overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги, що 15.04.2014 року о 15 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Мельникова мала місце дорожньо-транспортна пригода (ДТП), в якій було пошкоджено належний йому автомобіль марки «Шкода Октавія», д/н [NUMBER]. Винним у вчиненні зазначеної ДТП було визнано [PERSON], водія автомобіля [NUMBER]. Зазначає, що вартість відновлювального ремонту його автомобіля з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових становить 40 282, 02 грн., а величина ВТВ становить 23 221, 54 грн. Згідно ж рахунку ФОП «[PERSON].» по оплаті проведених ремонтних робіт автомобіля «Шкода Октавія», д/н [NUMBER], вартість ремонтних робіт становить 43 815 грн. Посилається на те, що оскільки відповідальність [PERSON] згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 08.05.2013 року за № АС/2922010 застраховано у АТ «ПРОСТО-страхування» остання здійснило йому виплату страхового відшкодування в розмірі 18 577, 23 грн., зменшивши суму, що відповідає розміру оціненої шкоди на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Звертає увагу суду на те, що таким чином сума завданих йому матеріальних збитків, становить 25 237,77 грн., а саме оплата ремонтних робіт в розмірі 43 815 грн. мінус виплата страхового відшкодування в розмірі 18 577, 23 грн. Враховуючи вищевикладене, а також

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування збитків, посилаючись на те, що 05.09.2011 року при перевірці представниками ПАТ «ЕК «Дніпрообленерго» за адресою: [ADDRESS] було виявлено порушення п. 42, 48 Правил користування електричною енергією, а саме: безоблікове користування електроенергією шляхом заниження показників приладу обліку за допомогою магніту. За даним фактом порушення був складений акт Н № Д001277 від 05 вересня 2011 року. Внаслідок порушення відповідачем правил користування електричною енергією, підприємству була заподіяна матеріальна шкода. Відповідно до проведених розрахунків, сума збитків складає 14 198 грн. 73 коп. Просили стягнути з відповідача суму відшкодування збитку у розмірі 14 198 грн. 73 коп., а також судові витрати по справі. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2012 року провадження по справі зупинено. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2013 року провадженні у справі - відновлено. Представник позивача у судове засідання не з'явився. Відповідно до поданої суду заяви просив слухати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання, не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, згідно акту Н № Д001277 від 05 вересня 2011 року, складеного після перевірки об'єкту за адресою: [ADDRESS], виявлено безоблікове користування електроенергією шляхом заниження показників приладу обліку за допомогою магніту. Встановлено, що діями відповідача підприємству заподіяний матеріальний збиток. У зв'язку з порушенням було зроблено перерахунок за користування електроенергією відповідачем. У результаті чого була визначена кількість недооблікованої електроенергії. Розмір спричинених збитків був розрахований у відповідності до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією та склав 14 198 грн. 73 коп. У відповідності зі ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач електроенергії несе відповідальність за порушення правил користування нею і згідно ст. 27 таке правопорушення спричиняє встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Таким правопорушенням зокрема є: порушення правил користування електроенергією. У відповідності зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними діями юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка заподіяла шкоду. З огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги законними та обгрунтованими. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачені позивачем судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування збитків посилаючись на те, що відповідач [PERSON] відмовляється відшкодувати матеріальну шкоду в добровільному порядку тому вимушені звернувся до суду про стягнення розміру заподіяної шкоди. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити на надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог. Представник ПАТ НАСК Оранта у судове засідання зявився, визнав позовні вимоги, підтвердив, що відповідальність [PERSON] дійсно застрахована у страховій компанії. Відповідач [PERSON] та його представник у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності в судовому засіданні відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Встановлено, що відповідача [PERSON] постановою апеляційного суду Хмельницької області від 26 серпня 2015 року визнанно винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження по справі закрито у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Зазначена ДТП відбулась за участю автомобіля Фольксваген державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] який 09 січня 2015 року наїхав на електроопору, внаслідок чого остання та автомобіль отримали механічні ушкодження. З даних представленого розрахунку позивачем судом вбачсається, що розмір заподіяних збитків складає 4468,80 грн. Вимогами ч.1 ст.1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла. Суд вважає, що відповідачем не представлено доказів, що спростовують твердження представника позивача щодо розміру заподіяної шкоди. Зважаючи на викладене, суд вважає що достатньо підстав для стягнення з винної особи [PERSON] матеріальних збитків у розмірі 4468,80 грн. тому позовні вимоги на думку суду є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Суд рахує, що згідно ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до пропорційного задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування майнової та моральної шкоди посилаючись на те, що він є власниками квартири [ADDRESS]. Власником квартири [ADDRESS] цього ж будинку, яка розташована над його квартирою, є відповідач [PERSON]. Протягом 2013 року його квартира була залита водою з вини відповідачки оскільки інженерні мережі в її квартирі знаходяться в задовільному стані. Внаслідок неналежного відношення відповідача до сантехнічних приладів йому була заподіяна майнова шкода в сумі 9710 грн., а також моральна шкода в сумі 1200 грн., які просив стягнути з відповідача. Позивач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позов підтримали і в своїх поясненнях підтвердили обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позов не визнали, в своїх поясненнях підтвердили обставини, викладені у запереченнях на позов. