Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Управління державної міграційної служби України у Запорізькій області, в якому просив визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], та зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.08.2005 року є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані: позивач [PERSON], його дружина [PERSON] та його колишня дружина [PERSON] Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був укладений 18.09.2004 року - розірвано. Крім того позивач зазначив, що відповідач 27.10.2010 року добровільно зібрала всі свої речі та виїхала з квартири. Всі фінансові зобов'язання, які стосуються житлового приміщення виконуються виключно позивачем. В судове засідання позивач не з'явився, однак надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового засідання була повідомлена у встановленому законом порядку, заперечень на позовну заяву до суду не надала. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Управління державної міграційної служби України у Запорізькій області. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, в тому числі і визнання таким порядку ч.8 ст.76 ЦПК України, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без проведення фіксації судового процесу. З'ясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозв'язок, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.08.2005 року на праві приватної власності у частці 1/1 належить [PERSON]. Відповідно довідки Центру обслуговування абонентів №1, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: позивач [PERSON], його дружина [PERSON] та його колишня дружина [PERSON]. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2011 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був укладений 18.09.2004 року - розірвано. Всі фінансові зобов'язання, які стосуються житлового приміщення виконуються виключно позивачем. Згідно акту Центру обслуговування абонентів №1 від 22.08.2014 року, [PERSON] з 27.10.2010 року не проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-IV, реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Зняття з реєстрації місця проживання особи відповідно до ст.7 цього Закону здійснюється в тому числі і на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved