Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив поновити його на посаді лікаря акушера-гінеколога КНП «Міська лікарня № 1» ЗОР (з урахуванням уточненої позовної заяви від 19.03.2019 року). Свою позовну вимогу [PERSON] мотивував тим, що з 2001 року він працював в указаній установі. 08.08.2018 року відповідачем було видано наказ «Про скорочення штату працівників», на виконання якого 10.09.2018 видано наказ «Про попередження працівників про майбутнє звільнення». 20.09.2018 року відповідачем видано наказ № 117 про направлення позивача на курси підвищення кваліфікації «Передатестаційний цикл» з 17.10.2018 року по 15.11.2018 року, після проходження яких йому було присвоєно вищу кваліфікаційну категорію, згідно з Наказом Департаменту охорони здоров`я Запорізької ОДА № 599-о від 26.11.2018 року. 26.12.2018 року наказом № 390 к/тр його було звільнено з посади лікаря акушера-гінеколога жіночої консультації у зв`язку зі скороченням чисельності працівників, відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. Вважає, що при звільненні відповідачем були порушені права позивача, а саме: під час його перебування на передатестаційних курсах, 26.10.2018 року відбулося засідання комісії про розгляд переважного права залишення на роботі, про що він дізнався значно пізніше. З відповіді відповідача на звернення позивача від 14.02.2019 року, зазначено, що при розгляді переважного права при рівності кваліфікаційних категорій враховувалась продуктивність праці, медичний стаж роботи та стаж роботи в КНП «Міська лікарня № 1» ЗОР. Згідно з протоколом засідання комісії про розгляд переважного права від 26.10.2018 року, продуктивність праці у позивача виглядає однією з кращих; медичний стаж роботи, за виключенням лікаря пенсійного віку, найбільший 30 років; стаж роботи в даному закладі 17 років. Перевага в залишенні на роботі надається: особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком. Позивач є в сім`ї єдиним, хто має самостійний заробіток. Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників. Департаментом правового забезпечення Міністерства соціальної політики рекомендовано враховувати наявність післядипломної освіти. Наявність у позивача посвідчення про закінчення клінічної ординатури (2 роки навчання на кафедрі акушерства і гінекології ЗДМУ) до уваги не взято. Розгляд переважного права залишення на роботі відповідачем проведено в той час, коли незабаром мала відбутись запланована атестація лікарів, про що адміністрації установи було відомо. Та засідання комісії відбулося завчасно, без урахування підсумків атестації лікарів, що в результаті призвело до його звільнення з посади. На початку лютого 2019 року позивачу стали відомі факти поворотного поновлення на роботі працівників на аналогічні посади, що мали місце 27.11.2018 року, без врахування його переважного права, згідно зі ст. 42-1 КЗпП України (на той час він вже мав вищу кваліфікаційну категорію). На даний час в жіночій консультації працюють всі лікарі, що підлягали скороченню згідно з процедурою (за виключенням двох, що звільнились за власним бажанням). Тож фактично скороченим виявився один позивач. У разі звільнення працівника без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновленим на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позову та просив відмовити, виходячи з наступних підстав. В КНП «Міська лікарня № 1» ЗОР скорочення чисельності штату працівників, здійснювалось виключно відповідно до законодавства України, тому порушення в процедурі скорочення відсутні та підстав в поновленні на роботу позивача не було. Лікарнею був виданий наказ від 08.08.2018 року № 234р «Про скорочення штату працівників».

Outcome: dismissed