Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. 07 березня 2016 року \~провадження по справі відкрито. Позов обгрунтовано тим, що 09 травня 2012 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за законом на все належне їй майно, в т.ч. на земельну ділянку, площею 6,20 га., цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з яких 5,45 га. рілля, 0,47 га. пасовище, 0,20 га. сіножать, 0,08 га. багаторічні насадження, розташованих на території Мощенської сільської ради Городнянського району Чернігівської області. 08 грудня 2015 року позивачем була подана заява до Третьої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Окрім позивача, спадкоємцем першої черги за законом є рідний брат позивача [PERSON], який у встановлений законом строк подав заяву до нотаріальної контори про відмову від спадщини на користь позивача. Батько позивача [PERSON] помер 13 листопада 1994 року. Інших спадкоємців першої черги за законом немає. В грудні 2015 року позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини. Під час огляду представлених позивачем документів нотаріус встановила, що мати позивача за своє життя на підставі вищезазначеного рішення суду не виготовила технічну документацію на спадкову земельну ділянку та не отримала державний акт про право власності на неї, як це передбачено діючою на той час ст.126 Земельного Кодексу України та Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельним ресурсам від 04.05.1999 року № 43, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 червня 1999 року № 354/3647. Відповідно до ст. 126 ЗК України в редакції до 01.01.2013 року право власності на земельні ділянки посвідчується такими документами: державним актом, цивільно-правовими угодами щодо відчуження земельної ділянки, свідоцтвом про право на спадщину. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», підставою для державної реєстрації прав та їх обтяжень є рішення суду, що набрало законної сили, але такий порядок встановлений тільки для прав, які виникли після 01.01.2013 року. Відсутність у матері позивача [PERSON] правовстановлюючого документу державного акту на право власності на земельну ділянку, яку вона успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] є перепоною для оформлення спадкових прав позивача. У звязку з цим 08 грудня 2015 року нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Представник позивач у судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву згідно якої, просив розглянути справу в його відсуності, підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідач по справі Мощенська сільська рада Городнянського району Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник відповідача в судове засідання не зявився. Сільський голова надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу за відсутності їх представника, проти позову не заперечують. Представники третіх осіб на стороні відповідача, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового розгляду справи треті особи повідомлялись належним чином. Надали суду письмові заяви з проханням розглянути справу за позовом позивачів без участі їх представників. Неявка в судове засідання представника третьої особи відповідно до положень ст. 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного: Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позовні вимоги підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON], (а.с.7), державним актом на право власності на земельну ділянку(копія) (а.с.12), витягом державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.16 - 29) та іншими матеріалами справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved