Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначає, що 05.01.2012 року між банком та відповідачем був укладений договір б/н. За умовами даного договору позивач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконав свої зобовязання за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, тому станом на 22.12.2015 рік загальна заборгованість відповідача за кредитом складає 26203,72 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 3992,28 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 18037,63 грн.,заборгованості за пенею та комісією 2449,82 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) 1223,99 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором 26203,72 грн. та 1378,00 грн. судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився. Відповідно до ч.3 ст.. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Згідно зі ст.. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст.. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно з ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Частиною 1 ст. 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судові засідання 24 березня та 18 квітня 2016 року не зявився. На зареєстроване місце проживання відповідача були надіслані повістки. До суду повернулися конверти за закінченням терміну зберігання. Враховуючи те, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, повторно не зявився, тому суд, з урахуванням думки позивача, вважає за можливе розглянути справу на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що між ПАТ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір б/н від 05.01.2012 року. Відповідно до заяви позичальника, банк надає позичальнику кредит у розмірі 8000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку картки. [PERSON], підписуючи заяву № б/н від 05.01.2012 року, погодився, що вказана заява разом із запропонованими банком умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір. Частиною 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Пунктом 2.1.7.6. умов передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбаченим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку 500 грн.+5% від суми позову. Сума заборгованості за кредитним договором підтверджується наданим до позову розрахунком. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст.. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Таким чином, позов обґрунтований, доведений, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved