Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги мотивує тим, що у жовтні 2016 року між сторонами було укладено договір позики, за умовами якого позивач передав у власність відповідача грошові кошти у сумі 55922,46 грн. на строк до 10.02.2017. Однак, відповідач свої зобов'язання не виконав, грошові кошти позивачу не повернув. Просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу у розмірі 55922,46 грн., а також судовий збір у сумі 640,00 грн. Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи, заяв, відзиву суду не надала, у зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у її відсутність по наявним в справі доказам. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 10.10.2016 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір безпроцентної поворотної позики грошових коштів, за умовами якого позивач передав у власність відповідача грошові кошти у сумі 55922,46 грн., які останній зобов'язався повернути у строк до 10.02.2017 (а.с. 10-11). За змістом ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу отримання відповідачем у борг грошових коштів. Відповідач свої зобов'язання не виконала, борг позивачу не повернула. Станом на час розгляду справи у [PERSON] існує заборгованість перед позивачем у розмірі 55922,46 грн. Оцінюючи зібрані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг у розмірі 55922,46 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 640,00 грн. судових витрат (а.с. 2). З викладеного,

Outcome: approved