Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу. Свої вимоги мотивує тим, що 04 січня 2009 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, за яким, він фактично передав [PERSON] суму грошових коштів в розмірі 52 000 грн., яку остання зобов'язалася повернути до 31 грудня 2012 року, однак взятих на себе грошових зобов'язань в повному обсязі не виконав. А тому, враховуючи, що відповідач свої договірні зобов'язання, у встановлений договором строк, не виконав, позивач просить стягнути з останньої на його користь суму боргу в розмірі 54620,66 грн.. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. У відповідності ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши і оцінивши в сукупності докази по справі, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 04 січня 2009 року сторони уклали договір позики, згідно якого позикодавець - [PERSON], передає у користування позичальнику - [PERSON] грошові кошти у сумі 52 000 грн. строком до 31 грудня 2012 року. На підтвердження даного договору позивач надав копію розписки (а.с.7) Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. Частина 2 ст. 1047 ЦК України допускає пред'явлення на підтвердження укладання договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей. Позичальник має право оспорювати договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Таким чином, укладений у письмовій формі договір, за яким сторони домовилися про всі істотні умови позики та розписка, яка є також договором позики, укладеним у простій письмовій формі, відповідають змісту ст. 1047 ЦК України. В силу ст. 1049 ЦК України [PERSON], як позичальник, зобов'язана повернути позикодавцеві - [PERSON] позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак [PERSON] цього обов'язку не виконав. Борг відповідача за договором позики складає 52000.00 грн., 676.00 грн. - інфляційних сум, 1944.66 грн. - три проценти річних. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно також стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 546.20 грн..

Outcome: approved