Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], батьком [PERSON]. Також просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти, на утримання сина - [PERSON], 01.11.2014 року в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн, з дня подання позовної заяви до суду, та до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн, з дня подання позовної заяви до суду, та до досягнення дитиною 3-х років. Свої вимоги мотивує тим, що дитина знаходиться на її утриманні, батьком дитини є відповідач, який добровільно відмовляється надавати допомогу на її утримання з дитиною. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений в судове засідання не з'явився. Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін, без здійснення технічної фіксації. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач в своїй письмовій заяві проти цього не заперечувала. Судом встановлено, що [PERSON] народився 01 листопада 2014 року, в свідоцтві про його народження в графі мати зазначена [PERSON], а в графі батько [PERSON] /а.с.8/. З витягу № 00015474757 /а.с.7/, вбачається, що відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Згідно ч.1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. З представлених довідок вбачається, що позивач перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Славутицької міської ради та їх відповідно до ЗУ «Про державну соціальну допомогу сімям з дітьми» з 01.12.2014 року по 30.11.2017 року призначено допомогу при народженні дитини, з 08.09.2014 року по 11.01.2015 року допомогу по вагітності та пологах, які їй нараховані з 01 січня по 30 червня 2015 року на загальну суму 5353,03 грн. /а.с.4/. Також їй відповідно зазначеного Закону з 01.12.2014 року по 30.11.2032 призначено допомогу одинокій матері на сина [PERSON] [INFO], яка їй нарахована з 01 січня по 30 червня 2015 року на загальну суму 1857,60 грн. /а.с.5/. Крім того, їй відповідно до ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям» з 01.12.2014 року по 30.11.2015 року призначено допомогу малозабезпеченим сімям, яка їй нарахована в розмірі з 01 січня по 30 червня 2015 року на загальну суму 5348,53 грн /а.с.6/. В правовій позиції викладеній в постанові Верховного суду України від 25.02.2015 року по справі №6-20цс15, зазначено, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільно-процесуального законодавства. Згідно з абзацом 3 п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15. 05.2006р, у разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК може визнати факт, для з'ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Якщо відповідач у такій справі ухиляється від участі у проведенні судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, суд вправі постановити ухвалу про його примусовий привід. Ухвалою суду від 06.08.2015 року по справі була призначена судово-медична експертиза генетичної ідентифікації на вирішення якої поставлено питання: чи є [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [INFO], біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO]. Однак, в звязку з надходженням від відповідача клопотання датованого 12 вересня 2015 року, в якому він зазначив, що відмовляється їхати до приміщення відділення судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи за адресою: вул. Докучаєвська, 4, м. Київ, у звязку з тим, що він визнає батьківство дитини, яку народила [PERSON], тому ухвала була повернута до суду без виконання. Відповідно ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Зважаючи на той факт, що відповідач визнав батьківство, тому суд не забезпечив примусовий привід відповідача до експерта для проведення судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації, і прийшов до висновку про визнання факту, що відповідач є біологічним батьком дитини. Відповідно до ч.2 ст. 84, ст. 180 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з статтею 184 Сімейного кодексу України і роз'ясненнями, викладеними в пункті 17 постанов Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача на її утримання та утримання дитини слід стягнути аліменти у розмірі заявленому позивачем. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору щодо вимог про стягнення аліментів, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн, а за вимогу про визнання батьківства, судовий збір в сумі 243,60 грн слід стягнути з [PERSON] на користь позивача, як того вимагає ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved