Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з позовом про стягнення боргу. Свої вимоги мотивує тим, що 27.07.2018 між ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 22-2018-018, відповідно до якого відповідачу було видано кредит в сумі 10000,00 грн. на споживчі потреби, зі сплатою 56% річних, строком на 60 місяців. 18.07.2019 року відбулася зміна типу ПАТ «Державний ощадний банк України» з публічного на приватне та перейменуванням його на АТ «Державний ощадний банк України». В рамках укладеного кредитного договору відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] . Відповідно до п.2.4.2 кредитного договору проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту визначеного кредитним договором. Відповідно до п.3.2.1. договору банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 166,67 грн. та сплату процентів нарахованих на залишок основної суми боргу за кредитом до 31 числа місяця наступного за звітним, починаючи з серпня 2018 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності визначеної кредитним договором. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому договорі розміру. Проте, відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з чим станом на 24.01.2019 має заборгованість в розмірі 10985,36 грн., яка складається з наступного: -8795,27 грн. - заборгованість по кредиту; -1486,53 грн. - заборгованість по несплачених процентах; -561,43 грн. - сума пені за порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми боргу своєчасної сплати відсотків за користування кредитом; -94,31 грн. - сума інфляційних втрат від сум простроченої заборгованості; -3 % річних від сум простроченої заборгованості 47,82 грн. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 26.03.2019 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направив, хоча був повідомлений про дату судового засідання у порядку визначеному чинним законодавством. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 27.07.2018 між ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 22-2018-018. Відповідно до п.2.2. договору кредит надається в загальному розмірі 10000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 26 липня 2023 року. Згідно п.2.3 кредит надається на споживчі цілі. Відповідно до п.2.4.1 договору за користування кредитом позичальник зобов`язується сплачувати банку відповідну плату в розмірі 56% річних. Відповідно до п.3.2.1. договору банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Згідно з п.3.3.3. позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 166,67 грн. та сплату процентів нарахованих на залишок основної суми боргу за кредитом до 31 числа місяця наступного за звітним, починаючи з серпня 2018 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності визначеної кредитним договором. Згідно з п. 3.9.1. договору банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які випадки невиконання позичальником взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим договором вимагати повернення суми кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом, строк сплати яких ще не настав, в повному обсязі у тому числі, але не виключно, у разі якщо відбулася будь-яка із наступних подій. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання за договором, проте, відповідач порушив умови договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість станом на 24.01.2019 має заборгованість в розмірі 10985,36 грн., яка складається з наступного: -8795,27 грн. - заборгованість по кредиту; -1486,53 грн. - заборгованість по несплачених процентах; -561,43 грн. - сума пені за порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми боргу своєчасної сплати відсотків за користування кредитом; -94,31 грн. - сума інфляційних втрат від сум простроченої заборгованості; -3 % річних від сум простроченої заборгованості 47,82 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу. Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, що встановлені договором. Ч.2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ст.526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання по договору, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума заборгованості за кредитним договором № 22-2018-018 від 27.07.2018 року в розмірі 10985,36 грн. У відповідності з ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved