Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивач звернувсядо суду з позовом до відповідача [PERSON]про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю. Посилається на те, що 14.03.2016 року [PERSON] звернувся в Заставнівський районний центр зайнятості з питань працевлаштування. Цього ж дня йому було надано статус безробітного, призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю. Однак, в результаті обробки даних обміну з Пенсійним фондом України було виявлено, що відповідач надавав послуги за цивільно-правовим договором. Приховавши відомості про роботу відповідач порушив вимоги щодо добросовісного виконання обов?язку щодо надання даних, які впливають на виплату матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Оскільки [PERSON] працював, то він не мав право на отримання допомоги. У зв?язку з цим 12.12.2016 року центром зайнятості прийнято рішення про повернення незаконно отриманих коштів за період з 01.06.2016 року по 08.12.2016 рік. Сума незаконно отриманої допомоги склала 2883,20 гривень. На вимогу позивача відповідачем здійснено часткове погашення зазначеної суми в розмірі 200 гривень, однак решту суми [PERSON] досі не сплачено. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, не надав суду відомостей про причини неявки. З відповіді на запит в адресно-довідкове бюро відповідач зареєстрований [ADDRESS] (а.с. 30). Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд постановляє рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши доводи представника позивача, суд вважає, що позов доведений та обґрунтований, а тому є підстави для його задоволення в повному обсязі. У відповідності до ст.14 Основ законодавства України про загальнообов?язкове державне соціальне страхування, страхові фонди є органами, які здійснюють керівництво та управління окремими видами загальнообов?язкового державного соціального страхування, проводять збір та акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечують фінансування виплат за загальнообов'язкововим державним соціальним страхуванням та здійснюють інші функції згідно з затвердженими статутами. Заставнівський районний центр зайнятості є органом державної служби зайнятості, на який покладаються функції робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття (далі Фонд), діє на підставі Положення про районний центр зайнятості, затвердженого директором Чернівецького обласного центру зайнятості від 08.04.2016р., забезпечує реалізацію питань, пов'язаних з системою прав, обов'язків та гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду, тобто здійснює владні управлінські функції. 14.03.2016р. відповідач [PERSON] звернувся до Заставнівського районного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні і у зв'язку з відсутністю підходящої роботи, відповідно ст. 43 ч. 1 Закону України «Про зайнятість населення», на підставі наданих документів та відомостей 14.03.2016р. йому було надано статус безробітного, призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю. Пред'явлення заяви з проханням про надання статусу безробітного від 14.03.2016р., свідчить про те, що [PERSON] був попереджений про правила перебування на обліку у Заставнівському районному центрі зайнятості. В подальшому було виявлено що безробітний [PERSON] надавав послуги за цивільно-правовим договором Товариству з обмеженою відповідальністю «МС Гарант». 21 листопада 2016 року надіслано запит до ТзОВ «МС Гарант» для здійснення розслідування страхового випадку. На запит отримано відповідь в якій зазначено, що з відповідачем 01 липня 2016 року було укладено договір (цивільно-правову угоду) на виконання робіт. За результатами перевірки центром зайнятості складено Акт №104 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону У країни «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»» в якому зазначено, що громадянин [PERSON] під час перебування на обліку в Заставнівському районному центрі зайнятості надавав послуги за цивільно-правовою угодою ТзОВ «МС Гарант». Згідно ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством та які мають доходи від такої зайнятості. Частиною 2 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. На виконання даної норми у заяві про надання статусу безробітного відповідач зобов'язався своєчасно повідомляти службу зайнятості про всі зміни своїх даних, які занесені до картки персонального обліку. Таким чином, приховавши відомості про роботу у ТзОВ «МСГарант», відповідач [PERSON] порушив норму закону, яка передбачає добросовісне виконання обов'язку щодо надання необхідних даних, які впливають на виплату матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Зважаючи на те, що працюючи на підприємстві, установі, організації чи у фізичної особа підприємця яка використовує найману працю, особа не може бути безробітною, тому вона не має права на отримання послуг та виплати допомоги по безробіттю згідно законодавства України. У відповідності з частиною 3 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. 12.12.2016р. центром зайнятості прийнято рішення про повернення незаконно отриманих коштів обманним шляхом за період з 01.06.20 16 р. по 08.12.2016 р. Сума матеріального забезпечення в розмірі 2883 грн. 20 коп. за період перебування на обліку з 01.06.20 16 р. по 08.12.2016 р. отримані відповідачем незаконно та підлягають поверненню. Відповідно до п. 7 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Міністерством праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009р. №60/62, 21.12.2016 року відповідачу було надіслано повідомлення про повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю, яким було запропоновано сплатити суму незаконно отриманої допомоги по безробіттю у тижневий термін. Однак, сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю була сплачена лише частково в розмірі 200 грн. 00 коп., залишок боргу становить 2683 грн. 20 коп., який необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Суд звертає також увагу на той факт, що дії відповідача щодо часткової сплати ним боргу свідчать про визнання своєї провини та наявність інформації про необхідність повернення незаконно отриманої допомоги. Згідно вимог ст.88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Як вбачається зі змісту Закону України «Про судовий збір», а саме ст.5 ч.1 п.18, то від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються зокрема Пенсійний фонд України та його органи, органи Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального страхування України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи, а рішення прийнято на його користь, то судові витрати у виді судового збору в розмірі 1600 гривень необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved