Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS]. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що на підставі ордеру на жиле приміщення від 28 квітня 1994 р. він отримав у користування квартиру [ADDRESS]. Позивач зареєстрований та проживає у вказаній квартирі. Також в даній квартирі зареєстровані сини позивача - [PERSON] та [PERSON] Станом на сьогоднішній день [PERSON] вже більше року не проживає за вказаною адресою, його місце перебування позивачу не відоме. Майна відповідача в квартирі не має, за комунальні послуги він не сплачує, витрати на утримання квартири не несе. В будинку [ADDRESS] співвласниками 18 червня 2016 р. створено ОСББ «Бальзака 65». Позивач вважає, що відповідач втратив право на користування квартирою. На даний час суттєво подорожчали комунальні послуги за користування квартирою. Позивач не може сплачувати комунальні послуги ще і за відповідача, а тому він змушений був звертатись до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 23 липня 2018 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Відповідачу було роз'яснено право надіслати до суду з дня отримання ухвали про призначення справи до підготовчого провадження у справі відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти позову та надіслати позивачу у справі копію відзиву та доданих до нього документів. Протокольною ухвалою суду від 02.11.2018 р. закрито підготовче засідання та призначено слухання справи по суті. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд винести рішення про задоволення позову, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, оскільки поштою вручити судову повістку відповідачу було неможливо, в порядку ст. 128 ЦПК України, суд доручив вручити судову повістку [PERSON], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], Голові правління ОСББ «Бальзака 65», з проханням в разі неможливості її вручення через не проживання останнього в спірній квартирі, скласти відповідний акт. Відповідно до акту про фактичне не проживання особи від 07.11.2018 р. зазначено, що за адресою: [ADDRESS] станом на 07.11.2018 р. [PERSON] фактично не проживає. Відзив або пояснення на позовну заяву відповідач не подав, заяв про відкладення розгляду справи також до суду не надходило. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, покази свідка [PERSON], суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до ордеру від 28 квітня 1994 р. [NUMBER] на жиле приміщення, виданого Державною адміністрацією Подільського району м.Києва, квартира [ADDRESS] надавалась сім'ї в складі чотири особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до довідки №119 від 08.06.2018 р. виданої ОСББ «Бальзака 65» [PERSON] не несе витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, цільові внески не сплачує. Відповідач починаючи з 01 вересня 2017 р. в спірній квартирі не проживає. Факт не проживання останнього на спірній житловій площі підтверджується актом про не проживання за місцем реєстрації від 04.05.2018 р. засвідченого головою правління ОСББ «Бальзака 65», довідками №120 від 11.06.2018 р., №144 від 02.11.2018 р., №116/2 від 03.05.2018 р., складеними комісією ОСББ «Бальзака 65», згідно яких відповідач тривалий час не проживає за адресою: [ADDRESS]. Крім того, факт не проживання відповідача в спірній квартирі підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], який є сусідом позивача. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року з наступними змінами, у справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки, у разі їх поважності, суд може продовжити пропущений строк. Відповідач не звертався до суду з вимогою про продовження строку на відсутність у спірній квартирі. Вище викладені обставини свідчать про те, що відповідач не проживає у квартирі за місцем реєстрації без поважних причин тривалий час. Суду не надані докази, які б свідчили про те, що відповідач не проживає в спірній квартирі понад шість місяців з поважних причин. Він виїхав із спірної квартири добровільно, ніяких перешкод у користуванні спірним житлом з боку позивача відповідачу не чинилися. Згідно з вимогами ст.71 ЖК України за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім'ї зберігається право на житло протягом шести місяців. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 490/12384/16-ц зроблено висновок по застосуванню статей 71, 72 ЖК Української РСР, який полягає в тому, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов'язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин, що позивач [PERSON] довів письмовими доказами та показами свідка. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи той факт, що відповідач без поважних причин понад шість місяців в квартирі не проживає, суд визнає вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved