Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені, мотивуючи позов тим, що 26.12.2018 року між сторонами було укладено договір №95046645000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в національній валюті в сумі 49760,00 грн., з яких 45900,00 грн. на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача та 260,00 грн. - на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» та договором але не пізніше 25.12.2020 року. Відповідач [PERSON] не виконував належним чином умови кредитного договору, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість, яка станом на 14.11.2019 року становить 63126,11 грн., яка складається з: 44993,01 грн. - заборгованості за кредитом; 13970,39 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 1253,80 грн. - заборгованості за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін; 1500,00 грн. - заборгованості по комісії; 478,50 грн. - пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту; 872,63 грн. - пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам; 57,78 грн. - пені за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії. Оскільки на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором,що є порушенням законних прав та інтересів банку, тому позивач змушений був звернутися в суд з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду клопотання, в якому зазначив, що позивач не може забезпечити явку свого представника у судове засідання, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 26.12.2018 року між сторонами було укладено договір №95046645000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в національній валюті в сумі 49760,00 грн., з яких 45900,00 грн. на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача та 260,00 грн. - на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» та договором, але не пізніше 25.12.2020 року (а.с. 13-23). Згідно із п. 3.5 договору, позичальник зобов`язався повернути кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтет них платежів відповідно до Графіка, що викладений у Додатку №1 до Договору, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернений не пізніше 25.12.2020 року. Процентна ставка за договором встановлюється в розмірі 67% річних (п. 3.8. договору). Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Разом з тим, в порушення умов договору відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав. У зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість, яка станом на 14.11.2019 року становить 63126,11 грн., яка складається з: 44993,01 грн. - заборгованості за кредитом; 13970,39 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 1253,80 грн. - заборгованості за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін; 1500,00 грн. - заборгованості по комісії; 478,50 грн. - пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту; 872,63 грн. - пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам; 57,78 грн. - пені за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії (а.с. 26-28). Судом встановлено, що позивачем на адресу відповідача направлялась вимога про погашення простроченої заборгованості за кредитним договором (а.с. 24-25). Однак, дана вимога позивача залишена відповідачем без відповіді та задоволення. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача боргу за договором №95046645000 від 26.12.2018 року про надання споживчого кредиту на загальну суму 63126,11 грн. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved