Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на наступні обставини. Між ВАТ «ВТБ Банк», яке в подальшому перейменоване на ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №57-ДФВ8/2008, згідно з яким банк надав відповідачці кредит в розмірі 326 000 гривень, строком повернення до 02.09.2028 року з процентною ставкою – 19,5 % річних для придбання двокімнатної квартири за адресою м. Донецьк вул. 230й Стрєлкової дивізії, 4/131. Відповідно до п.4.1 кредитного договору, відповідачка зобов’язалась повернути банку отриманий кредит та сплатити банку проценти за користування кредитом у валюті кредиту до 02.09.2028 року у розмірі та порядку, передбаченому п.п.8.1, 8.2, 8.3 кредитного договору. Так, пунктами 8.1, 8.2, 8.3 кредитного договору передбачено, що сплата банку процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно, починаючи з жовтня 2008 року. Погашення кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами в розмірі 1358, 33 гривні. Погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється відповідачкою в період з 01 по 08 число кожного місяця згідно з Додатком 1 до кредитного договору, який є його невід’ємною частиною. Відповідно до п.4.4 кредитного договору, позичальник зобов’язаний повністю повернути кредит та сплатити проценти, незалежно від настання строку виконання зобов’язання у випадку порушення позичальником своїх зобов’язань за кредитним договором у тому числі несплати процентів за кредитом. Як передбачено п.9.1 кредитного договору, у разі несвоєчасного повернення кредиту позичальник зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 30% річних від простроченої суми. Відповідно до п.9.2 кредитного договору, у разі несвоєчасної (неналежної) сплати процентів за користування кредитом, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення виконання. Відповідачка в порушення умов кредитного договору, зобов’язання за кредитним договором виконувала неналежним чином, що призвело до створення заборгованості за кредитом. Так, станом на 19.11.2013 року заборгованість відповідачки становить 582 401,83 гривні, що складається з: - 241 783, 54 гривні – сума кредиту, що залишилась неповернутою боржником; - 29 702, 27 гривні – сума простроченого боргу по кредиту з урахуванням індексу інфляції; - 271 888, 51 гривня – сума прострочених відсотків з урахуванням індексу інфляції; - 1763, 07 гривень – сума непрострочених відсотків за користування кредитом за період з 08.11.2013 – 18.11.2013 р. - 5332,61 гривні – пеня за прострочення кредиту; - 16 736, 38 гривні – пеня за прострочення сплати відсотків; - 15 195, 45 гривень - сума 3 % річних від суми прострочених відсотків. 03.09.2008 року між позивачем та відповідачкою був укладений іпотечний договір №57з-ДФВ8/2008, який посвідчений приватний нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 1734. За умовами іпотечного договору, забезпеченням виконання зобов’язань в повному обсязі щодо повернення кредиту, сплати процентів, комісій, пені, термін та умови яких встановлені кредитним договором, є іпотека: - квартири за адресою м. Донецьк вул. 230й Стрєлкової дивізії, 4/131, що складається з 2 кімнат, загальною площею 48, 9 кв.м., жилою – 29, 9 кв.м. Право відповідачки на набуття нею у власність предмету іпотеки підтверджується договором купівлі – продажу квартири від 03.09.2008 року. Після державної реєстрації права власності вказана квартира продовжує бути предметом іпотеки відповідно до умов іпотечного договору. Відповідно до п.1.4 іпотечного договору, предмет іпотеки сторони оцінили у 326 000 гривень, що за курсом НБУ на день підписання договору становило 67215, 11 доларів США. Відповідно до розділу 4 Іпотечного договору, банк має право за рахунок предмету іпотеки задовольнити свої вимоги за кредитним договором у повному обсязі, включаючи сплату основної суми боргу, неустойки, процентів та інших платежів, пов’язаних з пред’явленням вимоги та зверненням стягнення на предмет іпотеки, збитків, завданих порушенням основного зобов’язання . У разі невиконання зобов’язань за кредитним та/або іпотечним договором, банк має право достроково стягувати наданий кредит незалежно від встановленого строку виконання зобов’язання та задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до розділу 5 Іпотечного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або шляхом позасудового врегулювання на вибір банку. Просив суд звернути стягнення на користь ПАТ «ВТБ Банк» на предмет іпотеки - квартири, що знаходиться за адресою: м. Донецьк вул. 230й Стрєлкової дивізії, 4/131, та належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною 326 000 гривень для задоволення кредитним вимог позивача у розмірі 582 401, 83 гривні за кредитним договором №57-ДФВ8/2008 від 03.09.2008 року та стягнути з відповідача на користь банку судові витрати. Представник позивача – [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не з’явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачка в судове засідання не з’явилась, була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України у випадку неявки в судове засідання відповідача, належним чином повідомленого та від якого не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність, якщо вказані ним причини неявки визнані неповажними, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, які є в матеріалах справи, якщо позивач не заперечував проти такого розгляду справи. В зв’язку, з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 525 ЦК України передбачено, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Стаття 1048 частина 1 ЦК України передбачає право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір та порядок одержання яких встановлюється договором. За кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлені наступні обставини. 3 вересня 2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №57-ДФВ8/2008, за умовами якого банк надав відповідачці грошові кошти в сумі 326 000 гривень, зі сплатою 19, 5% річних та кінцевим строком повернення – до 02.09.2028 року. Разом з тим, цільовим призначенням, за яким використовуються грошові кошти у відповідності з п.2.1 кредитного договору є – придбання двокімнатної квартири, розташованої за адресою м. Донецьк, вул. 230й Стрєлкової дивізії, 4/131. У відповідності із п.1.1 статуту ПАТ «ВТБ БАНК», ПАТ «ВТБ БАНК» є правонаступником усіх прав та обов’язків ВАТ «ВТБ Банк». Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов’язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов’язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, на підставі викладеного позивач набув права вимоги по кредитному договору №57-ДФВ8/2008 від 03.09.2008 року укладеним між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] Відповідно до п.4.1 кредитного договору, відповідачка зобов’язалась повернути банку отриманий кредит та сплатити банку проценти за користування кредитом у валюті кредиту до 02.09.2028 року у розмірі та порядку, передбаченому п.п.8.1, 8.2, 8.3 кредитного договору. Так, пунктами 8.1, 8.2, 8.3 кредитного договору передбачено, що сплата банку процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно, починаючи з жовтня 2008 року. Погашення кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами в розмірі 1358, 33 гривні. Погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється відповідачкою в період з 01 по 08 число кожного місяця згідно з Додатком 1 до кредитного договору, який є його невід’ємною частиною. Банк свої зобов’язання за кредитним договором виконав належним чином та надав відповідачу кредитні кошти, сума яких обумовлена умовами кредитного договору. В свою чергу, відповідачка, зобов’язання за кредитним договором виконувала неналежним чином, внаслідок чого у неї виникла заборгованість, яка станом на 19.11.2013 року становить: - 241 783, 54 гривні – сума кредиту, що залишилась неповернутою боржником; - 29 702, 27 гривні – сума простроченого боргу по кредиту з урахуванням індексу інфляції; - 271 888, 51 гривня – сума прострочених відсотків з урахуванням індексу інфляції; - 1763, 07 гривень – сума непрострочених відсотків за користування кредитом за період з 08.11.2013 – 18.11.2013 р. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо в зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як передбачено п.9.1 кредитного договору, у разі несвоєчасного повернення кредиту позичальник зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 30% річних від простроченої суми. В зв’язку з чим, відповідачці банком було нараховане станом на 19.11.2013 року - 15 195, 45 гривень - сума 3 % річних від суми прострочених відсотків. Відповідно до п.9.2 кредитного договору, у разі несвоєчасної (неналежної) сплати процентів за користування кредитом, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення виконання. В зв’язку з чим, відповідачці банком відповідачці була нарахована пеня, яка станом на 19.11.2013 року становить: - 5332,61 гривні – пеня за прострочення кредиту; - 16 736, 38 гривні – пеня за прострочення сплати відсотків. Відповідно до п.4.4 кредитного договору, позичальник зобов’язаний повністю повернути кредит та сплатити проценти, незалежно від настання строку виконання зобов’язання у випадку порушення позичальником своїх зобов’язань за кредитним договором у тому числі несплати процентів за кредитом. Таким чином, сума заборгованості за кредитним договором, станом на 19.11.2013 року складає – 582 401,83 гривні, що складається з: - 241 783, 54 гривні – сума кредиту, що залишилась неповернутою боржником; - 29 702, 27 гривні – сума простроченого боргу по кредиту з урахуванням індексу інфляції; - 271 888, 51 гривня – сума прострочених відсотків з урахуванням індексу інфляції; - 1763, 07 гривень – сума непрострочених відсотків за користування кредитом за період з 08.11.2013 – 18.11.2013 р. - 5332,61 гривні – пеня за прострочення кредиту; - 16 736, 38 гривні – пеня за прострочення сплати відсотків; - 15 195, 45 гривень - сума 3 % річних від суми прострочених відсотків. В забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором, 03.09.2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір №57з-ДФВ8/2008, за умовами якого відповідачка передала в іпотеку нерухоме майно, а саме – квартиру [ADDRESS], яка складається з 2х житлових кімнат, загальною площею 48, 9 кв.м., жилою -29,9 кв.м., яка належить їй на підставі договору купівлі – продажу від 03.09.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером №1733, зареєстрованим в Державному реєстрі правочинів 03.09.2008 року, номер витягу 6457727, номер правочину 3114258. Згідно зі ст.33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов’язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов’язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до розділу 4 Іпотечного договору, іпотеко держатель має право за рахунок предмету іпотеки задовольнити свої вимоги за кредитним договором у повному обсязі, включаючи сплату основної суми боргу, неустойки, процентів та інших платежів, витрат, пов’язаних з пред’явленням вимоги та зверненням стягнення на предмет іпотеки, збитків, завданих порушенням основного зобов’язання. У разі невиконання зобов’язань за кредитним та/або іпотечним договором, іпотеко держатель має право достроково стягувати наданий кредит незалежно від встановленого строку виконання зобов’язання та задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до розділу 5 Іпотечного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або шляхом позасудового врегулювання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється способом за вибором іпотеко держателя. Так, банком на адресу відповідачки надсилалися письмові листи - вимоги, однак жодних дій щодо погашення заборгованості за кредитним договором відповідачка не вчинила. Частиною 1 статті 41 ЗУ «Про іпотеку», передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження». Виходячи з викладеного, враховуючи, що відповідачем [PERSON] неналежним чином виконувалися зобов’язання за кредитним договором, іпотечним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» в особі відділення «Донецька регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню. Згідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору 3441 гривень. На підставі ЗУ «Про іпотеку», ст. 525, 526, 530, 536, 611, 625, ч.1 ст. 1048, 1050, ч.1 ст. 1054 ЦК України та

Outcome: approved