Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: [PERSON] про визнання недійсним договору дарування. Вказав, що 15 жовтня 2008 року він оформив на ім'я свого сина [PERSON] - відповідача по справі, договір дарування на будинок в [ADDRESS]. Даний договір було укладено внаслідок психологічного тиску на нього з боку сина, який постійно просив переписати на нього будинок, мотивуючи тим, що позивач та його дружина - люди похилого віку, потребують постійного догляду. Позивач зазначив, що він разом з дружиною продовжували проживати в даному будинку і залишалися в ньому зареєстрованими. Відповідач зобов'язувався надавати їм всіляку допомогу. Однак після укладання даного Договору відповідач перестав піклуватися про них. Крім цього, 07.10.2014 року вони дізналися про те, що відповідач [PERSON] має борги і майно, що належить йому - описано. Тому для них стало зрозумілим, що вони можуть втратити єдине наявне у них житло. У зв'язку з даними обставинами позивач змушений звернутися до суду з даним позовом і просить суд поновити йому строк на звернення до суду з позовом про визнання договору дарування недійсним, так як про обставини, які стали підставою для подання позовної заяви йому стали відомі 07.10.2014 року з повідомлення Томашпільського районного управління юстиції, та визнати договір дарування від 15.10.2008 року, укладеного між ним - [PERSON] та [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Ямпільської державної нотаріальної контори Бешинською Г.А., реєстр №4374 - недійсним. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про день слухання справи був повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність. Позовні вимоги визнає. Не заперечує проти їх задоволення. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] позовні вимоги не визнав. Пояснив суду, що даний позов, на його думку, заявлений з метою уникнення від відшкодування збитків йому відповідачем у розмірі 1999825 грн. Просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити. Представник третьої особи без самостійних вимог [PERSON] позовні вимоги не визнав. Пояснив суду, що позовні вимоги він вважає надуманими та безпідставними. Даний позов, на його думку, заявлений з метою уникнути цивільно-правової відповідальності та відшкодування збитків [PERSON] відповідачем у розмірі 1999825 грн. Позивач [PERSON] є рідним батьком відповідача [PERSON] і у них між собою гарні відносини, а обставини, зазначені у позові - формальні і не відповідають дійсності. Будь-які реальні підстави, визначені Законом для визнання недійсним оскаржуваного договору дарування - відсутні. Просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити. Із наданих документів встановлено, що 15.10.2008 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір дарування житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], який посвідчений державним нотаріусом Ямпільської державної нотаріальної контори Вінницької області Бешинською Г.А., реєстр.№4374. В ч.5 договору дарування житлового будинку від 15.10.2008 року зазначено, що «Дарувальник» - [PERSON], стверджував, що дарування здійснюється ним без будь-яких погроз, примусу чи тиску, як фізичного так і морального. В ч.7 договору дарування житлового будинку від 15.10.2008 року зазначено, що «Дарувальник» - [PERSON], та «Обдарований» - [PERSON], однаково розуміючи значення умови цього правочину та його правові наслідки, підтвердили дійсність намірів при його укладенні, а також не носить характеру фіктивного та удаваного правочину, не є зловмисним, не приховує інший правочин, а відповідає дійсному наміру сторін створити для себе юридичні наслідки, які обумовлені цим договором. Твердження позивача [PERSON] про те, що договір дарування житлового будинку від 15.10.2008 року було укладено ним внаслідок психологічного тиску протягом тривалого часу на нього зі сторони сина - відповідача по справі [PERSON], не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи як в судовому засіданні так і доданими до позовної заяви матеріалами справи. Будь-яких доказів того, що відповідач [PERSON] чинив тиск на позивача для укладення договору дарування житлового будинку від 15.10.2008 року, судом не було встановлено, дана обставина спростована самим договором дарування, який укладений без будь-яких погроз, примусу, тиску як фізичного так і морального. Враховуючи дані обставини, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог і не знаходить підстав для їх задоволення, так як в судовому засіданні встановлено, що загальні вимоги під час вчинення договору дарування від 15.10.2008 року відповідно до ст.203 ЦК України, додержання яких є необхідним для чинності правочину, були дотримані, а саме: волевиявлення учасників правочину було вільним, відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинений у формі, встановленій законом, спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, укладений сторонами при повному усвідомленні значення своїх дій, а тому підстав визнавати договір дарування від 15.10.2008 року, який був укладений між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений державним нотаріусом Ямпільської державної нотаріальної контори Вінницької області Бешинською Г.А., реєстр.№4374, недійсним та скасовувати його - немає. Вирішуючи цивільний позов в частині поновлення строку позивачеві для звернення до суду з позовом про визнання договору дарування житлового будинку від 15.10.2008 року, суд вважає відмовити, так як в своїх вимогах позивач [PERSON] посилався на те, що його син - відповідач [PERSON], чинив тиск психологічного характеру на нього до укладення договору дарування житлового будинку, який відбувся 15.10.2008 року. А тому, виходячи із суті позовних вимог, позивач міг розуміти, що перебіг позовної давності почався від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, тобто з дня укладення договору дарування, а не з дня, коли на адресу відповідача [PERSON] надійшов лист про накладення арешту на будинок.

Outcome: dismissed