Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошової допомоги, що надається внутрішньо переміщеним особам з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у сумі 13046грн.13 коп., посилаючись на те, що згідно із заявою від 27 травня 2015 та відповідно до пункту 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 , отримувала адресну грошову допомогу на сімю, а саме: на неповнолітнього сина [PERSON], 07 листопада 2013року та [PERSON], 11 вересня 2008 року.Між тим, при проведенні ревізії спеціалістами Державної фінансової інспекції у Черкаській області виявлено факт неповідомлення відповідачем про обставини, які впливають на призначення управлінням щомісячної адресної допомоги, пов»язані із залишенням місця проживання.Не повідомлення вказаної обставини відповідачем призвело до надмірної виплати бюджетних коштів за період з 27 листопада 2014 року по 26 листопада 2016 року на загальну суму 13046грн.13 коп..Крім того, відповідача повідомлено про причини та розміри переплати з одночасним проханням повернути заборгованість, проте, станом на дату звернення до суду заборгованість так і не була повернута. Таким чином, виникла необхідність вирішити на користь держави питання повернення коштів. В судове засідання представник позивача не прибула, надала заяву від 18 грудня 2017 року, у якій просила справу розглянути без її участі. Обставини, викладені в позові, підтвердила повністю та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про причину неявки суду не повідомила, була належним чином повідомленою про дату час та місце розгляду справи відповідно до ст. 130 ЦПК України, що підтверджується оголошенням про виклик до суду на розгляд справи, яке було розміщено в газеті «Урядовий кур»єр» від 22 грудня 2017 року № 242. Суд, на підставі ст.280 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Враховуючи належне повідомлення сторін про судове засідання, враховуючи вимоги ч.4 ст.200 ЦПК України щодо можливості прийняття рішення у підготовчому засіданні з огляду на визнання відповідачем позову, дослідивши письмові докази у справі, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 (зі змінами та доповненнями), - визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 2 Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.Порядок ведення обліку осіб, які переміщуються, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Грошова допомога виплачується шляхом перерахування на поточний рахунок, відкритий відповідно до цього Порядку безоплатно в установі уповноваженого банку. Відповідно до пункту 3 даного Порядку грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сімю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сімї (далі - уповноважений представник сімї). Із 28 листопада 2014року, відповідно до рішення Управління соціального захисту населення Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області, яке прийняте на підставі заяви [PERSON] від 27 листопада 2014 року, було призначено допомогу переміщеній особі на проживання.За наслідками ревізії в період з 19 серпня 2016 року по 01 вересня 2016 року Державна фінансова інспекція у Черкаській області повідомила Управління соціального захисту населення Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області про факт відсутності вищевказаної сім»ї на території Городищенського району за інформацією відділу освіти про дати зарахування та відрахування дітей шкільного віку.Відповідач [PERSON] управління соціального захисту населення Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області про зміну місця проживання не повідомляла, в той час, як їй було повідомлено про наявність такого обов»язку, згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», яким визначено, що у разі добровільного повернення до покинутого постійного місця проживання внутрішньо переміщена особа зобовязана повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем отримання довідки не пізніш як за три дні до дня відїзду.Відповідно до пункту 11 Порядку, уповноважений представник сімї, якому призначено грошову допомогу, зобовязаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Крім того, за положеннями пункту 12 Порядку, виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі, в т.ч. виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сімї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги. Як вбачається з довідок Управління соціального захисту населення Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області стосовно [PERSON], то вона отримувала допомогу, як переміщена особа на проживання для дітей у розмірі: з 27 листопада 2014 року по 26 травня 2015 року - 2210,00грн., з 27 травня 2015 року по 26 листопада 2015 року - 2210,00грн., з 01 грудня 2015 року по 26 травня 2016 року - 2210,00грн., з 30 травня 2016 року по 26 листопада 2016 року 2210,00грн., а всього 13046,13 грн.. Також встановлено, що позивач звертався до відповідача щодо повернення соціальної допомоги переміщеним особам, нарахованої та одержаної нею за вищевказаний період проте, на даний час сума заборгованості не повернута. Згідно із ст.ст. 13,81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування ( ст.77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.78 ЦПК України). Відповідно до положень ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За правовими позиціями Верховного Суду України по справі №6-2711цс16 від 01.02.2017, зобовязання у звязку з безпідставним набуттям майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом. За наявності певних обставин законодавець вважає недоцільним повертати майно одній особі, навіть якщо інша особа набула таке майно за відсутності правових підстав. Так, відповідно до статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, але за умови відсутності: а)рахункової помилки зі сторони платника; б)недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, суд вважає, що [PERSON] не повідомила органи соціального захисту про повернення неповнолітніх дітей до покинутого місця проживання, хоча повинна була сповістити про зміну обставин, які суттєво впливали на призначену грошову допомогу. Таким чином, зясувавши обставини справи та дослідивши наявні докази, суд вважає доведеними та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги Управління соціального захисту населення Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує положення ч. 3 ст.88ЦПК України, якою передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з п. 19 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011, при зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору, а тому з відповідача слід стягнути в дохід держависудовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved