overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просять суд визнати право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними спорудами: погріб, літня кухня, сарай, вбиральня, огорожа, що розташовані в с. Троїцьке, вул. Миру, 80, Біляївського району, Одеської області. Позивач в судове засідання не зявився, але на адресу суду надіслав заяву в якій просить позовні вимоги задовольнити, та розглянути справу без його участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, але звернувся до суду з відповідною заявою, в якій просив справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28.11.2005 року померла мати позивача [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЖД №029367 видане [PERSON] сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 89. Після її смерті відкрилася спадщина, житловий будинок з надвірними спорудами: А,-жилий будинок, Б-баня, В-літня кухня, Г-сарай, Д-погріб, Е-вбиральня, 1-3 огорожа, розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Троїцьке, вул. Миру,80. Згідно заповіту від 25 листопада 2016 року № 132, все майно що належало [PERSON] на момент смерті, все те на що вона буде мати право за законом, заповідає [PERSON] У встановлений термін позивач звернувся до Біляївської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки є спадкоємицею за заповітом. На підставі листа Біляївської районної державної нотаріальної контори № 371/02-14 від 10.02.2016 року, йому було відмовлено у звязку з розбіжностями в імені померлої [PERSON] Так як у свідоцтві про смерть імя вказане як «Лідія», а в витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.04.2006 року за №10493417 імя зазначено «Лілія» Згідно свідоцтва про право власності від 26.05.1989 року житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Троїцьке, вул. Миру,80, дійсно належав померлій [PERSON] Відповідно довідки виданої Тороїцької сільської ради №252 від 18.02.2016 року житловий будинок за вище вказаною адресою дійсно належить померлій [PERSON] Згідно заповіту від 25 листопада 2004 року, спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач про справі. Згідно зі ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. З урахуванням викладеного, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити і визнати за позивачем право власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому уточнивши позовні вимоги просив стягнути з відповідача на користь позивача 9000 грн. 00 коп., 3 відсотки річних в розмірі 270 грн. 00 коп. та 243 грн. 60 коп. у відшкодування судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 23 серпня 2012 року, між фізичною особою [PERSON] (надалі-Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Вільхівська» в особі директора Копотун Нінель Ігорівни (надалі-Відповідач), було укладено договір оренди транспортного засобу (надалі-Договір) а саме: автомобіля марки «Шевроле», 2006 року випуску, реєстраційний номер: [NUMBER], та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 5067 від 23 серпня 2013 року. Право власності Позивача на автомобіль, підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданим УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 26.09.2006 року. Відповідно до п. 1.1. Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець зобов'язується передати за плату Орендареві у строкове користування, а Орендар зобов'язується прийняти у строкове користування легковий автомобіль, що визначений у цьому Договорі (надалі іменується «автомобіль, що орендується»), та зобов'язується сплачувати Орендодавцеві орендну плату. Згідно з п. 3.2. Договору, передання автомобіля, що орендується, в користування оформлюється актом прийому-передачі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачаГузової [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в сімї виникали непорозуміння, що привело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони від шлюбу дітей не мають. Представник позивача в судове засідання не зявився та просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримує, про що подав до суду письмову заяву. Відповідач в судове засідання неодноразово не зявлялась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 13 серпня 2010 року, від шлюбу дітей не мають. Позивач посилається на те, що між сторонами фактично припинені шлюбні відносини, таким чином суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому відповідно до ст. 112 СК України є підстави для розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, де є третя особа, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що відповідач перебував з відповідачем у трудових відносинах, у зв'язку з чим на його вимогу і за розпорядженням відповідного органу останньому було надано право на користування житловим приміщенням у гуртожитку. Проте, відповідач з часу реєстрації такого права у гуртожитку не проживав, конкретного місця остнньому виділено не було і оплата за користування житловим приміщенням у гуртожитку відповідачу не нараховувалась. Враховуючи зазначена, відповідач втратив право на користування житловим приміщенням у гуртожитку, у зв'язку з чим позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив та не просив розглядати справу у його відсутність, тому суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача та за згодою представника позивача ухвалити у справі заочне рішення. Третя особа просила розглянути справу у відсутність представника останньої /а.с. 23/. Вислухавши пояснення представника позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що відповідачу під час перебування у трудових відносинах за позивачем, було надано ліжко місце у гуртожитку, який перебуває на балансі позивача за адресою: [ADDRESS] /а.с. 5-8, 11-18/. Проте, відповідач з часу реєстрації наданим правом не користувався,плату за житлово - комунальні послуги не вносив /а.с. 9,10, 32/. Згідно ст. 71 ЖК УРСР, особа може бути визнана такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, в разі не проживання в ньому без поважних причин протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню частково, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не проживає в кімнаті гуртожитку та не користується ліжко - місцем з 2009 року. Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні вимоги про зобов'язання третю особу зняти відповідача з реєстраційного обліку, оскільки дана вимога має бути розглянута в порядку адміністративного судочинства в разі відмови посадової особи органу державної влади вчинити відповідні дії на підставі рішення суду. Крім того, враховуючи, що дана вимоги не конкретизована, а саме зазначено зняти з реєстраційного обліку, зважаючи на ст. 16 ЦК України, вбачається, що такий спосіб захисту, як зняття з реєстраційного обліку суд не здійснює, оскільки це відноситься до повноважень іншого державного органу. Враховуючи вище наведене та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, де є третя особа, про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що після смерті його матері відкрилась спадщина, проте в нотаріальній конторі позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємцю першої черги, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Позивач вважає таку відмову незаконною і такою, що порушує його права як спадкодавця, у зв'язку із чим вимушений був звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи в його відсутність, та просив ухвалити рішення згідно вимог чинного законодавства. Третя особа також до суду не з'явилась, про час та місце розгляду справи, була повідомлена належним чином про поважність причин неявки суд не повідомила та не просила розглянути справу у її відсутність, у зв'язку із чим, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу у відсутність представника відповідача та третіх осіб та ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла мати позивача [PERSON] /а.с.6/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку №1, загальною площею 74,4 кв.м, житловою площею 50,0 кв.м, загальною площею земельної ділянки 997, кв.м, по [ADDRESS] /а.с. 7-12/. Зазначене майно належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності від 02.10.1987 року виданого Дарницьким райвиконкомом /а.с. 8/. Після смерті [PERSON], позивач звернувся до сьомої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте постановою нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки останній не надав документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на вище вказане майно /а.с. 16/. Суд вважає, що нотаріусом було неправомірно відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відповідно до ст. 4 Закону України «Про нотаріат», нотаріус має право на витребування таких документів, в разі неможливості подачі останніх спадкоємцями. Враховуючи вище наведене вбачається, що після смерті [PERSON] був один спадкоємець за законом і відповідно до ст. ст. 1261, 1278 ЦК України мав право на спадкове майно, що залишилась після смерті спадкодавця, право власності якого на вище вказане майно повністю знайшло своє підтвердження в судовому засіданні.Таким чином вимоги позивача є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки через неналежне виконання нотаріусом своїх обов'язків, спадкові права позивача порушені, а тому останні підлягають відновленню, шляхом визнання останніх, що відповідатиме способу захисту передбаченому ст. 16 ЦК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Спеціальне конструкторське бюро «Молнія» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. На обґрунтування позову посилався на те, що він працював в Казенному Державного підприємства «Спеціальне конструкторське бюро «Молнія» на посаді техніка-метролога. Наказом № 29-к від 30.03.2015 року, він був звільнений з 30.03.2015 року за власним бажанням ст. 38 КЗпП України. Проте відповідач має перед ним заборгованість по заробітній платі за період з 30.03.2015 року по день фактичного розрахунку. Його середньомісячний оклад за останні 2 місяці перед звільненням становив 2127,79 гривень, отже відповідач повинен сплатити йому середню заробітну плату у розмірі 2127,79 грн. за затримку розрахунку при звільненні за період з 30.03.2015 року, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутись до суду. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, просив розгляд справи провести у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Представник відповідача надав до суду заяву, в якій уточнений позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення, просив суд розгляд справи провести у його відсутності. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Наказу № 29-к від 30.03.2015 року, [PERSON] був звільнений з 30.03.2015 року за власним бажанням ст. 38 КЗпП України.з посади техніка І категорії ДЕВ. При звільненні позивачу не була сплачена належна йому заробітна плата. Як вбачається з довідки № 147 від 30.06.2015 року, Державне підприємство «Спеціальне конструкторське бюро «Молнія» має заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] в розмірі 2127,79 гривень. Відповідно ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Таким чином з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 2127,79 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Спеціальне конструкторське бюро «Молнія» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. На обґрунтування позову посилався на те, що він працювала \~\~в Казенному Державного підприємства «Спеціальне конструкторське бюро «Молнія» на посаді начальника відділу матеріально - технічного забезпечення. Наказом № 21-к від 31.03.2015 року, вона була звільнена з 31.03.2015 року за власним бажанням ст. 38 КЗпП України. Проте відповідач має перед позивачем [PERSON] заборгованість по заробітній платі за період з 31.03.2015 року по день фактичного розрахунку. Його середньомісячний оклад за останні 2 місяці перед звільненням становив 3611,90 гривень, отже відповідач повинен сплатити йому середню заробітну плату у розмірі 3611,90 грн. за затримку розрахунку при звільненні за період з 31.03.2015 року, у звязку з чим позивач вимушена звернутись до суду. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, просив розгляд справи провести у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Наказу № 21-к від 31.03.2015 року, [PERSON] була звільнена з 31.03.2015 року за власним бажанням ст. 38 КЗпП України.з посади начальника відділу матеріально - технічного забезпечення. При звільненні позивачу не була сплачена належна їй заробітна плата. Як вбачається з довідки № 149 від 01.07.2015 року, Державне підприємство «Спеціальне конструкторське бюро «Молнія» має заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] в розмірі 3611,90 гривень. Відповідно ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Таким чином з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 3611,90 гривень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача для захисту прав неповнолітньої [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла мати неповнолітньої - [PERSON]. Батько дитини - [PERSON] рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 28.12.2012 року позбавлений батьківських прав. Згідно розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації від 24.01.2013 року №16/2013-р [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Після смерті матері - [PERSON] відкрилася спадщина на домоволодіння по [ADDRESS] Хмельницької області. Неповнолітня [PERSON] вчасно прийняла спадщину, оскільки проживала разом із спадкодавцем до дня її смерті, однак через відсутність правовстановлюючих документів на вищевказане домоволодіння не може оформити спадщину. Тому позивач в інтересах неповнолітньої звернувся до суду та просить задовольнити позов. Відповідач позов визнав повністю, надавши суду відповідного листа. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] року померла мати неповнолітньої [PERSON], [INFO], - [PERSON]. Батько дитини - [PERSON] рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 28.12.2012 року позбавлений батьківських прав. Згідно розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації від 24.01.2013 року №16/2013-р [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Після смерті матері - [PERSON] відкрилася спадщина на домоволодіння по [ADDRESS] Хмельницької області. При цьому, [PERSON] за життя заповіт не склала, а [PERSON] не має права на спадщину, оскільки 26.02.2002 року розірвав шлюб з [PERSON] - спадкодавцем, тобто до її смерті. А тому неповнолітня [PERSON], як донька [PERSON], є єдиним спадкоємцем першої черги майна останньої. Разом з тим, [PERSON] фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом з матір'ю, що підтверджується довідкою Жищинецької сільської ради Городоцького району від 04.11.2014 року за №601. Крім цього, неповнолітня не заявила відмову від прийняття спадщини згідно ст.1268 ЦК України. Однак через відсутність правовстановлюючих документів на вищевказане домоволодіння вона не може оформити спадщину. Право неповнолітньої [PERSON] на спадкове домоволодіння підтверджується її свідоцтвом про народження, свідоцтвом про смерть спадкодавця, довідкою КП «Городоцьке БТІ», рішенням сесії Жищинецької сільської ради Городоцького району №2 від 11.02.1993 року «Про надання дозволу гр-ці [PERSON] на будівництво житлового будинку», довідкою виконавчого комітету сільської ради від 04.05.1993 року, довідкою Госпрозрахункового проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро виконавчого комітету Городоцької районної ради від 22.04.1993 року №72, проектом забудови земельної ділянки, заявою, довідками та випискою з по господарських книг Жищинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача для захисту своїх прав, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.09.2011 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] уклали кредитний договір №003-22507-010911, відповідно до п.1.2. якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в гривні, випустив та надав відповідачу платіжну картку, відкрив кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. та на день укладання кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10000 грн. Позивач виконав свої зобов'язання відносно відповідача, однак останній ухиляється від свого зобов'язання щодо повернення кредиту і станом на 15.01.2014 року має заборгованість в сумі 8096,47 грн., яка складається з тіла кредиту - 4628,17 грн., простроченого тіла кредиту - 1151,75 грн., заборгованості за комісіями - 2316,55 грн. На підставі наведеного просить задовольнити заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.09.2011 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] уклали кредитний договір №003-22507-010911, відповідно до п.1.2. якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в гривні, випустив та надав відповідачу платіжну картку, відкрив кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. та на день укладання кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10000 грн. Проте відповідач свого зобов'язання по погашенню кредиту не виконує і станом на 15.01.2014 року має заборгованість в сумі 8096,47 грн., яка складається з тіла кредиту - 4628,17 грн., простроченого тіла кредиту - 1151,75 грн., заборгованості за комісіями - 2316,55 грн., яку слід стягнути на користь позивача. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі - сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved