Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про повернення безпідставно набутих грошових коштів. У позові посилається на те, що він періодично проживав спільно з відповідачкою без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народився син - [PERSON] . Рішенням Київського районного суду м. Полтави у справі 552/3442/20 від 19.03.2021 року, що набрало законної сили, виключено відомості про батьківство [PERSON] з актового запису № 857 про народження [PERSON] , [INFO] , вчиненого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції 28.08.2013 та припинено стягнення аліментів на користь відповідача, які стягувалися за рішенням суду. За час примусового виконання рішення Київського районного суду м. Полтави від 12.06.2017 року, яке було переглянуте за нововиявленими обставинами, у якому в задоволенні позову про стягнення аліментів було відмовлено, стягнуто 81937,35 грн. Посилаючись на те, що відповідачем було безпідставно отримано аліменти на утримання дитини в сумі 81937,35 грн., які були примусово стягнуті за рішенням суду, тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь безпідставно одержані кошти у розмірі 81937,35 грн. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05.07.2021 року за позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи судом за місцем реєстрації, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав. Ураховуючи викладене та те, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку. Як вбачається, рішенням Київського районного суду м. Полтави від 12.06.2017 року у справі №552/3205/17 стягнуто з [PERSON] , [INFO] ., на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.05.2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.23). Як вбачається, на виконанні Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) перебувало на примусовому виконанні виконавчий лист № 552/3205/17 від 13.06.2017, який видав Київський районний суд м. Полтави, виконавче провадження №54304438 (ас.19-20). За підрахунками та документами, наданими позивачем, за період з січня 2018 року по листопад 2020 року на користь відповідача стягнуто загальну суму сплачених аліментів становить 81937,35 грн. (а.с. 9-18). Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 19.03.2021 у справі № 552/3442/20 а позов [PERSON] до [PERSON] задоволено. Виключено з актового запису №857 від 28.08.2013 про народження [PERSON] , [INFO] , який вчинено Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, відомості про батька [PERSON] , [INFO] . Припинено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] за виконавчим листом № 552/3205/17 від 13.06.2017 року, виданим Київським районним судом м. Полтави на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 12.06.2017 у справі № № 552/3205/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. Вказане рішення набрало чинності 27.04.2021 року. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного Кодексу України. Виходячи зі змісту положень ст. 1212 Цивільного кодексу України, передбачено обов`язок особи, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), повернути потерпілому це майно. Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно із частиною першою статті 177 Цивільного Кодексу України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Що стосується розміру безпідставно отриманих аліментів відповідачем від позивача, то суд погоджується з розрахунком, який надано позивачем до суду, та правильність якого відповідача на даний час не оспорювалась. Таким чином, відповідач безпідставно отримала від позивача аліменти у розмірі 81937,35 грн. При цьому ст. 1215 Цивільного кодексу України встановлює, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Як вбачається з матеріалів справи, підстава, на якій [PERSON] мала право на отримані з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , відпала, у зв`язку з виключенням з актового запису відомостей про [PERSON] як батька малолітнього [PERSON] . Крім того, аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] сплачувались не добровільно, а на підставі рішення суду, а тому в контексті ст.1215 ЦК України вказані грошові кошти не є майном, яке не підлягає поверненню у разі його безпідставного набуття. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, наведені позивачем доводи щодо предмету позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача сплаченим ним судовий збір у розмірі 908,00 грн., тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved