Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 01.09.2001 р. сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 1254. Від даного шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO]; [PERSON] [INFO]. На даний час шлюб розірвано, що підтверджується рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.04.2018 р. Після розлучення неповнолітній син [PERSON], зареєстрований і проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS], який є студентом Черкаського політехнічного технікуму та перебуває повністю на його утриманні. Неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю в с. Вереміївка, Чорнобаївського району, Черкаської області. Просить суд стягнути з відповідача з [PERSON], [INFO], (РНОКПП [NUMBER]) на користь [PERSON] [INFO], (РНОКПП [NUMBER]) аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з моменту звернення з позовною заявою та до настання повноліття. Позивач в судове засідання не зявився, скерував заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не зверталася. Дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) установив наступне. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. У звязку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року. Відповідно до статей 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 1254. Від даного шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO]; [PERSON] [INFO]. Згідно свідоцтва\~про народження\~[PERSON] [INFO];\~[PERSON] [INFO] батьком дітей є [PERSON]. Даний факт також не заперечується сторонами. На даний час шлюб розірвано, що підтверджується рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.04.2018 р. Після розлучення неповнолітній син [PERSON], зареєстрований і проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS], який є студентом Черкаського політехнічного технікуму та перебуває повністю на його утриманн, що підтверджується витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання. Неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю в с. Вереміївка, Чорнобаївського району, Черкаської області. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України\~27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до частини першої\~статті 181 Сімейного Кодексу\~способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте такої домовленості сторони, як встановлено в ході розгляду справи, не досягли. У відповідності з ч. 3\~ст. 181 Сімейного Кодексу\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 1 ст. 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2\~статті 182 Сімейного Кодексу України\~мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Відповідно до частини першої\~статті 191 Сімейного Кодексу України\~аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Визначення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку не буде суперечити закону, та порушувати право дитини позивача, оскільки аліменти не будуть меншими ніж визначені законом. Розмір аліментів на кожну дитину не повинен бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня 2018 року складає 1944грн. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Разом з цим, суд вважає за належне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них, а також положення ст. 185 Сімейного кодексу України щодо обов'язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Одночасно суд роз'яснює, що статтею 196 Сімейного кодексу України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а саме: стягнути з відповідача з [PERSON], [INFO], (РНОКПП [NUMBER]) на користь [PERSON] [INFO], (РНОКПП [NUMBER]) аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з моменту звернення з позовною заявою та до настання повноліття. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», крім того позивач є інвалідом 2 групи, тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Outcome: approved