Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 05.02.2014 року відповідач [PERSON] уклав з публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER]. Відповідно до умов договору позичальникові було надано кредит у сумі 29500,00 гривень для придбання товару. Строк повернення кредиту 05.02.2019 року. 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за договором № [NUMBER], укладеним з [PERSON] Оскільки умови договору кредиту відповідач не виконує, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 33013 гривні 09 копійок та судові витрати в сумі 1218,00 гривень. У судове засідання представник позивача не зявився, згідно заяви просив справу розглянути у його відсутність, підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперечувала проти стягнення з нього кредитної заборгованості. В судовому засідання пояснив, що заборгованість виникла в звязку з скрутним матеріальним становищем. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягаючим задоволенню. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 05.02.2014 року відповідач [PERSON] уклав з публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» договір про надання споживчого кредиту №2007954887 для придбання товару в сумі 29500,00 гривень на строк до 05.02.2019 року. 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за договором № [NUMBER], укладеним з [PERSON] На теперішній час відповідач умов договору не виконує належним чином. Згідно розрахунку борг [PERSON] за кредитним договором № [NUMBER] станом на 19.08.2015 року складає 33013 гривень 09 копійок, з яких: залишок заборгованості за кредитом 28161 гривень 49 копійок; відсотки за користування кредитом 1954 гривня 40 копійок; комісія за обслуговування кредитом 2897 гривень 20 копійок. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати позивача по сплаті судового збору складають 1218 гривень 00 копійок. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за кредитним договором № [NUMBER] від 05.02.2014 року у загальній сумі 33013 гривні 09 копійок та 1218 гривень 00 копійок в рахунок відшкодування судових витрат. Підстав для відмови у задоволенні позову у суду немає.

Outcome: approved