Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що 05 листопада 2018 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопелем С.О., за реєстровим №\~5045. На момент укладання даного договору купівлі-продажу за вказаною адресою була зареєстрована відповідач, яка відповідно до п. 4.5 Договору зобов`язувалася знятися з реєстраційного обліку з адреси відчужуваного майна та повністю звільнити квартиру для безперешкодного користування нею в термін до 20 листопада 2018 року. Однак в обумовлений строк відповідач не знялася з реєстраційного обліку у зазначеній квартирі та до цього часу залишається зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . Наявність реєстрації постійного місця проживання відповідача в належній позивачу квартирі створює йому перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, оскільки він змушена нести додаткові витрати по оплаті деяких комунальних послуг, що зокрема, позбавляє його можливості оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг. Враховуючи те, що відповідач добровільно відповідно до умов Договору не знялася з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою, позивач просив суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді від 26 квітня 2019 року відкрито провадження по даній справі та у відповідності до ч. 1 ст. 274 ЦПК України вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, що відповідає положенням ч. 5 ст. 279 ЦПК України (а.с.16). Про розгляд даної справи відповідач [PERSON] була повідомлена у відповідності до вимог ч. 6,7 ст. 128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження по справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами була направлена відповідачу за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку (а.с.17), однак відповідач відзиву на позов не надала та жодних заяв або клопотань від неї до суду не надходило. Згідно з ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи те, що судом були використані передбачені чинним законодавством способи для повідомлення відповідача про розгляд справи, та приймаючи до уваги той факт, що наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд у відповідності до норм\~ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391\~ЦК України\~передбачено,\~що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що 05 листопада 2018 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопелем С.О., за реєстровим №\~5045 (а.с.8-10). На момент вчинення правочину в спірній квартирі залишалася зареєстрованою відповідач. За умовами пункту 4.5 Договору, відповідач [PERSON] зобов`язувалася знятися з реєстраційного обліку з адреси відчужуваного майна та повністю звільнити квартиру для безперешкодного користування нею в термін до 20 листопада 2018 року (а.с.9). Однак, в супереч умов Договору, в обумовлений сторонами строк, відповідач не знялася з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] та до цього часу залишається зареєстрованою в належній позивачу квартирі (а.с.4,15). Враховуючи те, що позивач є власником квартири [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 05 листопада 2018 року (реєстровий № 5045), а право власності відповідача на спірну квартиру було припинено на підставі зазначеного договору купівлі-продажу квартири, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування даною квартирою. З урахуванням викладених обставин та

Outcome: approved