Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначила, що є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину від 19.05.2008 року. У вказаному житлі з 2006 року до 2008 року проживав без реєстрації відповідач [PERSON] онук позивачки. На даний час відповідач проживає за іншою адресою, місце знаходження якої позивачці невідоме, але з реєстрації за вказаною адресою не знятий. Посилаючись на те, що відповідач з 2008 року без поважних причин не проживав та не проживає в квартирі, що їй належить, позивач просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач до суду не зявився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення з відміткою, що відповідач за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання відсутній, тому він відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не зявився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Вислухавши пояснення позивача, показання свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що відповідач протягом останніх десяти років не проживає в квартирі позивачки, дослідивши наявні у справі матеріали (світлокопію свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.05.2008 року; світлокопію довідки Відділу реєстрації актів цивільного стану Березівського РУЮ Одеської області від 27.12.2005 року; світлокопію свідоцтва про народження [PERSON]; світлокопію свідоцтва про народження [PERSON]; світлокопію будинкової книги; акт депутата від 23.05.2018 року про встановлення факту непроживання відповідача в квартирі позивачки; повідомлення відділу державної реєстрації виконавчого комітету Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про необхідність задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира № 6, розташована за адресою: вул. Полтавська (Ворошилова), 15, м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області. Відповідач з 02.07.2015 року зареєстрований у вказаній квартирі, але з 2008 року у вказаному житлі не проживає, проте з реєстрації за даною адресою не знявся. Вказані обставини обмежують право позивача володіти, користуватись та розпоряджатись належною йому нерухомістю. Між сторонами відсутні будь-які договірні правовідносини з приводу володіння та користування відповідача житловим будинком позивача, оскільки в судовому засіданні не добуто належних та допустимих доказів укладення між позивачем та відповідачем договорів найму належного позивачу житла (який відповідно до ст. 811 ЦК України має укладатись в письмовій формі) та такі факти позивачем заперечуються і відсутні будь-які дані про досягнення між сторонами домовленостей по всім істотним умовам договору найму житла (предмет, строк, плата). Згідно з ч. 1 ст. 311 та ст. 391 ЦК України житло фізичної особи є недоторканним, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.ст. 150, 156 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст. 64 ЖК України. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст.162 ЖК України. Згідно з вимогами ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач зареєстрований в [INFO] та з моменту реєстрації відповідача у вказаному житлі він набув право користування ним, але протягом десяти років не реалізовує його і по теперішній час фактично проживає за іншою адресою та будь-яких правочинів стосовно володіння та користування квартирою позивача відповідач не укладав, тому реєстрація відповідача у квартирі позивача неправомірно обмежує його правомочності по користуванню та розпорядженню належним йому майном. У звязку з наведеним відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з\~реєстрації місця\~проживання особи\~здійснюється на\~підставі судового\~рішення,\~яке набрало\~законної сили,\~про позбавлення\~права користування\~житловим приміщенням,у звязку з чим, саме вказане рішення є підставою для звернення до уповноваженого органу виконавчої влади для зняття відповідача з реєстрації в квартирі позивача. Внаслідок задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 150, 156 Житлового кодексу України, ст. 405 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved