Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, зазначив що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку на якій він розташований. Позивач, як спадкоємець першої черги, у встановлений законом строк, звернувся до держаного нотаріуса Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Писарєвої Н.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, постановою державного нотаріуса Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Писарєвої Н.С. від 05.01.2017 було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Фактично померлій [INFO] [PERSON] за життя належав житловий будинок [ADDRESS] з надвірними будівлями і спорудами. Так рішенням народного суду Амур - Нижньодніпровського району м. Дніпропетровськавід 22.12.1966 року визнано за [PERSON] права власності на 1/2 частину будинку з надвірними побудовами за адресою [ADDRESS], але реєстрація вищезазначеного рішення КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради не проводилась. Згідно рішенням виконкому Амур-Нижньодніпровської райради депутатів працюючих м. Дніпропетровська № 1320 від 16.08.1972 року [PERSON] надано дозвіл на узаконення самовільно побудованого будинку [ADDRESS] та визнано за нею право власності на самовільно побудований будинок, але реєстрація права власності не проводилась. Крім цього, за життя спадкодавецьПацера [PERSON] належним чином право оформила власності на земельну ділянку на якій розташований житловий будинок по [ADDRESS].Так, рішенням Дніпропетровської міської ради №108/43 від 27.11.2013, на підставі рішення міської ради від 24.04.2013 №42/34, передано у власність [PERSON] земельну ділянку по [ADDRESS] по фактичному розміщенню вищезазначеного жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Оскільки за життя спадкодавець не зареєстрував належне йому право власності на майно, позивач, як спадкоємець першої черги не має можливості скористатися належним йому правом на отримання спадщини.У в'язку з цим позивач просить суд визнати за ним право власності на 58/100 частини домоволодіння [ADDRESS] та складається з житлового будинку літ «В-1», загальною площею 36,9 кв. м., житловою 17,2 кв. м., гаражу літ «Г» площею ЗО кв. м, літньої кухні літ «Д» площею 30,3 кв. м., сараю літ «Л» площею 5,9 кв. м.. убиральні літ «М» площею 1 кв. м., літнього душу літ «Н» площею 2,4 кв.м., споруд №1,2,3,4,5, в порядку спадкування після смерті його матері [PERSON], померлої [INFO] Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд задовольнити позов. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Тому суд вважає можливим зі згоди позивача провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення. Представник третьої особи КП «ДМБТІ» в судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти позовних вимог. Вислухавши пояснення позивача та третьої особи, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, [INFO] померла мати позивача - [PERSON], про що 30 квітня 2016 року зроблено актовий запис № 720 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER].Після її смерті відкрилася спадщинана 58/100 частин житлового будинку [ADDRESS] та земельну ділянку на якій він розташований. Позивач, як спадкоємець першої черги, у встановлений законом строк, на підставі ст.ст.1269, 1270 ЦК України, звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, державним нотаріусом постановою від 05.01.2017 року було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок №152 по вул. Саранській у місті Дніпрі. Судом встановлено також, що рішенням народного суду Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська від 22.12.1966 року визнано за [PERSON] права власності на 1/2 частину будинку з надвірними побудовами по [ADDRESS] та проведено розділ домоволодіння в натурі, але реєстрація права власності за вищезазначеним рішенням не проводилась. Згідно з рішенням виконкому Амур-Нижньодніпровської райради депутатів працюючих м. Дніпропетровська № 1320 від 16.08.1972 року надано дозвіл [PERSON] на узаконення самовільно побудованого будинку [ADDRESS] та визнано за нею право власності на самовільно побудований будинок, але реєстрація права власності в установленому законом порядку не проводилась. Згідно акту про зміну часткового співвідношення від 18.07.2008 року частка спадкодавця у власності на спірне домоволодіння становить 58/100 частини. Згідно свідоцтва про право на спадщину від 03.01.2017 №2-1 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №77620077 від 03.01.2017 на даний час позивач є власником земельної ділянки площею 0,0602 га по [ADDRESS] ,на якій розміщений вищезазначений житловий будинок. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що оскільки іншим порядком, крім судового, неможливо захистити права позивача, як спадкоємця, то позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок позивача.

Outcome: approved