Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про повернення безпідставно набутого майна. В ході судового розгляду позивач зміни свої вимоги та просив суд визнати договор купівлі-продажу нерухомого майна укладеним в усній формі дійсним та визнати права власності на нерухоме майно , посилаючись на ті обставини . В січні 2013 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] відбулася домовленість про продаж житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами , що розташований в [ADDRESS] . Сторони досягли згоди , що всіх істотних умов для укладання договору - купівлі-продажу. Позивачем були передані відповідачці кошти за даний будинок , що підтверджується розпискою відповідачки у сумі 20000 гривень . Між сторонами відбулась домовленість про оформлення договору купівлі-продажу у нотаріальній конторі. Посвідчити нотаріально договір купівлі - продажу сторони у нотаріуса не могли, оскільки відповідачка займалася оформленням документів. У встановлений строк відповідачка надала позивачу документи, але до нотаріальної контори відмовляється йти , мотивуючи відмову відсутністю часу, при цьому постійно затягуючи час, що призводить до порушення прав позивача. Подавши позов про повернення йому коштів позивач вбачав, що відповідачка у судове засідання не з'являється повертати кошти не бажає, тому враховуючи ту обставину що зазначені кошти були сплачені за будинок на виконання договору який між сторонами фактично відбувся, сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору, позивач фактично мешкає та користується даним житловим будинком та фактично повернення коштів йому не потрібно , оскільки в будинку він провів покращення умов, до нього звикла його сім»я та там оселилася, тому він вважає, що відповідачкою порушено умови договору, так як вона не бажає посвідчувати договір нотаріально, тому змушений захищати свої права в судовому порядку. Представник позивача надав про слухання справи у його відсутність, просить задовольнити його позовні вимоги . Відповідачка у судове засідання не з'явилася. Про дату слухання справи була повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про отримання повістки. Заяв про відкладення розгляду справи не надавала, про причини неявки не повідомляла. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст.224 ЦПК України . Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а тому на запитання суду про надання інших доказів, крім наданих, чи неможливості їх витребування і необхідність цієї дії судом, встановлено, що всі докази надані, а тому суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонам та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рушення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь -які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказуванню не підлягають ті факти та обставини , які визнаються сторонами. В січні 2013 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] відбулася домовленість про продаж житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами , що розташований в [ADDRESS] . Сторони досягли згоди , що всіх істотних умов для укладання договору - купівлі-продажу. Позивачем були передані відповідачці кошти за даний будинок , що підтверджується розпискою відповідачки у сумі 20000 гривень . Між сторонами відбулась домовленість про оформлення договору купівлі-продажу у нотаріальній конторі. Посвідчити нотаріально договір купівлі - продажу сторони у нотаріуса не могли, оскільки відповідачка займалася оформленням документів. У встановлений строк відповідачка надала позивачу документи, але до нотаріальної контори відмовляється йти , мотивуючи відмову відсутністю часу, при цьому постійно затягуючи час, що призводить до порушення прав позивача. Подавши позов про повернення мені коштів позивач вбачав, що відповідачка у судове засідання не з'являється повертати кошти не бажає, тому враховуючи ту обставину що зазначені кошти були сплачені за будинок на виконання договору який між сторонами фактично відбувся, сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору, позивач фактично мешкає та користується даним житловим будинком та фактично повернення коштів йому не потрібно та змінив позовні вимоги, оскільки в будинку він провів покращення умов, до нього звикла його сім»я та там оселилася. Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації. Згідно ст.220 ЦК України , якщо сторони домовились , щодо усіх істотних умов договору , що підтверджується письмовими доказами , і відбулося повне або часткове виконання договору , але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення , суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно по договору , який підлягає нотаріальному посвідченню виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту вступу в законну силу рішення суду про визнання договору , не посвідченого нотаріально , дійсним. Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна укладеним в усній формі дійсним, про визнання права власності на нерухоме майно .

Outcome: approved