Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з останнього заборгованості за договірним зобовязанням в розмірі 5823,47 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23.11.2015р. відповідач, керуючи транспортним засобом Ауді д.н.з. [NUMBER] в м. Львові на вул. Старознесенська здійснив наїзд на стовп опори лінії електропередач (залізобетонну опору) № 15 ПЛ 04 кВ, Л-2 від ТП 1671, внаслідок чого заподіяв матеріальних збитків на суму 5823,47 грн. З метою врегулювання відносин відшкодування шкоди, між позивачем як виконавцем та відповідачем як замовником укладено договір за умовами якого виконавець в межах договірної ціни виконує власними силами та з матеріалів замовника заміну пошкодженої опори. Вартість виконаних робіт за умовами договору становить 5823,47 грн., 50 % з яких відповідач зобовязався оплатити протягом 15 днів після підписання договору, а іншу частину протягом 15 днів після виконання робіт та підписання між сторонами акта виконаних робіт. Позивач виконав взяті на себе зобовязання згідно умов договору, однак відповідач не провів розрахунку за виконані роботи після підписання акту виконаних робіт. З огляду на це, суму заборгованості за договірним зобовязанням в розмірі 5823,47 грн. просить стягнути в примусовому порядку. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, скерував до суду заяву, в якій справу просить слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Як вбачається з довідки Управління ПП у м. Львові від 16.12.2015р. (а.с.7), 09.12.2015р. в м. Львові на вул. Старознесенська, 146 за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням відповідача мала місце ДТП. Відомостей про те, що внаслідок цієї ДТП пошкоджено стовп опори лінії електропередач (залізобетонну опору) № 15 ПЛ 04 кВ, Л-2 від ТП 1671 матеріали справи не містять, що також не підтверджується актом огляду від 23.11.2015р. (а.с.5), в якому відсутній опис пошкоджень стовпа опори лінії електропередач (залізобетонну опору) № 15 ПЛ 04 кВ, Л-2 від ТП 1671, а обєкт пошкодження, відповідно до п. 3 акту огляду, взагалі є відмінний. Незважаючи на це, а також на те, що шкода заподіяна в позадоговірному правовідношенні, підставою позову є договірна відповідальність відповідача, оскільки останній за мотивами позову не виконав умов договору № 115-15-4 від 24.12.2015р. (а.с.4), який за своєю юридичною природою є договором про надання послуг. За положеннями статей 626 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України передбачено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, а згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу звязку. Натомість, договір у справі яка розглядається відповідачем не підписаний та крім цього, останній не підписував акту приймання виконаних будівельних робіт (а.с.9-12), який серед іншого, навіть не містить жодної дати. Вказане свідчить про те що договір, на підставі якого позивач просить стягнути заборгованість в розумінні актів цивільного законодавства вважається неукладеним і тому, не породжує для відповідача цивільно-правової, договірної відповідальності. Оскільки підставою позову є саме договірна, а не позадоговірна відповідальність відповідача, з наведених вище підстав такий позов належить залишити без задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed