Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Батько дитини, починаючи з травня 2013 року, проживає окремо в іншому місті та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні сина. З липня 2013 року за рішенням суду відповідач повинен сплачувати аліменти. Проте, жодного платежу здійснено не було. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на червень 2015 року складає 13858,06 гривні. Відповідач є злісний неплатник аліментів і визнаним винним Соснівським районним судом м.Черкаси у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на її повному утриманні. Орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації м.Львова надав висновок № 32 від 17 08.2015 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. [PERSON] ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрем, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків. Просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав. Позивачка в судове засідання не з'явилась, скерувала до суду заяву, просила справу розглядати без її участі, позов підтримала у повному обсязі надала згоду на постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді відповідно до ст..224 ЦПК України. Представник органу опіки та піклування [PERSON] в судове засідання не з'явилась, при вирішенні позову покладалась на думку суду. У зв'язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалася. Суд , дослідивши письмові матеріали справи, прийнявши до уваги висновок органу опіки та піклування, думку прокурора, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Львові, батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 3562, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] , починаючи з 29.07.2013 року по 01.07.2015 року, має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 13858,06 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком старшого державного виконавця Цетрального відділу ДВС ЧМУЮ №27664 від 23.07.2015 року. Орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації м.Львова надав висновок № 32 від 17 08.2015 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, оскільки відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не дбає про духовний та фізичний розвиток сина, не преживає за його здоров'я та майбутнє, матеріально не забезпечує. Відповідно до вироку Соснівського районного суду м. Черкаси [PERSON] є злісний неплатник аліментів і визнаним винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частина 2 п. 16 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року вказує, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків, як підстава для позбавлення батьків батьківських пав, має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Частина 2 ст.166 СК України, вказує на те, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку утримувати дитину. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд на вимогу позивача вирішує питання про стягнення аліментів на дитину. Суд, враховуючи викладене, аналізуючи докази по справі, вважає, що існують всі правові підстави для позбавлення відповідача батьківських прав.

Outcome: approved