Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що йому на праві власності належить 5/8 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Інша частина будинку належить третім особам. Окрім нього за даною адресою у якості члена сімї зареєстрована його колишня дружина відповідач [PERSON], з якою вони розірвали шлюб ще в 1995 році та вона добровільно залишила житло. Фактично відповідач не проживає в належному йому будинку більше двадцяти років, будь-яких звязків з нею він не підтримує, комунальні послуги вона не оплачує. Той факт, що в будинку досі зареєстрована відповідач, заважає йому повноцінно користуватись своєю власністю та порушує його права як власника. З наведених підстав просив визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач та представник позивача, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявились, надали до суду заяву, відповідно до якої вони підтримують заявлені позовні вимоги та просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилась, за останньою відомою адресою місця проживання вона відсутня, про час та місце судового розгляду повідомлена шляхом розміщення оголошення у пресі,в звязку з чим відповідно до ст.74 ЦПК України відповідач є належно повідомленою про час та місце розгляду справи. Крім того, через канцелярію, до суду надійшла заява [PERSON], згідно якої вона визнає позов [PERSON] та просить розглянути справу за її відсутності. Треті особи, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявились, надали до суду заяву з проханням про розгляд справи без їх участі. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що позивачу на праві приватної власності належить пять восьмих частин жилого будинку з частиною надвірних будівель, що знаходяться в м. Полтаві, по вул. Сакко, буд. 87, що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину за заповітом, технічного паспорту (а.с. 6, 7-10). Згідно копії паспорту позивач зареєстрований в [INFO] (а.с. 11-12). Також судом встановлено, що відповідач вселилась до [ADDRESS] у встановленому законом порядку та проживав в ньому якості члена сімї власника, що крім змісту позовної заяви, підтверджується копією довідки житлово-експлуатаційної організації (а.с.14). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу 28.08.1995 року розірваний шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд встановив, що відповідач з власної ініціативи покинув спірне жиле приміщення і більше року в ньому не проживає без поважних причин, що окрім змісту позовної заяви, підтверджується змістом заяви відповідача про визнання предявленого позову в повному обсязі, а також письмовими заявами осіб, вказаних в позовній заяві у якості свідків. Жодних доказів наявності поважних причин непроживання відповідача в цьому будинку, або наявності інших домовленостей між ним та власником житлового приміщення щодо умов його відсутності у спірному житловому приміщенні під час судового розгляду справи не встановлено. За таких обставин суд вважає, що відповідач, який був відсутній в спірному жилому приміщенні без поважних причин більше року, втратив право на жилу площу в житловому приміщенні - квартирі, та відсутні достовірні підстави для визнання поважними причини його відсутності в зазначеному житловому приміщенні. Суд встановив, що реєстрація відповідача в спірному будинку, порушує законні права позивача на житло, гарантовані чч.1, 3 ст.47 Конституції України. Тому суд вважає позовні вимоги про визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право на жилу площу, законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного, чч.1, 3 ст.47 Конституції України, ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved