Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22 січня 2015 року помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку та майновий пай члена КСП. За життя померлий [PERSON] заповідального розпорядження не склав, тому спадкоємство здійснювалося за законом. Спадкоємцями першої черги померлого є сторони по справі. На час відкриття спадщини позивач постійно проживав з [PERSON], про відмову від спадщини не заявляв. Відповідач заявила про відмову від прийняття спадщини. У встановлений законом строк позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 08 вересня 2016 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Позивач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява від представника позивача адвоката [PERSON], в якій він просить розглянути справу за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, відповідно до якої вона визнає позов в повному обсязі та просить розглядати справу за її відсутністі. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 22 січня 2015 року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку та майновий пай члена КСП. За життя померлий [PERSON] заповідального розпорядження не склав, тому спадкоємство здійснювалося за законом. Спадкоємцями першої черги померлого є сторони по справі. На час відкриття спадщини позивач постійно проживав з [PERSON], про відмову від спадщини не заявляв. Відповідач заявила про відмову від прийняття спадщини. У встановлений законом строк позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 08 вересня 2016 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав суду копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на імя померлого [PERSON], а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, суд вважає, що надані суду документи у повному обсязі підтверджують право померлого [PERSON] на спірне спадкове майно, спадкоємцем якого є [PERSON], а тому позов має бути задоволено. На підставі викладеного та

Outcome: approved