Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 001-13004-121112 від 12.11.2012 року покликаючись на те, що відповідно до вищевказаного Договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, надалі за текстом - Рахунок, та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 5 000,00 грн. Згідно п.1 ч.3 Договору - обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невід'ємною частиною Договору. На підставі п. 2.4. ч.3 Договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4. ч.2 пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції. У відповідності до п.2.5. ч.3 договору, відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення Кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 10.01.2014 р. порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Просить позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подавши суду заяву, у якій позов підтримав, просить такий задовольнити, разом із тим, просить розгляд справи проводити у його відсутності; проти постановлення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.ст.169 , 224 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін, та ухвалити по справі заочне рішення. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 12.11.2012 року ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта»), та фізична особа - резидент України [PERSON] уклали кредитний договір № 001-13004-121112. Відповідно до п.п. 2.1., 2.2., 2.5 вищевказаного Договору, позивач (за Договором - Банк) відкриває відповідачеві (за Договором - Держатель) картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, надалі за текстом - рахунок, випускає та надає держателю платіжну картку, надалі за текстом - картка. Згідно п. 2.3 ч.3 договору, банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі: 5 000,00 грн. Як вбачається із вказаного договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4. ч.2 пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції. Відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свій обов'язок по кредитному договору щодо надання кредиту відповідачу виконав, однак, відповідач, отримавши суму кредиту, свої зобов'язання за кредитним договором не виконав. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст..611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається із матеріалів справи станом на день розгляду справи за відповідачем по укладеному кредитному договору № 001-13004-121112 від 12.11.2012 року рахується заборгованість на загальну суму 6898,50 грн. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved