Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 07.05.2013 у Давидівській сільській раді Пустомитівського району Львівській області, актовий запис №08. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сторони є батьками [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , однак спільне життя сторін не склалося через різні погляди на життя, з 2017 року сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примирення між ними неможливе, тому просить шлюб розірвати. Ухвалою від 13.08.2020 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, призначити судове засідання для розгляду справи по суті на 14.09.2020, яке за клопотаннями представника відповідача було відкладено на 27.10.2020, на 12.11.2020 та на 22.12.2020. В судове засідання позивач не з`явивсь, разом з тим подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечив та просив судове засідання повторно не відкладати, оскільки клопотання представника відповідача спрямоване на затягування розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася повторно, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не скерувала. Представник відповідача вчетверте подав клопотання про відкладення розгляду справу. Відповідно до п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі першої неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися вчетверте, відповідач причин неявки у судові засідання суду не повідомила. Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. З урахуванням наведеного, оскільки неявка відповідача та її представника в судові засідання є не першою, відповідач причин своєї неявки суду не повідомила, відкладення розгляду справи виходить за межі строку, встановленого ЦПК України, а позивач проти відкладення розгляду справи заперечив, тому суд приходить до висновку, що підстави для задоволення клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає. Враховуючи те, що позивач не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, однак повторно не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подала, тому у відповідності до вимог ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. На даний час сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 07.05.2013 у Давидівській сільській раді Пустомитівського району Львівській області, актовий запис №08, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Сторони є батьками [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.8, 9, 10). Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін носять формальний характер, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved