Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 25309 гривень 41 коп. Свої вимоги мотивував тим, що 13 листопада 2015 року в місті Миколаєві по вулиці Херсонське шосе та в районі перехрестя з вулицею 1 Інгульська [PERSON] керуючи транспортним засобом «КАМАЗ», державний номер [NUMBER] не обрав безпечної дистанції, не врахував дорожньої обстановки в результаті чого допустив зіткнення із зупинившимся попереду транспортним засобом «Хюндай» державний номер ВЕ 2540АІ, який належав позивачу, у звязку з чим утворились механічні пошкодження. Згідно звіту про незалежне авто товарознавче дослідження вартість матеріального збитку на відновлення його автомобілю складає 53368 грн. 71 коп. Ціна за надані експертні послуги 1500 грн. 00 коп. Загальна вартість послуг склала 53920 грн. 00 коп. Ним отримано від страхової компанії виплату від страхового відшкодування у розмірі 30310 грн. 59 коп. На день подання позову невідшкодована майнова шкода у розмірі 25309 грн. 41 коп. Оскільки на момент ДТП [PERSON] , який керував транспортним засобом КАМАЗ державний номер [NUMBER], безпосередньо виконував трудовий обовязок, так як працював на комунальному підприємстві «Дорога». Відповідачем у встановлений судом строк без поважних причин відзив не надавався, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін,\~на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову\~з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. 13 листопада 2015 року близько 09 год. 30 хв. [PERSON] керуючи транспортним засобом «КАМАЗ», державний номер [NUMBER], рухався в місті Миколаєві по вулиці Херсонське шосе та в районі перехрестя з вулицею 1 Інгульська, порушивши п.п. 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху України, не обрав безпечної дистанції, не врахував дорожньої обстановки в результаті чого допустив зіткнення із зупинившимся попереду транспортним засобом «Хюндай» державний номер ВЕ 2540АІ, під керуванням [PERSON]. Внаслідок ДТП транспортний засіб «Хюндай» державний номер ВЕ 2540АІ, отримав механічні ушкодження. Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 лютого 2016 року [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначено стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 гривень 00 копійок. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу склала 53368 грн. 71 коп., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Hyundai Accent державний номер ВЕ 2540АІ в результаті його пошкодження при ДТП складає 33797 грн. 89 коп., свідченням чого є висновок за звітом № 146 від 10.02.2016 року про незалежне авто товарознавче дослідження вартості матеріального збитку заподіяного власникові колісного транспортного засобу, складений фізичною особою підприємцем [PERSON] (а.с. 6-19). Згідно акту № 146 прийому передачі виконаний робіт від 10.02.2016 року та квитанції до прибуткового касового ордеру № 06 від 10.02.2016 року [PERSON] сплачено за проведення дослідження автомобіля Hyundai Accent державний номер ВЕ 2540АІ в сумі 1500 грн. 00 коп. Відповідно до акту виконаних робіт № 1-015 від 16.11.2015 року та рахунком фактури № 1-015 від 16.11.2015 року [PERSON] сплачено за послуги по виїзду на місце ДТП у розмірі 200 грн. 00 коп. Згідно платіжного доручення від 09.02.2016 року [PERSON] виплачено страхове відшкодування за договором про страхові виплати 1/16 акціонерним товариством «Просто страхування» у розмірі 30310 грн. 59 коп.. Згідно звіту про результати огляду місця ДТП від 13.11.2015 року вбачається, що власник транспортного засобу КАМАЗ, 5510 2 , державний номер [NUMBER] КП «Дорога» юридична адреса: м. Миколаїв вул. Новозаводська 7. Частиною 2 статті 1187 цього Кодексу передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як вбачається з приписів ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім представником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. Частиною 1 ст. 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності з п. 1 ч. 2 цієї статті, збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За змістом ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Верховний Суд України в постанові від 20 січня 2016 року в справі №6-2808цс15 дійшов до висновку, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Таким чином, позивач на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 Цивільного кодексу України підстав. Відповідно до ст.\~12\~Цивільного процесуального\~кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~77\~Цивільного процесуального\~кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.1 ст.\~81\~Цивільного процесуального\~кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідженими в судовому засіданні доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved