Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на квартиру, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16.04.2013 між ним та ТДВ «Колос» було укладено договір оренди з правом викупу №33, за яким йому для проживання з правом викупу була надана квартира [ADDRESS] . На виконання вказаного договору ним було сплачено відповідачу за квартиру суму, встановлену у зазначеному договорі, а саме 24120 грн. При цьому нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу не можливе, оскільки у ТДВ «Колос» один правовстановлюючий документ на весь житловий будинок, а саме свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Таким чином він з незалежних від нього обставин позбавлений можливості у встановленому законом порядку оформити правовстановлюючі документи на вказану квартиру, тому вимушений звернутися до суду з даним позовом, у якому просить виділити йому частку у зазначеному будинку, а саме квартиру №7 , та визнати за ним право власності на вказану квартиру. Позивач у підготовче засідання не з`явився, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, до початку розгляду справи по суті подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та заяви сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору оренди з правом викупу від 16.04.2013 №33, укладеного між позивачем та Товариством з додатковою відповідальністю «Колос» в особі голови правління Куц В.Г., позивачу і членам його сім`ї для проживання строком на 10 років на умовах оренди з правом викупу була передана квартира [ADDRESS] . Згідно з умовами даного договору сторони домовилися про те, що загальна вартість квартири складає 24120 грн. та визначили порядок сплати орендної плати. Позивачем повністю виплачена вартість взятої в оренду з правом викупу вищевказаної квартири, що підтверджено довідкою ТДВ «Колос» №409 від 18.09.2019. Власником житлового будинку [ADDRESS] є ТДВ «Колос», що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 13.05.2014 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №21555095 від 13.05.2014. З відомостей, наданих Знам`янським міжміським комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» за №113 від 06.07.2015, вбачається, що на даний час 16-ти квартирний житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований за ТДВ «Колос» на підставі свідоцтва про право власності, виданого Державним реєстратором реєстраційної служби Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області Іванюк Н.В. 13.05.2014 в цілому, яке було зареєстроване у Знам`янському міжміському комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» 20.05.2014 та записано в реєстрову книгу №20 під реєстровим номер 191. Загальна площа будинку 778,80 кв.м., житлова площа 465,7 кв.м. Будинок складається з двох однокімнатних квартир, восьми двокімнатних квартир, шести трьохкімнатних квартир. Рішенням одинадцятої сесії Знам`янської міської ради №195 від 22.04.2016 затверджене розпорядження міського голови «Про перейменування вулиць та провулків в місті Знам`янка» від 18.02.2016 №8, відповідно до якого [ADDRESS] на вулицю [ADDRESS] . Згідно з технічним паспортом, квартира [ADDRESS] складається з двох житлових кімнат загальною площею 14.2 кв.м. та 11.0 кв.м. відповідно, кухні площею 5.3 кв.м., ванної площею 2.4 кв.м., вбиральні площею 0.9 кв.м., коридору площею 5.9 кв.м., комори площею 0.5 кв.м., балкону площею 0.9 кв.м. Загальна площа квартири 41.1 кв.м. При зверненні позивача до нотаріальної контори листом від 01.10.2019 за №520/01-16 йому було роз`яснено про неможливість посвідчення договору купівлі-продажу квартири, оскільки на квартиру [ADDRESS] право власності не підтверджене і не зареєстроване за ТДВ «Колос», а сама квартира №7 не виділена в окреме ізольоване помешкання і на неї відсутніправовстановлюючі документи. Відповідно до довідки, виданої головою квартального комітету м.Знам`янка №10 за вих.№615 від 20.09.2019, позивач проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , працює у ТДВ «Колос» на посаді муляра з 27.04.2012 (наказ №51 від 25.04.2012), що підтверджується довідкою зазначеного товариства №422 від 30.09.2019. Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55). Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст.ст.13, 41, 47 Конституції України кожному гарантується реалізація права власності і його захист та непорушність. Кожен має право на житло. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з ч.ч.2, 7 ст.810-1 ЦК України за договором оренди житла з викупом одна сторона підприємство-орендодавець передає другій стороні - фізичній особі (особі-орендарю) житло за плату на довготривалий (до 30 років) строк, після закінчення якого або достроково, за умови повної сплати орендних платежів, житло переходить у власність орендаря. Договір оренди житла з викупом є документом, що свідчить про перехід права власності на нерухоме майно від підприємства-орендодавця до особи-орендаря з відкладальними обставинами, визначеними законом. Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Зі змісту статті 364 ЦК України випливає, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Стаття 392 ЦК України надає власнику майна право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Положенням ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з`ясування і дослідження інших обставин справи. З огляду на викладене та враховуючи визнання відповідачем пред`явленого позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про виділ в натурі квартири [ADDRESS] та визнання на неї права власності за позивачем є такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved