Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в сумі 11733,38 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. Позов обґрунтований тим, що Комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» згідно з рішеннями Миколаївської міської ради № 02-XVI-6 від 14.12.2011 року та № 13-XXVIII-6 від 23.01.2013 року є виконавцем житлово-комунальних послуг на території м. Миколаївка Донецької області. У квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , який є споживачем житлово-комунальних послуг, що надає Підприємство, має особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідач не виконує належним чином свої обов`язки по оплаті житлово-комунальних послуг, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 01.06.2020 року склала 11733,38 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подав. Таким чином, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за наявності одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішень Миколаївської міської ради № 02-XVI-6 від 14 грудня 2011 року та № 13-XXVIII-6 від 23 січня 2013 року Комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» є виконавцем житлово-комунальних послуг на території міста Миколаївка Донецької області (а.с. 12, 13). [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 18.02.2003 року по теперішній час (а.с. 22). 19.05.2015 року між позивачем та відповідачем укладений договір № 71032 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, централізованого постачання холодної води, водовідведення та вивезення твердих побутових відходів (а.с. 8, 9). З розрахунку заборгованості, долученого позивачем до позову (особовий рахунок № [NUMBER] , наймач [PERSON] , адреса [ADDRESS] ) вбачається, що за відповідачем за період з січня 2009 року по квітень 2020 року включно утворилась заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, розмір якої становить 11733,38 грн. (а.с. 4-6). На підставі п. 1 ч. 1, п. п. 5, 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції до 01 травня 2019 року, споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції до 01 травня 2019 року, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції з 01 травня 2019 року, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції з 01 травня 2019 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Частина 5 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції з 01 травня 2019 року, відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Згідно із ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На виконання вищенаведеної норми, позивачем надано розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що за відповідачем за період з січня 2009 року по квітень 2020 року утворилась заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, в той же час, відповідачем будь-яких заперечень та доказів стосовно відсутності боргу, його погашення або незгоди з розрахунком суми заборгованості до суду не надано. Частинами 2 та 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за надані житлово-комунальні послуги на загальну суму 11733,38 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 2102,00 грн. (а.с. 15). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги КП «Сервіскомуненерго» підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved