а тому позов має бути задоволено. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, у даному випадку, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved