Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] згідно договору дарування частки квартири від 04.10.2013 р. подарував йому 210/1000 часток квартири [ADDRESS], таким чином йому належить 63/1000 частки вказаної квартири. На час дарування частки квартири [PERSON] не знявся з реєстраційного обліку за даною адресою, до теперішнього часу залишається зареєстрованим в даному житловому приміщенні, але з 04 жовтня 2013 року в ньому не проживає, не користується ним, комунальні послуги не сплачує, не несе витрат по утриманню спірного житла, оскільки виїхав до іншого населеного пункту на постійне місце проживання, забравши всі свої речі та майно. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явився, однак надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, просить суд розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Про день та час розгляду справи був повідомлений через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» № 59 (5928) від 29.03.2017 р.. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. За таких обставин, враховуючи думку позивача, який не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Під час розгляду справи по суті встановлено, що згідно договору дарування частки квартири від 04.10.2013 р., укладеного між [PERSON] та [PERSON], та посвідченого приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області Дмитрієвою В.В., відповідач подарував позивачу належні йому 210/1000 часток квартири [ADDRESS] (а. с. № 3). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08.07.2013 р. та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] є власником 63/1000 часток вищевказаної квартири (а. с. № 9, 10). У квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач, відповідач, дружина позивача - [PERSON] та діти позивача - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчить довідка від 19.01.2017 р., надана Центром надання адміністративних послуг міста Южноукраїнськ (а. с. № 7). Як зазначив в позовній заяві позивач відповідач з 04 жовтня 2013 року не проживає в квартирі [ADDRESS], не користується нею, комунальні послуги не сплачує та не несе витрат по утриманню спірного житла, оскільки виїхав до іншого населеного пункту на постійне місце проживання, забравши всі свої речі та майно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 19.01.2017 р., складеного головою правління ОСББ «Теплий дім - Мира,8» [PERSON], [PERSON], [INFO], в квартирі [ADDRESS] не проживає з 04 жовтня 2013 року (а. с. № 8). В судовому засіданні знайшов підтвердження факт не проживання відповідача понад шість місяців у вищевказаному жилому приміщені без поважних причин. З огляду на вищевикладене суд вважає, що відповідач втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати: судовий збір в розмірі 640 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом (а. с. № 1), та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 420 гривень.

Outcome: approved