Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він з відповідачкою [PERSON] раніше перебував в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Вони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якого він відповідно до рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.04.2012 р. сплачує аліменти у різмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На даний час позивач маю іншу сім`ю та має неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] рону [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на утримання яких з нього за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.06.2019 року стягуються аліменти в розмірі 1\\3 частини з усіх видів заробтку (доходу), щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час у позивача відбулися суттєві зміни матеріального та сімейного стану. Він утримую сина [PERSON] , і надалі прийматиме участь в його утриманні, але в зв`язку з тим, що у нього на утриманні перебуває ще двоє дітей (доньки [PERSON] та [PERSON] , то просить суд це врахувати і зменшити розмір аліментів, які стягуються з мене на утримання сина [PERSON] , [INFO] до 1/8 частини його доходу. У судовому засіданні позивач просив позов задовольнити з наведених вище підстав. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі у сторін народився син, [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 19.04.2012 року з позивач сплачує аліменти у різмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Із матеріалів справи також вбачається, що за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.06.2019 року стягуються аліменти на утримання двох доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1\\3 частини з усіх видів заробтку (доходу), щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності дост.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу(ч. 2 ст. 182СК України). Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/8 на утримання неповнолітнього сина, на думку суду, є не розумним, суперечить нормам матеріального права, тому зменшення стягуваних аліментів до 1/6 частин доходів буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітньої дитини. Відповідно до вимог ст.ст. 182, 191 СК України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: partial