Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], зазначивши, що під час перебування у шлюбі його з відповідачем батьками було придбано 09.04.1998 року квартиру [ADDRESS], в якій вони разом проживали та були зареєстровані. Правовстановлюючі документи на їхню спільну квартиру були оформлені на [PERSON]. А батькові - [PERSON], як другому з подружжя, належала 1/2 частина в праві спільної сумісної власності на вищезазначену квартиру. [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на вказану частину квартири. Заповіт померлий не залишив. Після смерті батька позивач, дружина померлого, [PERSON], та його донька, (сестра позивача) [PERSON], протягом встановленого законом строку звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадщини на користь позивача. Однак позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки відповідач передумала відмовлятися від спадщини та буде оскаржувати в суді свою відмову. Тому, враховуючи вищезазначене, а також те, що 1/2 частина квартири [ADDRESS] не була оформлена на батька, [PERSON], адже правовстановлюючий документ на всю квартиру було оформлено тільки на матір, [PERSON], - позивачу було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину. Представник позивача в судовому засіданні свій позов підтримав в повному обсязі та надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач до судового засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, проти позову не заперечувала. Третя особа [PERSON] надала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, проти позову не заперечувала. Представник третьої особи - Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори - до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за відсутності представника та винести рішення на розсуд суду. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 09.04.1998 року, посвідченого генеральним директором товарної біржі «Екатеринославская» Коган К.Ю., [PERSON], мати позивача, придбала квартиру [ADDRESS]. Вказана квартира була придбана за час перебування [PERSON] у шлюбі з [PERSON] (з 05 листопада 1965 року), а отже відповідно до ст. 60 СК України вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя. [INFO] року [PERSON] помер, заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги після його смерті є позивач, відповідач та третя особа, [PERSON]. Позивач протягом строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а відповідач та третя особа подали заяви про відмову від спадщини на користь позивача. Однак державним нотаріусом було винесено постанову про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на ? частину спірної квартири на ім'я померлого батька. Згідно із ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У ст. 70 СК України зазначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що оскільки іншим порядком, крім судового, неможливо захистити спадкові права позивача, позовні вимоги щодо визнання права власності на спадкове нерухоме майно є законними та обґрунтованими. Також суд вважає за доцільне віднести судові витрати за рахунок позивача.

Outcome: approved