Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому вказав, що вона є власником квартири [ADDRESS], згідно договору купівлі - продажу, укладеного між позивачем та [PERSON] На момент укладення договору купівлі- продажу квартири в ній було зареєстровано 2 особи [PERSON]- власник та [PERSON] - син. Згідно умов договору купівлі - продажу між сторонами було досягнуто згоди,що колишній власник разом з членами його сім»ї знімається з реєстраційного обліку до 27.03.2015року. Власник квартири знявся з реєстраційного обліку та звільнив займане приміщення, однак відповідач умови договору не виконав та не проживає в ній протягом півтора року, оплату за житлово-комунальні послуги не здійснює. На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції та оголошення через засоби масової інформації. Заперечень проти позову не надала, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної власності позивачу на підставі договору купівлі- продажу від 13.05.2015р. (а.с.5). Відповідно до довідки форми №3 за №3129 від 25.03.2015року, у спірній квартирі зареєстрований відповідач (а.с.4). Згідно умов договору купівлі - продажу між сторонами було досягнуто згоди, що колишній власник разом з членами його сім»ї знімається з реєстраційного обліку до 27.03.2015року. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 191 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживає понад рік, не сплачує витрати за користування житловим приміщенням, комунальних послуг, що дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved