Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив усунути йому перешкоди у вихованні та спілкуванні з його малолітньою дитиною - донькою [PERSON] , [INFO] , визначити спосіб участі у вихованні і спілкуванні позивача з його малолітньою дитиною - донькою [PERSON] , [INFO] , яка проживає зі своєю матір`ю [PERSON] , шляхом систематичних побачень з дитиною кожної суботи кожного тижня з 09-00 год. до кожної неділі кожного тижня до 19-00 год. за місцем проживання позивача, без будь-яких обмежень та застережень, без присутності матері, 26 квітня кожного року з 17 до 20 годин, 6, 7 січня кожного року, один літній місяць (липень), для відпочинку дитини без присутності матері, зобов`язавши відповідача та будь-яких інших осіб не чинити позивачу перешкод у спілкуванні з дитиною у вказаний час. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 07 жовтня 2011 року між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Вказує, що після розірвання шлюбу дитина проживає разом з матір`ю за її адресою, питання щодо місця проживання дитини у позасудовому та судовому порядку не вирішувалося. Зазначає, що з самого моменту розлучення у позивача з відповідачем були непорозуміння щодо прийняття позивачем участі у вихованні доньки, стосунки між сторонами погіршились, що виразилось у небажанні відповідача надавати згоду на спілкування позивача з донькою. Крім того, відповідач стала чинити позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною та її вихованні, та на прохання позивача побачити доньку відповідає відмовою. Намагання позивача у позасудовому порядку врегулювати даний спір є марними, оскільки відповідач не бажає йти на поступки та знаходити компроміс. Позивач наголошує, що любить свою доньку, допомагає матеріально, сплачує за її одяг, іграшки, витрати на навчання. Відповідач не зверталась до суду з позовом про стягнення аліментів, оскільки позивач регулярно перераховує їй гроші на картку та просто так дає гроші. Вказує, що бажає записати доньку у спортивні секції та творчі кружки, але відповідач відмовляється, також відповідач не займається розвитком дитини. Позивач є фізичною особою-підприємцем, має стабільний дохід, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, спиртними напоями не зловживає та веде нормальний образ життя. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради до розгляду цивільної справи. 31 серпня 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач визнає, що вони з позивачем дійсно перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON] , яка після розірвання шлюбу мешкає разом з відповідачем за адресою: [ADDRESS] . На теперішній час відповідач перебуває у другому шлюбі з [PERSON] та має другу доньку - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що позивач також перебуває у другому шлюбі та має новонароджену дитину. Зазначає, що позивачем не надано суду ані клопотання про допит свідків, ані відомості звернення до поліції з питань чинення перешкод батькові у спілкуванні з дитиною, ані доказів намагання позивача вирішити питання у позасудовому порядку, також не надано характеристику на батька з місця роботи та місця фактичного проживання, не надано правовстановлюючих документів на квартиру/будинок, де має мешкати дитина під час систематичних побачень кожної суботи кожного тижня з 09-00 год. до неділі 19-00 год. та впродовж одного літнього місяця, не обстежено умови проживання, для з`ясування чи належні вони. Зауважує, що доводи позивача спростовуються аудіо записами телефонних розмов між сторонами, між відповідачем та донькою, між відповідачем та матір`ю позивача, а також між відповідачем та сестрою позивача, записані впродовж 2019-2020 років. Донька любить проводити час з двоюрідною сестрою в будинку у батька, у бабусі або в будинку у тітки, досить часто залишаючись у них з ночівлею. Крім того, донька регулярно відвідує усі свята, на які її запрошують родичі по лінії батька. Зазначає, що активну участь батько у житті дитини став проявляти лише останній рік, також батько проявляє ініціативу водити дитину на різноманітні гуртки та відповідач тільки підтримує таку ініціативу. Звертає увагу, що донька [PERSON] охайна, доглянута, вихована дівчинка, дисциплінована, має найкращі показники по завершенню учбового року серед однокласників, гарно малює, має багато друзів, оскільки завжди вихованням дитини займалася саме відповідач, тому вважає, що успіхи дитини є здебільшого її заслугою. Відповідач ніколи не перешкоджала спілкуванню батька з дитиною, а відмови відповідача у побаченнях батька з дитиною мали характер не регулярний і не систематичний, а періодичний з вагомим обґрунтуванням, що не завжди подобалося позивачу. Враховуючи викладене, відповідач просить суд задовольнити позовні вимоги частково, визначити спосіб участі у вихованні та спілкуванні позивача з донькою за наступним графіком: перший тиждень місяця - субота з 09-00 год. до неділі 19-00 год.; другий, третій та четвертий тиждень місяця - понеділок з 07-00 год. 30 хв. до вівторка 19-00 год.; дві години для відвідування дитиною одного заняття у гуртку, на який записав батько, відповідно до його графіку; 26 квітня у день народження доньки, три години за погодженням часу з матір`ю, відповідно до святкової програми, або батько присутній на святі дитини за його бажанням; 6 січня з 09-00 год. до 7 січня 19-00 год. кожного року; один тиждень під час зимових канікул для відпочинку дитини з батьком, за погодженням періоду та місця відпочинку з матір`ю; один тиждень під час літніх канікул дитини для відпочинку з батьком без відвідування морських курортів, допоки дитина не навчиться самостійно плавати, за погодженням періоду та місця відпочинку з матір`ю. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2020 року виключено зі складу учасників справи управління - службу у справах дітей виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2020 року відмовлено у прийнятті до спільного розгляду зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради про визначення місця проживання дитини з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні батька з дитиною, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Додатково пояснила, що вважає за доцільне влітку надати позивачу спільний відпочинок з дитиною тривалістю саме в один місяць, одного тижня, як зазначає відповідач, буде замало. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, але разом з цим зазначив, що не проти встановленого Органом опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради порядку спілкування з дитиною, але через графік його роботи вважає за доцільне, щоб були змінені дні спілкування з дитиною, а саме кожний перший, третій четвер місяця з 13-00 години до 19-00 години неділі. Також позивач не заперечував, щоб весь день свого народження - 26 квітня, дитина проводила з матір`ю, а він влаштує святкування дня народження дитини в один з днів побачень з дитиною після 26 квітня. Відповідач у судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги частково, не заперечувала проти того, щоб позивач мав дні спілкування з дитиною кожного першого, третього четверга місяця з 13-00 години до 19-00 години неділі з дотриманням навчального процесу дитини без присутності матері, з 11-00 години 06 січня по 19-00 годину 07 січня кожного року. Також відповідач вказала, що не розуміє яким чином можливо розділити святкування дня народження дитини, вона наперед не знає яким саме чином буде відбуватися святкування дня народження, яке вона буде влаштовувати. Крім того, відповідач заперечувала проти того, щоб позивач мав щорічно один місяць липень для відпочинку з дитиною, оскільки вона також хотіла б мати відпочинок з дитиною в цей місяць, до того ж дитина не вміє плавати, так надовго вона ще ніколи не відпускала дитину, а тому вважає, що позивачу достатньо буде одного тижня для спільного відпочинку з дитиною, а ще один тиждень можливо надати взимку. Представник третьої особи Волошенюк Г.С. у судовому засіданні пояснила, що на комісії було розглянуто спір між батьками та позиція Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради з даного приводу викладена у відповідному висновку. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON] , позивача, відповідача, представника третьої особи Волошенюк Г.С., дослідивши докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Сторони з 07 жовтня 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2017 року, що набрало законної сили 05 грудня 2017 року, розірвано (а.с.11). Від шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.10). 14 лютого 2019 року відповідач зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище зі « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.32). Сторони проживають окремо, дитина проживає з матір`ю (а.с.30, 49). Дитина [PERSON] перебуває на обліку у лікаря отоларинголога та має діагноз: Гострий риноаденоїдит. Розростання аденоїдних вегетацій ІІ-ІІІ ст. (а.с.34-39). Рішенням виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради № 185 від 25 вересня 2020 року визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.48). Між сторонами виник спір щодо способів участі позивача, як батька, у вихованні дитини. Висновком Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради від 09 жовтня 2020 року встановлено наступний графік побачень позивача з дитиною [PERSON] : кожна перша, третя субота місяця з 09:00 суботи до 19:00 вівторка без присутності матері; щорічно один місяць липень для відпочинку без присутності матері; [INFO] у день народження доньки з 16:00-19:00 без присутності матері (а.с.56). Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що згідно ст. 153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. За ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. В судовому засіданні не встановлені фактичні обставини, з якими б закон пов`язував обмеження у спілкуванні позивача з дитиною, а тому відповідно, позивач на підставі ст.153, ч.2 ст. 157 Сімейного кодексу України має право на особисте спілкування з донькою. Відповідно до ч. 2 ст. 159 Сімейного кодексу України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (ч.ч.1,2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства»). Визначаючи спосіб участі позивача у вихованні дитини, суд враховує визначені ч. 2 ст.159 Сімейного кодексу України обставини, а саме: ставлення позивача до виконання обов`язку з утримання дитини; особисту прихильність дитини до обох батьків; вік дитини, яка на час розгляду справи в суді досягла 8 років; стан здоров`я дитини; той факт, що позивач є працевлаштованим, а саме є фізичною особою-підприємцем (а.с.12-13). Дитина [PERSON] , допитана в судовому засіданні за участю психолога [PERSON] яка також є педагогом, пояснила, що їй подобається проводити час з батьком, хотілося б більше часу проводити з ним та вона не проти відпочивати з ним, але лише влітку, вважає, що їй достатньо буде одного тижня для літнього відпочинку з батьком, але чому саме один тиждень, пояснити не змогла. Також дитина [PERSON] пояснила, що їй не страшно буде відпочивати з батьком без присутності матері. Психолог [PERSON] в судовому засіданні зауважила, що відповіді були надані дитиною без будь-якого тиску, але разом з цим на деякі питання дитина відповідала шаблонно, можливо під впливом матері. Щирість намірів позивача щодо спілкування з дитиною та участі у її вихованні для гармонійного та повноцінного розвитку дитини не викликає у суду сумнівів. Відповідно до ч.ч.5,6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Беручи до уваги розумний баланс участі батька у вихованні доньки, виходячи з якнайкращих інтересів дитини та її віку, прихильності дитини до батька, права та бажання батька підтримувати постійний контакт з донькою, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо своєї дитини, а також погоджений сторонами спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною, суд вважає за необхідне встановити наступний порядок побачень: кожний перший, третій четвер місяця з 13-00 години четверга до 19-00 години неділі з дотриманням навчального процесу дитини та з 11-00 години 06 січня по 19-00 годину 07 січня кожного року без присутності матері. Також суд вважає за необхідне враховуючи баланс участі батька у вихованні доньки, виходячи з якнайкращих інтересів дитини та її віку, прихильності дитини до батька, права та бажання батька підтримувати постійний контакт з донькою, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо своєї дитини, тієї обставини, що спільний відпочинок влітку є відмінним поняттям від встановлених днів побачень, визначити позивачу можливість щорічно відпочивати з дитиною два тижні в липні місяці без присутності матері. Визначаючи саме таку тривалість літнього відпочинку судом також враховано, що дитині подобається проводити час з батьком та вона хоче саме влітку з ним відпочивати; з досліджених в судовому засіданні доказів, у тому числі із звукозаписів телефонних розмов наданих відповідачем, встановлено, що дитина перебуваючи з батьком завжди була доглянута, нагодована та завжди були дотримані призначені лікарем-отоларингологом рекомендації з лікування, а тому побоювання відповідача щодо неможливості встановлення спільного літнього відпочинку позивача з дитиною більше одного тижня є безпідставними та такою, що буде відповідати як фактичним обставинам справи, так і вимогам закону, є тривалість спільного щорічного літнього відпочинку терміном в два тижні в липні місяці. Крім того, суд вважає за можливе не встановлювати позивачу часу побачень з донькою в день її народження - [INFO] кожного року, оскільки позивач в судовому засіданні не наполягав на спілкуванні з дитиною саме в цей день та погодився, що може влаштувати святкування дня народження дитини в один з днів побачень з дитиною після 26 квітня. Позовні вимоги в частині зобов`язання будь-яких інших осіб не чинити позивачу перешкод у спілкуванні з дитиною у вказаний час задоволенню не підлягають, оскільки позивачем пред`явлено позов лише до відповідача у справі, про наявність спору з іншими особами позов не обґрунтовано та таких осіб позивачем не вказано. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. В подальшому при збільшенні віку дитини зазначене рішення суду не буде перешкодою для подання позову до суду про зміну порядку виховання дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial