Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до АТ «Банк Форвард», треті особи : приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович , приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 25.12.2011 року між ним та АТ «Банк Форвард» укладено кредитний договір № 94235275, відповідно до якого йому було видано кредит у сумі 1059,48 грн., з процентною ставкою 0,01% річних, строк дії кредиту - 276 днів з 26.12.2011 року по 26.09.2012 рік. 01.11.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6517 щодо задоволення вимог АТ «Банк Форвард», що є правонаступником ПАТ « Русский стандарт» та стягнуто з нього на користь АТ «Банк Форвард» 38695,70 грн. Вважає виконавчий напис незаконним, оскільки його було вчинено без направлення на його адресу відповідної письмової вимоги на вказану суму та відповідних документів на підтвердження безспірності суми боргу, з порушенням строків давності. Станом на 01.11.2020 року з нього за виконавчим провадженням утримано на користь АТ «Банк Форвард» 17334,98 грн. Позивач просить визнати виконавчий напис від 01.11.2019 року за № 6517, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є. В. таким, що не підлягає виконанню, стягнути з АТ «Банк Форвард» на його корить безпідставно одержані грошові кошти в сумі 17334,98 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, просив справу слухати у його відсутність ( а.с. 3). Представник відповідача АТ «Банк Форвард» в судове засіданні не з`явився повторно, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, не надав відзив на позовну заяву ( а.с. 16, 20). Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Т. Л. в судове засідання не з`явились, про день і час слухання справи повідомлялись належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили.( а. с. 17,19,21). Суд, у відповідності до ст. ст. 13, 84 ЦПК України розглянув справу на підставі наявних в ній доказів, поданими учасниками судового процесу. Суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки відповідач двічі не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини своєї неявки, не надав відзив на позовну заяву, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що , в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що 25.12.2011 року між [PERSON] та ПАТ «Банк Русский Стандарт» укладено кредитний договір ( заява № 94235275), відповідно до умов якого позивач отримав кредит у розмірі 1059,48 грн., з процентною ставкою 0,01% річних, строк дії кредиту 276 днів з 26.12.2011 року по 26.09.2012 рік ( а. с. 67). Згідно умов договору сторони дійшли згоди, що кредит повертається, а проценти за користування кредитом сплачуються позичальником ( позивачем) 26 числа кожного місяця у відповідності до Графіка, з січня 2012 року по вересень 2012 рік. ( а. с. 6). Як вбачається з матеріалів справи приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. 01.11.2019 року вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6517, відповідно до якого звернено стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 94235275 від 26.12.2011 року, укладеним ним з ПАТ « Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард» суми заборгованості - 37845,7 грн., яка складається із суми заборгованості по кредиту- 37250,36 грн., суми заборгованості по процентам - 595,34 грн. ( а. с. 9). Виконавчий напис перебуває на виконанні у приватного виконавця Київського виконавчого округу Павелків Т. Л. ( виконавче провадження № 60803276) та з боржника [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» утримано 17334,98 грн. ( а.с. 1012). Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюються Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України « Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі № 6-887цс17. Підпунктами 3.2., 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮ України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172 . Відповідно до п. 1 постанови КМУ від 29.06.1999 року № 1172 « Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю ( в разі його наявності); з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Відповідно до ст. 50 Закону України « Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Аналогічна правова позиція викладена в п. 20 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі № 305/2082/14ц, провадження № 14-557цс19). Отже, відповідне право стягувача за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, безспірна заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника-це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису ( стаття 88 Закону «Про нотаріат»). Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватись лише перевіркою додержання нотаріусом на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник має безспірну заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, яка зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. ( Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16 ) У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати КЦС від 27.08.2020 року в справі № 554/6777/17 зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення, надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватись при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики ( кредитним договором) на підставі виконавчого напису; Другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника ( письмова вимога про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного з етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики ( кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до п. 2.3 п. 2 глави 16 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в договорі адресу. Як встановлено в судовому засіданні, згідно умов кредитного договору строк повернення кредиту встановлений до 26.09.2012 року та саме з цієї дати банк набуває право вимагати повернення кредиту. Виконавчий напис вчинено 01.11.2019 року, тобто з порушенням строку, встановленого ст. 88 Закону України « Про нотаріат». Сума заборгованості за кредитним договором, що зазначена у виконавчому написі, не підтверджена відповідним розрахунком і не свідчить про безспірність суми. Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивач на момент вчинення виконавчого напису отримував лист з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги банку, або виконати їх, що також не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Відповідачем не надано доказів на спростування вище зазначених обставин. З огляду на те, що виконавчим написом нотаріуса стягнуто заборгованість поза межами встановленого законом трирічного строку без належного отримання боржником вимоги стягувача та при наявності спірних моментів щодо суми заборгованості за кредитним договором № 94235275 від 25.12.2011 року без підтвердження суми, зазначеної у виконавчому написі відповідним розрахунком, виконавчий напис нотаріуса не може вважатися таким, що не потребує додаткового доказування, а відтак не підлягає примусовому виконанню. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з АТ « Банк «Форвард»» на користь позивача грошових коштів в сумі 17334,98 грн., то суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок без достатньо правової підстави (безпідставне набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Суд також при цьому зауважує, що в разі визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, і якщо стягнення за таким виконавчим документом вже відбулося повністю або частково, боржник , відповідно до ст. 432 ЦПК України не позбавлений можливості при підтвердженні певними доказами суми стягнутого ( довідок ВДВС, кредитної установи, підприємства) звернутися до суду із заявою про стягнення на його користь безпідставно одержаного за виконавчим документом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2019 року у справі № 917/1739/17 наголосила, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яку правову норму необхідно застосувати для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту. Враховуючи доведеність позивачем факту утримання із його заробітної плати на користь АТ «Банк Форвард», за виконавчим написом ( виконавче провадження № 60803276) 17334,98 грн., суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вищезазначену суму - 17334,98 грн., одержану за виконавчим написом, який визнано таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в сумі 1081,34 грн. ( 908 грн. ( за вимогу немайнового характеру)+ 173,34 грн. ) На підставі викладеного,

Outcome: approved