Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виселення з жилого приміщення. В обгрунтування заявленного позову посилається на те, що 15 травня 2015 року на електроних торгах ним булла придбана квартира №13 на пр.Свободи,6/8 у м. Львові. Після придбання даної квартири, у неї самовільно вселилася та проживає [PERSON], яка не мала і не має жодної законної підстави для користування цим житлом. На його прохання добровільно виселитись відповідачка цього не зробила. Відповідачка не є членом його сім?ї. Просить суд виселити відповідачку з його квартири та стягнути на його користь понесені судові витрати. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та надали аналогічні пояснення викладеним у позові. Просили позовні вимоги задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила, що в квартиру заселилася її донька. В квартиру заселила її колишня власниця, яка мала перед нею заборгованість в сумі 2500 доларів США. Колишня власниця не могла віддати борг доньці і пообіцяла, що якшо гроші не поверне, то квартира буде належати відповідачці. Вважає продаж квартири позивачу незаконним. Просила відмовити в задоволенні позову. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва та витягу з єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, квартира №13 за адресою: м.Львів, пр.Свободи, 6/8 належить на праві власності [PERSON] (а.с.3-4). Стаття 316 ЦК України передбачає, що правом власності особи є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути обмежена у здійсненні права власності лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 ЦК України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів судом, одним з яких є припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ч.2 ст.116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Таким чином, власник сам визначає своє право володіння й розпорядження власністю Спосіб судового захисту порушеного права позивача, обраний ним, не суперечить законодавству і може бути застосований судом. Позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу квартири відповідачка не заявляла. На час розгляду справи цей договір є чинним. Позивач є законним власником квартири, відповідачка йому перешкоджає в проживанні в цій квартирі і тому порушено право позивача на користування своєю власністю за призначенням. Це право підлягає захисту і тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та виселити відповідачку з належної позивачу квартири. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved