Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Катеринівська сільська рада Покровського району Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений строк визначений законом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачка [PERSON] доводилась йому невісткою. Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 13.11.2017 року, по справі № 189/1253/17, шлюб між [PERSON] та його сином - [PERSON] було розірвано. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в будинку позивача по [ADDRESS] , який належить йому на праві приватної власності. Із січня 2014 року, тобто вже більше чим п`ять років, відповідачка не проживає за вказаною адресою. З того часу позивач змушений сам нести усі витрати по утриманню домоволодіння, в тому числі сплачувати комунальні платежі, плата за які йому нараховується за кількістю зареєстрованих осіб. Також кількість зареєстрованих осіб впливає на призначення субсидії. На даний час у позивача виникла необхідність розпорядитись вищевказаним будинком, але в зв`язку з тим, що відповідачка не бажає виписатись з будинку, у нього виникають певні труднощі. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов: [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в будинку по [ADDRESS] , але фактично з 20 січня 2014 року в ньому не проживає, тобто більше одного року. Остання адреса місця проживання відповідачки йому не відома. Сторони не спілкувалися одразу як відповідачка виїхала з будинку в 1999 році і до цього часу. Ніякої домовленості або ж договору стосовно того, що відповідачка буде проживати в спірному житлі між ними не має. Будь-яких заяв до органів місцевого самоврядування, або будь-яких інших установ та організацій стосовно того, що відповідачка не проживатиме в будинку з поважних причин чи прохання закріпити за ним спірне житло також не має. У зв`язку з чим, позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідачки на його користь витрати по справі. Справу розглянуто згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України у відсутності позивача та третьої особи, які надіслали до суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Позивач [PERSON] позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та день розгляду справи судом була повідомлена належним чином, відзиву на позовну заяву не надала, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Позивач не заперечує проти винесення заочного рішення. Третя особа: Катеринівська сільська рада Покровського району Дніпропетровської області проти позовних вимог [PERSON] до [PERSON] не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.12.2018 року, власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 7). З довідки № 446 від 14.08.2019 року, виданої Катеринівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області видно, що згідно погосподарської книги № 6 за 2016-2020 роки в будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , 1956 р.н., [PERSON] , 1961 р.н., [PERSON] , 1982 р.н. (а.с. 8). З копії акту обстеження матеріально - побутових умов сім`ї [PERSON] видно, що [PERSON] зареєстрована в будинку [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Проживала за даною адресою з 25.01.2013 р. по 20.01.2014 р. З 2014 року по даний час [PERSON] за даною адресою не проживає (а.с. 9). За приписами ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Як вбачається з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Зі змісту ст. 391 ЦК України вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу України, жиле приміщення зберігається за відсутньою особою протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття її з реєстрації за цим приміщенням відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved