Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат за період навчання, просив суд стягнути з відповідачки на користь позивача 5 343,84 грн. та витрати зі сплати судового збору. В обґрунтування позову вказують, що відповідачка проходила службу в органах внутрішніх справ України з 15.08.2013 року по 26.03.2014 року. У 2013 році була зарахована курсантом 1-го курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» до Одеського державного університету внутрішніх справ, була поставлена на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання та присвоєно звання «рядовий міліції» про що свідчить витяг з наказу ОДУВС від 15.08.2013 № 117 о/с. Відповідно до указу Президента України № 77/96 від 23.01.1996 року «Про заходи реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 року № 992 «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснюється за державним замовленням», наказу МВС України від 14.05.2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» між ОДУВС з одного боку, Головним управлінням МВС України в Автономній Республіці Крим з іншої сторони, та громадянкою [PERSON], [INFO], був укладений договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ. Згідно з п. 2.1 договору університет зобов'язаний забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно з навчальним планами та програми і вимогами освітньо-кваліфікаційного рівнів, харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України, працевлаштування випускника після закінчення повного курсу навчання та одержання відповідної кваліфікації. Згідно п. 2.3 договору [PERSON] зобов'язана виконувати в повному обсязі навчальну програму відповідної фахової спрямованості та освітньо-кваліфікаційного рівня, сумлінно ставитись до навчання, оволодіти теоретичними знаннями і практичними навичками, сучасними методами роботи з обраної спеціальності, не допускати порушень службової дисципліни, складати іспити, заліки, проходити практику та стажування, передбачені навчальними планами і програмами, виконувати навчально-методичні вимоги науково-педагогічного складу, виконувати правила внутрішнього розпорядку університету, дотримуватися вимог законодавства України та нормативно правових актів з питань проходження служби в ОВС. 26.03.2014 року відповідачка звернулась до керівництва університету з рапортом про звільнення за власним бажанням. Відповідно до наказу ОДУВС від 09.04.2014 року № 36 о/с відповідачка була відрахована за власним бажанням та звільнена з органів внутрішніх справ України. Таким чином, відповідач не виконала умови Договору, а саме п.п. 2.3.1, 2.3.2., 2.3.6 п. 2.3., а також порушила п. 3 договору, в якому передбачені підстави на відшкодування витрат на підготовку, а саме дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладів МВС Україні у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушення нею дисципліни. Згідно з розрахунком вартості і утримання курсанта [PERSON] повинна відшкодувати витрати на суму 5 343,84 грн., які МВС України затратило на її утримання в університеті. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, про підтримання позовних вимог, з проханням розглядати справу у його відсутності та згодою на постановлення заочного рішення. У зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача та постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, про що в справі містяться відповідні документи, заяв, заперечень, клопотань суду не надала, в зв'язку з чим суд визнає, повторну неявку відповідача без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у її відсутності, та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно наказу т.в.о. ректора полковника міліції С.О. Кузніченко Одеського державного університету внутрішніх справ № 117 о/с від 15.08.2013 року [PERSON] зарахована на навчання до Одеського державного університету внутрішніх курсантом 1-го курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» за напрямком «Правознавство», присвоївши звання «рядовий міліції». (а.с. 9) 09.09.2013 року між Одеським державним університетом внутрішніх справ та відповідачкою укладено договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ. (а.с. 11-12) Згідно витягу з наказу Одеського державного університету внутрішніх № 36 о/с від 09.04.2014 року [PERSON] відрахована з університету та звільнена з органів внутрішніх справ України за власним бажанням. Згідно розрахунку фактичних витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції [PERSON] вбачається, що заборгованість за період з 15.08.2013 року по 09.04.2014 року становить 5 343,84 грн., з яких: грошове забезпечення в розмірі 1 857,65 грн., речове забезпечення - 1 117,00 грн., харчування - 929,84 грн., комунальні послуги - 1 439,35 грн. (а.с. 14) Згідно зі ст. 627 ЦК України передбачено свободу договору та визначено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно п. 3.1. договору про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість є підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку. Постановою Кабінету Міністрів України № 313 від 01 березня 2007 року затверджено «Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ», яким передбачено, що відшкодування витрат проводиться за договором про підготовку фахівця в навчальному закладі. У разі відмови особи (курсанта) добровільно відшкодувати витрати, що пов'язані з її навчанням, ця сума стягується в судовому порядку. Згідно п. 3 «Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», що затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 964 від 12 липня 2006 року, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, які пов'язані з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Згідно наданого позивачем розрахунку, сума фактичних витрат, що пов'язані з утриманням позивача під час навчання складає 5 343,84 грн. Зазначені кошти і підлягають стягненню з відповідачки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 243,60 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Outcome: approved