Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне. Відповідно до укладеного договору б/н від 16.05.2007 року, відповідач отримав кредит у розмірі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжку картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом в заяві. При укладанні договору, сторони керувались ч.1 статті 634 ЦК України, згідно з якою, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.9.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.6.6 Умов надання банківських послуг, - у разі не виконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500гривень + 5% від суми позову. Відповідач несвоєчасно надавав банку грошові кошти для погашення заборгованості, що призвело до створення заборгованості, що станом на 31.10.2013 року становить 19776, 72 гривні, з яких: - 5178,52 гривні заборгованість за кредитом; - 13180,26 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 500 гривень - штраф; - 917,94 гривні - штраф. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 19776, 72 гривень та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача - Лізенко Г.В., що діє на підставі довіреності, підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Стаття 1048 частина 1 ЦК України передбачає право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір та порядок одержання яких встановлюється договором. За кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до укладеного договору б/н від 16.05.2007 року, відповідач отримав кредит у розмірі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжку картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується його особистим підписом в заяві. Договір в силу приписів статті 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так, підписання відповідачем заяви разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, що складає між ним та банком договір, свідчить про те, що відповідачу всі умови даного договору цілком зрозумілі і він вважає їх справедливими по відношенню до нього. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами в судовому засіданні, що ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за вказаним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг, - позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 5.5.1 Умов надання банківських послуг, передбачено, що за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань (користування простроченим кредитом та овердрафтом), держатель сплачує проценти по завищеній процентній ставці чи додаткову комісію, розміри яких встановлюється тарифами. Згідно п.6.6 Умов надання банківських послуг, - у разі не виконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідачем неналежно виконувались зобов'язання за вказаним кредитним договором, що призвело до створення заборгованості, яка станом на 31.10.2013 року становить: - 5178,52 гривні заборгованість за кредитом; - 13180,26 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; Відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500гривень + 5% від суми позову. В зв'язку з порушенням строків платежів по кредитному договору, відповідачу були нараховані штрафи, розмір яких станом на 21.10.2013 року становить: - 500 гривень - штраф; - 917,94 гривні - штраф. Таким чином, заборгованість відповідача перед банком станови на 31.10.2013 року становить 19776, 72 гривні, з яких: 5178,52 гривні заборгованість за кредитом; 13180,26 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 гривень - штраф; 917,94 гривні - штраф. Вирішуючи заяву відповідача щодо застосування строку позовної давності, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ч.1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 стаття 261 ЦК України). За змістом статті 261 ЦК України, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. З матеріалів справи вбачається, що 16.05.2007 року [PERSON] звернувся із заявою до ЗАТ КБ «Приватбанк» про надання банківських послуг, а саме кредитної карти з кредитним лімітом в сумі 500 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжку картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Строк дії кредитного ліміту співпадає із строком дії кредитної карти. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що він ознайомлений та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку та виразив свою згоду з тим, що заява разом із Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою, тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами в судовому засіданні, що відповідач отримав платіжну картку у непошкодженому стані. За користування кредитними коштами нараховувались проценти згідно з договором. Оскільки відповідачем плата за користування кредитним коштами сплачувалась несвоєчасно та не в повному обсязі, виникла заборгованість, яка згідно розрахунку банку та виписки з рахунку становить 5178,52 гривні заборгованість за кредитом; 13180,26 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом. Відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500гривень + 5% від суми позову. В зв'язку з порушенням строків платежів по кредитному договору, відповідачу були нараховані штрафи, розмір яких станом на 21.10.2013 року становить: 500 гривень - штраф; 917,94 гривні - штраф. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Встановлено, що сторони не ініціювали припинення договору, отже він автоматично продовжувався через кожні 12 місяців. Згідно з пунктом 9.3 Умов и правил надання банківських послуг, карткові рахунки відкриті на невизначений строк за виключенням настання умов, передбачених у пунктах 9.6, 9.7 Умов. Так, у пункті 9.6 даних Умов, визначено, що при відсутності на картковому рахунку карти грошових коштів у розмірі, достатньому для оплати послуг банку для продовження дії карти і при ненадходженні коштів протягом 3-х місяців з моменту закінчення строку дії карти банк стягує комісію за обслуговування рахунку згідно діючих тарифів. Вказана комісія стягується банком по закінченню вказаного у цьому пункті строку щомісячно. У разі, якщо залишок на картковому рахунку менше розміру комісії, встановленої тарифами банку, то розмір комісії за обслуговування картрахунку встановлюється в розмірі залишку коштів на картрахунку держателя. При нульовому залишку коштів на неактивному картрахунку, останній закривається. На картковому рахунку не було нульового залишку коштів, навпаки, на рахунку обліковується заборгованість відповідача перед банком за несплаченим кредитом, тому підстав для закриття рахунку не було. Пунктом 9.7 Умов, передбачено, що при ненадходженні заробітної плати держателя на картрахунок заробітної плати протягом 6 місяців, пенсії або інших соціальних виплатна картрахунок пенсійної (соціальної карти) протягом 6 місяців, строк дії відповідної карти не продовжується, обслуговування карти проводиться відповідно до пункту 9.6 Зі змісту цього пункту вбачається, що він регулює питання обслуговування картрахунку заробітної плати та картрахунку пенсійної (соціальної карти), тому цей пункт не регулює правовідносини, що виникли між сторонами, оскільки відповідач отримав кредитну карту. Отже, умови, передбачені пунктами 9.6, 9.7 Умов не настали, картковий рахунок відкритий на невизначений строк. Пунктом 9.5 Умов передбачено, що відповідний картковий рахунок може бути закритий на підставі заяви держателя, або банк має право закрити картковий рахунок, письмово повідомивши держателя. При цьому, держатель повинен не пізніше 30 днів з дня повідомлення повернути карту в банк, після чого обслуговування карти припиняється. Держатель повинен погасити всі види заборгованості перед банком, в тому числі ті, що виникли протягом 30 днів з моменту повернення карти. Банк закриває картковий рахунок в строк не пізніше 30 днів з дня припинення обслуговування карти. Відповідач не подавав заяву про закриття карткового рахунку, заборгованість не погасив, тому підстав для закриття карткового рахунку банком не було. Згідно з пунктом 9.5 Умов, строк повернення кредиту визначений моментом закриття карткового рахунку, який закривається, коли про це подасть заяву держатель карти, або коли рахунок закриває банк, який має право його закрити, але не зобов'язаний. Заява про закриття рахунку не подавалась, отже строк повернення коштів наступив в момент, коли позивач заявив про це вимогу, відповідно строк позовної давності не пропущено. За вказаних обставин, суд вважає, що позивач не пропустив строк позовної давності на звернення до суду з даним позовом, а його вимоги є обґрунтованими, оскільки він довів, що надав кредит відповідачу, який не виконав умови договору, не повернув кредит та проценти за користування ним в повному обсязі. Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь банку 19776, 72 гривні. Згідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору 229, 40 гривень. На підставі ст.ст. 257, 261, 526, 536, 598, 599, 629, 634,638,1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved