Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 04 березня 2010 року між останнім та ТОВ «Автоклуб» було укладено договір № Н 18541 та № Н 18541/1. Відповідно до умов Договору ТОВ «Автоклуб» зобов`язався надати послуги [PERSON] по отриманню автомобіля Газ - 3302 на умовах 100-місячної поетапної оплати його вартості, а Відповідач зобов`язалася сплачувати на розрахунковий рахунок Позивача грошові внески, направлені на оплату вартості автомобіля і послуг Компанії у визначені Договором строки і розмірах. Відповідно до п. 3.2. Договору № 18541, п. 3.2. Договору № 18541/1, п.п. 7.3., 7.4. та 11.4. Додатку № 2 Договору Клієнт Компанії зобов`язаний сплачувати внесок щомісячно до 10-го числа у розмірі, визначеному у Додатку № 1 Договору. Позивач свої зобов`язання виконав повністю і належним чином, бажаний автомобіль Відповідач отримав, про що було складено і підписано Акт здачі - приймання від 05 березня 2010 року. Натомість Відповідач свої зобов`язання по зазначеному Договору виконав неналежним чином. Ухвалою судді від 06 серпня 2019 року прийнято до свого провадження вказану справу, а її розгляд призначено здійснювати за правилами позовного (спрощеного) провадження без виклику сторін, яким роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи. Станом на момент винесення судом даного рішення на адресу суду не надходило від відповідача відзиву на позовну заяву з невідомих суду причин. Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. При цьому, судом враховано, що відповідач із заявою про продовження строку для надання відзиву до суду не звертався, про неможливість його подання з об`єктивних причин - клопотання не подавав. Враховуючи необхідність розгляду справи протягом розумного строку, а відповідач жодних заяв та клопотань в цій справі не подавав, будучи обізнаним про її розгляд, суд дійшов висновку про можливість винесення судового рішення у справі на підставі наявних доказів. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, встановив наступне. Судом встановлено, що 04 березня 2010 року між [PERSON] та ТОВ «Автоклуб» було укладено договір № Н 18541 про надання послуг, у відповідності до якого позивач зобов`язався надати відповідачу послуги по отриманню автомобіля, а відповідач зобов`язався сплачувати грошові внески, направлені на погашення ціни автомобіля та витрат Компанії в строки та розмірах, визначених Договором. У відповідності до Додатку № 1 до вказаного договору, позивач зобов`язався надати відповідачу послуги по отриманню автомобіля марки Газ - 3302, вартістю 96 700,00 грн., а відповідача зобов`язався щомісячно протягом 100 місяців сплачувати 1% від вартості автомобіля, визначений як повний внесок до 10 числа кожного місяця. Додатком № 2 до Договору обумовлені правила здійснення діяльності «Автоклубу». У відповідності до п. 14.5 зазначеного додатку, у випадку несвоєчасного внесення коштів, клієнт сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставка НБУ від не перерахованої суми. 04 березня 2010 року між сторонами було укладено договір комісії № Н-18541/1 відповідно до якого позивач зобов`язується за дорученням Комітету за винагороду: здійснити пошук продавця автомобіля необхідного комітету для придбання, укласти договір купівлі - продажу нового авто з продавцем від свого імені та за рахунок Комітету, а також передати автомобіль комітету. Актом прийому передачі підтверджується факт прийому - передачі автомобіля марки Газ - 3302, [PERSON] . Позивачем зобов`язання за договором виконані належним чином, в свою чергу відповідачем зобов`язання за договором належним чином не виконуються, оскільки не здійснюється сплата внесків передбачених договорами. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а ст. 530 ЦК України вимагає: «Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.» Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Повідомлення позивача про необхідність усунути порушення умов договору доводилися до відома відповідача, однак останнім не було вчинено жодних дій, які б свідчили про намір у добровільному порядку сплатити заборгованість. Однак, відповідач свої зобов`язання по договору не виконує належним чином, чим порушує умови договору та норми цивільного законодавства, зокрема ст.ст. 526, 1054 ЦК України. Погіршення матеріального стану відповідача та не можливість погашати кредит не звільняє його від взятих на себе зобов`язань за договором. Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості, станом на 03 липня 2019 року заборгованість по кредиту складає 94 292,47 грн. Суд бере до уваги та покладає в основу мотивування рішення розрахунок заборгованості, наданий позивачем і вважає такий вірним, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 94 292,47 грн. Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконав умов кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті процентів, на стягнення якої позивач має право, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Інших даних, що спростовували б невиконання відповідачем умов кредитного договору, суду не надано. Розподіл судових витрат між сторонами вирішити за правилами ст. 141 ЦПК України, стягнувши суму судового збору у розмірі 1921,00 грн. з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved