Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Біловодської селищної ради, з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 16.01.2016 року померла [PERSON], яка на момент смерті фактично проживала на території РФ. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно а саме земельну ділянку що розташована на території Данилівської сільської ради площею 6,5686 га, яка належала померлії на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЕ №871469. За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого померла вищезазначену земельну ділянку заповіла [PERSON]. У звязку з тим, що позивач дізнався про смерть [PERSON] в жовтні 2016 року, а отримати свідоцтво про смерть зміг лише 17 січня 2018 року він пропустив встановлені законодавством строки для прийняття спадщини. Звернувшись до державного нотаріуса Біловодської державної нотаріальної контори з питанням оформлення спадкових прав 27.03.2018 року отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з пропущенням строків встановлених законодавством для прийняття спадщини. У зв'язку із наведеним, просив суд визначити йому додатковий строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Позивач у судове засідання не з'явився, просив суд розглянути справу без його участі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи,\~\~прийшов до висновку, що позовні вимоги є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства і підлягають задоволенню з наступних підстав. З Свідоцтва про смерть серії ІІІ-РУ №576478, слідує, що [PERSON] померла 16.01.2016 року (а.с.7). З копії заповіту від 06.12.2011 року вбачається, що померла [PERSON] заповіла належну їй земельну ділянку позивачу (а.с. 6). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №351/02-31 від 27.03.2018 року державним нотаріусом Біловодської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у звязку з порушенням строків прийняття спадщини. З повідомлення державного нотаріуса Біловодської державної нотаріальної контори від 23 червня 2018 року 785/01-16 вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла 16.01.2018 року, 12.03.208 року будо заведено спадкову справу за заявою [PERSON]О, свідоцтво про право на спадщину не видавалося ( а.с.15). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1\~ст. 1269 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України\~визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно змісту\~ст. 1272 ЦК України\~позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Згідно роз'яснень, викладених у п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Таким чином, оскільки факти, які викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження, суд приходить до висновку про те, що причини пропуску позивачем строку прийняття спадщини слід визнати поважними, оскільки останній звернувся до державного нотаріусо Біловодської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у зазначений законом строк шість місяців, згідно\~ст. 1270 ЦК України, не подав цю заяву до органів нотаріату за місцем відкриття спадщини, а також за відсутності спору про спадщину, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню.

Outcome: approved