Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю Центр допомоги та соціального захисту населення про розірвання договору довічного утримання, посилаючись на те, що між ним та відповідачем 10.11.2010 року був укладений договір довічного утримання, засвідчений державним нотаріусом П'ятої Київської державної нотаріальної контори Войстрік О.В.. За цим договором відповідач отримав у власність 52/100 частини квартири за адресою: [ADDRESS], натомість відповідач взяв на себе зобов'язання довічно утримувати позивача, розмір зазначеного утримання сторониами було встановлено у 400 гривень на місяць, при цьому дана сума повинна підлягати індексації згідно встановленого державою коефіцієнту індексації доходів населення, крім того відповідач зобов'язаний сплачувати комунальні послуги за вказану квартиру. На думку позивача даний договір відповідачем не виконувався належним чином. Оскільки договір довічного утримання виконується неналежним чином , а саме не повністю оплачуються комунальні послуги , не оплачуються послуги телебачення , позивач і звернусвя до суду із позовом та просив даний договір розірвати. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач та його представник з позовними вимогами не були згодні, посилаючись на його безпідставність та необгрунтованість , заперечуючи проти розірвання договору довічного утримання. Представник третьої особи в одне з судових засідань з'явився, в наступні не з*являвся , повідомлений належним чином про день слухання справи , про причини неявки в суд не повідомив , а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі зібраних по справі доказах , оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін . Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання одна сторона передає другій стороні у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно ст. 755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Судом встановлено, що 10.11.2010 року був укладений договір довічного утримання, між [PERSON] та [PERSON] , засвідчений державним нотаріусом П'ятої Київської державної нотаріальної контори Войстрік О.В.. (а.с. 5-6), згідно умов якого Позивач [PERSON] передає у власність відповідачеві 52/100 частини квартири [ADDRESS], а [PERSON] зобов'язується забезпечувати позивача утриманням довічно на умовах цього договору. Згідно п.36 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами Україи затвердженої Наказом Мвністерства України від 03.03.2004 року № 20/5 нотаріуси зобов*язані встановити дійсні наміри кожної сторони до вчинення правочину , який він посвідчує , а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину . Встановлення дійсних намірів кожного з учасників правочину здійснюється шляхом встановлення нотаріусом однакового розуміння сторонами значення, умов правочину та його правових наслідків для кожної сторони . Встановлення дійсних намірів однієї з сторін правочину може бути здійснено нотаріусом за відсутності іншої сторони з метою виключення можливості стороннього впливу на її волевиявлення . Правочин посвідчується нотаріусом , якщо кожна із сторін розуміє значення , умови правочину та його правові наслідки , про що свідчать особисті підписи сторін на правочині . Крім того у відповідності до ст.44 Закону України « Про нотаріат « зазначено , що якщо кожна сторін однаково розуміє значення , умови правочину та його правові наслідки , про що свідчать особисті підписи сторін на правочині . Під час укладання угоди сторони розуміли значення правочину , свої права та обов*язки . Відповідно до умов Договору, відповідач зобов'язувалась довічно утримувати позивача. Утримання, в тому числі забезпечення харчуванням, одягом, необхідною допомогою, включаючи і медичну, згідно Договору, виражалось в гривневому еквіваленті і оцінювалось сторонами в розмірі 400 (чотириста) гривень, які повинні були надаватись позивачу щомісячно. Крім того, відповідач зобов'язувався щомісячно сплачувати комунальні послуги, послуги з утримання будинку та прибудинкової території, за користування природним газом, тепло-, водопостачання та електроенергія, абонентська плата за телефон, домофон тощо. Згідно умов договору, відповідач має право передавати гроші за вказані комунальні послуги безпосередньо для їх оплати останнім. У випадку отримання відповідних коштів Позивач несе відповідальність за сплату вказаних вище комунальних послуг у розмірі отриманих ним коштів. Згідно договору довічного утримання, позивачем було отримано від відповідача кошти на виконання умов Договору довічного утримання, в тому числі одноразове грошове утримання в сумі 20000,00 грн., передбачене п. 9 Договору. Крім того, сумлінне виконання умов договору підтверджується копіями квитанції на переказ грошових коштів позивачу від відповідача за 2010-2013 рр. (а.с. 25-30,46,60,61,85-90 ). Посилання позивача , що у відповідача виникла заборгованість по оплаті спростовується наявними письмовими доказами . Крім того , ствердження позивача , що відповідачем не оплачуються послуги телебачення суд не приймає до уваги , оскільки згідно Договору п. 7 передбачено оплату відповідача соціального пакету телебачення , а позивач зобов*язаний на протязі 5 календарних днів повідомити відповідача про самостійне укладання договору на утримання послуг телебачення несоціального пакету , що не було зроблено . Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не було доведено порушення відповідачем умов Договору довічного утримання. Аналізуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, у зв'язку з чим не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed