Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилалась на те, що 22.01.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріальнго округу Бондар І.М. на користь АТ КБ «ПриватБанк» вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за номером 206, яким звернуто стягнення на нерухоме майно - нежитлову будівлю, корпус [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , в рахунок заборгованості за кредитом - 13103,20 доларів США, заборгованості за відсотками - 12339,80 доларів США, пеня 10630,01 доларів США, що загалом становить 1017350,00 грн. 23.04.2019 року на підставі виконавчого напису, головним державним виконавцем Хортицького відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя відкрито виконавче провадження. 27.05.2019 року вищезазначене виконавче провадження передано на виконання до Запорізького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинений незаконно, а тому був змушений звернутись до суду з позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним шляхом, до суду від представника позивача надійшла заява про підтримку позову в повному обсязі та розгляд справи без участі позивача та його представника. Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи попереджався своєчасно та належним шляхом. Відзиву або будь-яких доказів до суду не надав, про причину неявки суд не повідомив. Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним шляхом, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі. До суду також надала пояснення, в яких зазначає, що при вчиненні виконавчого напису діяла відповідно до чинного законодавства. Вважає, що вчинення виконавчого напису є цілком правомірним, а доводи позивача є неспроможними, позивачем не було доведено фактів порушення порядку вчинення нотаріальних дій. Представник третьої особи Запорізького ВДВС ГТУЮ в Запорізькій області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним шляхом, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких пояснень до суду не надав. Суд вважає можливим розглянути справу у спрощеному позовному провадженні, заочно за відсутності сторін у справі та третіх осіб, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні та обґрунтовані, отже позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 22.01.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис на нерухоме майно [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 1020850,00 грн. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №58968425 від 23.04.2019 року, головним державним виконавцем Хортицького відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя було відкрито виконавче провадження за виконавчим написом №206 від 22.01.2019 р., виданим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у загальній сумі 1020850,00 грн. 11.07.2019 року у виконавчому провадженні №58968425 державним виконавцем Запорізького РВДВС ГТУЮ у Запорізькій області було винесено постанову про прийняття виконавчого провадження. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.01.1992 р. № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» п. 13 роз`яснено, що відповідно до ст. ст. 34, 36, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Відповідно до п.п. 3.1, 3.5 п. з глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172. Відповідно до п. 3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму узагальненні «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» визначив, що належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, є первинні бухгалтерські документи (документи первинного бухгалтерського обліку), такими документами є документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Нотаріусу для здійснення виконавчого напису представником АТ КБ «ПриватБанк» було надано виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості, яка не є первинним документом, а фактично є довідкою про заборгованість боржника, із якої неможливо зрозуміти, коли у відповідача виникло право вимоги, відсутні дані щодо останньої дати погашення за наданим кредитом. За таких обставин у нотаріуса не було підстав вважати, що заборгованість є безспірною. Також, у виконавчому написі відсутня достатня і безспірна інформація щодо строку прострочення та періоду, за який виникла заборгованість. І в виконавчому написі, і в поданих заявником нотаріусу документах відсутня така інформація, яка б безсумнівно встановлювала, що заборгованість, яку пропонується стягнути з позичальника, виникла виключно в межах строку позовної давності. Саме по собі посилання заявника у його заяві нотаріусу на те, що заборгованість стягується за період з 10.07.2008 року по 30.10.2018 року, не є документом, який доводить вказані обставини. Таким чином, нотаріусом не дотримано також вимоги закону щодо можливості вчинити виконавчий напис лише за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що виконавчий напис вчинено за заявою особи, яка не подала необхідних документів і зокрема не подала документу, який би засвідчував право вимоги вказаної особи, виконавчий напис вчинено не на документі, який підтверджує безспірність даної заборгованості і відповідно дає підстави для безспірного її стягнення, крім того у виконавчому написі відсутня достатня і безспірна інформація щодо строку прострочення та періоду, за який виникла заборгованість, в виконавчому написі і в поданих заявником нотаріусу документах відсутня така інформація, яка б безсумнівно встановлювала, що заборгованість, яку пропонується стягнути з позичальника, виникла виключно в межах строку позовної давності, суд вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає задоволенню, а отже позов необхідно задовольнити. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений 02.08.2019 року, квитанція №86, позивачем при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved