Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування позову посилався на те, що 7.03.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CGZ0GK00000061, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 34830 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором з [PERSON] було укладено договір іпотеки квартири від 7.03.2008 р., згідно умов якого, відповідач передав в заставу ПАТ КБ «ПриватБанк» житлову квартиру [ADDRESS]. Постановою державного виконавця ВДВС Червоноградського МУЮ від 6.06.2013 р. (ВП №38359692), накладено арешти на все майно, яке належить на праві власності відповідачу. Вважає, накладення арешту неправомірним, оскільки ПАТ КБ «Приватбанк» є заставодержателем вищевказаного майна, а вартість заставного майна не перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю та просить звільнити з під арешту, все майно належне на праві власності відповідачу. З огляду на наведене просить позов задовольнити та звільнити заставне майно з-під арешту та стягнути судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Оцінивши зібрані матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з - під арешту. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду і позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. Згідно цих вимог закону судом встановлено, що 7.03.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CGZ0GK00000061, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 34830 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором сторони уклали договір іпотеки квартири від 7.03.2008 р., згідно умов якого, відповідач передав в заставу позивачу квартиру [ADDRESS] 6.06.2013 року державним виконавцем ВДВС Червоноградського МУЮ Баліцькою Н.К., винесено постанову серії ВП 38359692 про накладення арешту на все майно, яке належить на праві власності відповідачу. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999р. та ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: - виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; - коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. У відповідності до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. З урахуванням викладеного, вищий пріоритет на заставлене майно має позивач. Як вбачається з рішення Червоноградського міського суду від 24.09.2013 р. в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 7.03.2008 р. укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], а саме на квартиру, що розташована по [ADDRESS]. Відтак суд приходить до висновку, що відсутні підстави для зняття арешту з усього майна, що належить на праві власності відповідачу. Арешт підлягає зняттю лише з квартири [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають судові витрати по справі в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial