Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за навчання, в обґрунтування якого зазначив наступне. 12 серпня 2017 року між Запорізьким національним технічним університетом, правонаступником якого є позивач Національний університет «Запорізька політехніка» та [PERSON] укладено Договір №131-5-01573 про надання освітніх послуг. 10 серпня 2017 року Наказом Запорізького національного технічного університету № 329-С «Про зарахування на навчання» на підставі правил прийому до Запорізького національного технічного університету в 2017 році та рішення приймальної комісії від 10.08.2017, протокол № 40 [PERSON] зараховано з 01.09.2017 студентом заочної форми навчання за освітнім ступенем «Магістр» за спеціальностями за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб. 09 липня 2018 року Наказом Запорізького національного технічного університету №228-С «Про особовий склад студентів» відраховано з факультету інженерно-фізичного факультету, заочної форми навчання за порушення умов контракту [PERSON] студента 5 курсу, навчання за освітнім ступенем «Магістр», група ІФз-413м (за рахунок коштів фізичних або юридичних осіб), спеціальність 131 «Прикладна механіка» з 09.07.2018 (до занять у 9 семестрі 2017/2018 н.р. не приступав). [PERSON] має заборгованість по оплаті за навчання в сумі 1321,95 грн., яка залишається непогашеною, та яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку та стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1921,00 гривня. Ухвалою суду від 02.12.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду, у судове засідання не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив, відзив не надав. Як вбачається з довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, відомості щодо відповідача [PERSON] , [INFO] у Департаменті відсутні. Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення засобами поштового зв`язку рекомендованих листів з повідомленням за адресою зазначеною у позовній заяві, а саме: [ADDRESS] . Як вбачаться з конверту-повідомлення, що повернувся на адресу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя 11.12.2019 року, його було повернуто за відсутністю адресату. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач також повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України від 02.12.2019 року. Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Беручи до уваги ч. 1 ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод Ради Європи від 04 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача, шляхом постановлення заочного рішення. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, відзив на позовну заяву суду не надав, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 12 серпня 2017 року між Запорізьким національним технічним університетом, правонаступником якого є позивач Національний університет «Запорізька політехніка» та [PERSON] укладено Договір №131-5-01573 про надання освітніх послуг. (а.с.7). Запорізький національний технічний університет перейменовано у Національний університет «Запорізька політехніка», що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно з яким 04.07.2019 року Державним реєстратором змінено повне та скорочене найменування юридичної особи - Запорізький національний технічний університет (ЗНТУ) на Національний університет «Запорізька політехніка» (НУ «Запорізька політехніка») (а.с. 5-6). За умовами Договору №131-5-01573 від 12 серпня 2017 року, виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання одержувачу освітньої послуги, а саме здобуття вищої освіти, а замовник зобов`язаний своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановлених договором.(а.с.7) 10 серпня 2017 року Наказом Запорізького національного технічного університету № 329-С «Про зарахування на навчання» на підставі правил прийому до Запорізького національного технічного університету в 2017 році та рішення приймальної комісії від 10.08.2017, протокол № 40 [PERSON] зараховано з 01.09.2017 студентом заочної форми навчання за освітнім ступенем «Магістр» за спеціальностями за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб. (а.с. 8). 09 липня 2018 року Наказом Запорізького національного технічного університету №228-С «Про особовий склад студентів» відраховано з факультету інженерно-фізичного факультету, заочної форми навчання за порушення умов контракту [PERSON] студента 5 курсу, навчання за освітнім ступенем «Магістр», група ІФз-413м (за рахунок коштів фізичних або юридичних осіб), спеціальність 131 «Прикладна механіка» з 09.07.2018 (до занять у 9 семестрі 2017/2018 н.р. не приступав). (а.с. 8). Відповідно до Особистої картки студента/слухача, заборгованість по оплаті за навчання [PERSON] становить 1321,95 гривень. (а.с. 9). Розрахунок позивача по заявленій сумі заборгованості відповідачем не спростовано, заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини не надано, та не надано даних щодо погашення заборгованості. Надані позивачем докази про наявність заборгованості за вказаним договором у зазначеному розмірі суд вважає належними, допустимими та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові. Згідно з п. 15 Договору, він розривається: за згодою сторін; у разі неможливості виконання стороною Договору своїх зобов`язань у зв`язку з прийняттям нормативно-правових актів, що змінили умови, встановлені Договором щодо освітньої послуги, і незгоди з будь-якої із сторін внести зміни до Договору; у разі ліквідації виконавця, якщо не визначений правонаступник; у разі відрахування з навчального закладу одержувача згідно із законодавством; за рішенням суду, в разі систематичного порушення або невиконання однією із сторін умов Договору. Навчання Замовника-студента, його відрахування з університету та поновлення його статусу здійснюється на загальних підставах, визначених законодавством і чинним в університеті нормативними актами (п.15 Договору). Закінчення строку Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору (п.18 Договору). Відповідно до ч. 1\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 2\~ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 625\~ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 1ст. 629\~ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. В свою чергу, за вимогами ч. 4\~ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Встановлено, що позивачем на адресу відповідача направлялась претензія від 12.07.2019 року №39-115/2697 з вимогою погасити суму заборгованості по оплаті за навчання у розмірі 1321, 95 гривень (а.с. 10), однак, матеріали справи не містять даних про вжиття відповідачем заходів для погашення зазначеної заборгованості. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за Договором відповідачем не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було вжито заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги НУ «Запорізька політехніка» про стягнення з [PERSON] суми заборгованості загальним розміром 1321,95 гривень є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921,00 гривня, що документально підтверджені платіжним дорученням № 3846 від 18.10.2019 року.

Outcome: approved