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню в зв'язку з наступним. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власниками квартири [ADDRESS]. Власником квартири [ADDRESS] цього ж будинку, яка розташована над його квартирою, є відповідач [PERSON]. Але разом з тим судом встановлено, що відповідач [PERSON] у власній квартирі [ADDRESS] в 2013 році не проживала, а з її дозволу в ній проживав [PERSON] Це в судовому засіданні підтвердили обидві сторони. Згідно з ст. 1166 ч.1, 2 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. А тому суд вважає, що оскільки в судовому засіданні відповідачем доведено, що шкода позивачу заподіяна не з її вини, оскільки вона в 2013 році не проживала в цій квартирі, відповідно підстав для стягнення з неї майнової та моральної шкоди немає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальних збитків. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач та відповідач в рівних частках володіють квартирою № 85 в будинку № 18 по вул. Затонського в м. Одесі. Разом вони проживати не можуть, тому позивач у 2012 році забажав продати свою ? частину спірної квартири, оціночна вартість якої становила на той момент 21087,20 доларів США. Однак продати вказану частину квартири позивач не зміг оскільки відповідач оспорював його право власності в суді. На даний час оціночна вартість вказаної частини квартири зменшилася та становить 18750,60 доларів США. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача різницю вказаної вартості, яка становить 2336,60 доларів США що по курсу НБУ становить 49501 грн. 90 коп. В судовому засіданні представник позивача, позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, просили в його задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач в рівних частках володіють квартирою № 85 в будинку № 18 по вул. Затонського в м. Одесі. Разом вони проживати не можуть, тому позивач у 2012 році забажав продати свою ? частину спірної квартири, оціночна вартість якої становила на той момент 21087,20 доларів США. Однак продати вказану частину квартири позивач не зміг оскільки відповідач оспорював його право власності в суді. На даний час оціночна вартість вказаної частини квартири зменшилася та становить 18750,60 доларів США. Судом також встановлено що позивач досі не продав вказану частину квартири. Таким чином суд дійшов висновку про те, що позивачем та його представником не надано суду доказів про завдання позивачу реальної майнової шкоди саме в сумі 49501 грн. 90 коп. Так з обставин справи та пояснень представника позивача видно що частина спірної квартири що належить позивачу ще не продана. Висновок спеціаліста про ринкову вартість квартири на даний час не свідчить про те, що частина квартири позивача буде продана саме за ціну вказану у висновку, чи взагалі буде продано. А згідно ст. 22 ЦК України відшкодуванню підлягають реальні збитки, а не припущенні. За таких обставин позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальних збитків, спричинених ДТП в сумі 22\~682 грн. Відповідно до ч.3 ст. 209 ЦПК України,слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, надавши сторонам можливість ознайомитися з мотивованим рішенням 23 грудня 2016 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 21 грудня 2012 року позивач передав відповідачу автомобіль ПАЗ 32051, реєстраційний номер [NUMBER] для поточного ремонту на підставі усної домовленості. 22 червня 2013 року позивач виявив що поки автомобіль був у відповідача з автомобілю зникли деталі та агрегати, які були демонтовані та викрадені. Загальна сума матеріального збитку становить 61490 грн., а також подвійна ставка НБУ, яка становить 5907 грн. 92 коп. Також в звязку з вказаною крадіжкою позивач сильно захворів та витратив на своє лікування 311037 грн., та подвійна ставка НБУ до вказаної суми становить 19565 грн. 50 коп. Крім того вказаний автомобіль використовувався позивачем як маршрутне таксі та упущена вигода становить 70400 грн. Також позивач просить суд стягнути з відповідача 150000 грн. моральної шкоди. Позивач та його представник позов підтримали, наполягали на його задоволенні. Представник відповідача позов не визнав, суду пояснив, що відповідач на протязі півроку до 22 червня 2013 року неодноразово просив позивача забрати автомобіль, однак позивач це не зробив, після чого автомобіль відповідачем було виставлено з боксу на вулицю. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 грудня 2012 року позивач передав відповідачу автомобіль ПАЗ 32051, реєстраційний номер [NUMBER] для поточного ремонту на підставі усної домовленості. Вказаний факт сторонами не заперечувався. Позивач та його представник не змогли суду пояснити чому позивач забрав свій автомобіль лише через пів року після того як передав його для поточного ремонту. Також позивач не зміг спростувати твердження представника відповідача про те, що відповідач на протязі півроку до 22 червня 2013 року неодноразово просив позивача забрати автомобіль, однак позивач це не зробив, після чого автомобіль відповідачем було виставлено з боксу на вулицю. Де вже відповідач не ніс відповідальності за цей автомобіль. В підтвердження заподіяння шкоди та її розміру позивач надав суду акт огляду автотранспортного засобу на предмет ушкоджень від 14 вересня 2013 року. Суд критично ставиться до цього акту оскільки він складено самим позивачем, крім того вказаний акт було надано суду лише 26.05.2014 року майже через рік після того як було подано позов, і то після вимоги суду до представника позивача щодо надання доказів заподіяння шкоди та її розміру. Крім того протоколів огляду транспортного засобу працівниками міліції суду надано не було, а згідно постанови слідчого від 13.03.2014 року кримінальне провадження щодо розслідування вказаної крадіжки закрито в звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Зокрема в постанові зазначається що слідчим не встановлено факт крадіжки та суму завданого збитку. При таких обставинах суд вважає недоведеним факт заподіяння шкоди позивачу, а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яка була заподіяна йому внаслідок скоєння злочину, посилаючись на те, що вироком Новоселицького районного суду відповідач був визнаний винним у заподіянні йому середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв'язку із чим він поніс матеріальні витрати та йому було спричинено моральну шкоду. В судовому засіданні позивач зменшив позовні вимоги і просив стягнути із відповідача 4492,22 гривні матеріальної шкоди та 5508 гривень маральної шкоди. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та погодився із вимогами про стягнення 4492,22 гривні матеріальної шкоди та 1000 гривень моральної шкоди. Пояснив, що він дійсно винний у скоєнні злочину, але у зв'язку із тим, що він ніде не працює та здійснює догляд за хворим батьком просить зменшити суму до стягнення. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У зв'язку із визнанням позову про стягнення матеріальної шкоди позов в цій частині підлягає повному задоволенню, оскільки визнання позову відповідає закону та не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що згідно вироку Новоселицького районного суду від 10 березня 2009 року відповідач визнаний винним у заподіянні позивачу 14.01.2009 року середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Згідно ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи у зв'язку із заподіянням її ушкодження здоров'я. Відповідно до довідки Лікарні швидкої медичної допомоги №495 від 10.04.2009 року позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділені в період із 14.01.2009 року по 04.02.2009 року та з 23.03.2009 року по 07.04.2009 року із діагнозом закрита черепномозкова травма, забій головного мозку із проривом крові у шлуночкову систему, травматичний субарахноїдальний крововилив, забій м'яких тканини голови, ротаційний лівобічний підвивих С1 хребця. Позивач внаслідок заподіяних ушкоджень переніс фізичний біль та страждання, що полягали у сильних головних болях, порушенню нормального сну. Відповідач не відшкодував позивачу жодних коштів витрачених останнім на лікування та це спричинило додаткові моральні страждання у зв'язку із необхідністю пошуку грошей. Із врахуванням принципу розумності та справедливості, характеру суспільної небезпечності скоєного, глибини фізичних та душевних страждань позивача, ступеню вини відповідача, який скоїв злочин у нетверезому стані, суд вважає, що достатнім для відшкодування моральної шкоди буде розмір шкоди в сумі три тисячі п'ятсот гривень. У зв'язку із задоволенням позову підлягають повному відшкодування судові витрати позивача. На підставі ст.ст.23, 1166, 1167 ЦК України, суд

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди. Він послався на те, що 07.07.2016 року о 01 годині 30 хвилин в с. Ліски Комінтернівського району Одеської області сталася пожежа автомобіля [NUMBER] власником якого є позивач. Автомобіль знищено пожежею повністю. Вказаний автомобіль під час пожежі за договором оренди транспортного засобу № 1031 від 17.06.2016 року знаходився у користуванні відповідача [PERSON] Та згідно умов вказаного договору оренди вартість автомобіля складає 130000 грн. Вказаний автомобіль застраховано полісом добровільного страхування наземного транспортного засобу, та позивач отримав страхове відшкодування в розмірі 60000 грн. за знищений автомобіль. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь різницю між вартістю автомобіля та сплаченим страховим відшкодуванням в сумі 70000 грн., упущену вигоду за договором оренди в сумі 22000 грн. та шкоду завдану діловій репутації в сумі 10000 грн., а також понесені позивачем судові витрати. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, та не повідомив про причини неявки, від нього не надійшло відзиву та заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд відповідно до ст.ст.280,281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.07.2016 року о 01 годині 30 хвилин в с. Ліски Комінтернівського району Одеської області сталася пожежа автомобіля [NUMBER] власником якого є позивач. Автомобіль знищено пожежею повністю. Вказаний автомобіль під час пожежі за договором оренди транспортного засобу № 1031 від 17.06.2016 року знаходився у користуванні відповідача [PERSON] Згідно умов вказаного договору оренди вартість автомобіля складає 130000 грн. Вказаний автомобіль застраховано полісом добровільного страхування наземного транспортного засобу, та позивач отримав страхове відшкодування в розмірі 60000 грн. за знищений автомобіль. Оскільки автомобіль під час пожежі знаходився у користуванні та володінні відповідача за договором оренди, він повинен відповідно до ст.ст. 22, 803, 1166 ЦК України відшкодувати власникові збитки від знищення автомобіля, а саме сплатити різницю між страховим відшкодуванням та вартістю автомобіля в сумі 70000 грн., 22000 грн. втраченої вигоди, яку мав отримати позивач від договору оренди транспортного засобу. Щодо відшкодування репутаційних втрат позивача, то суд зазначає, що в даному випадку знищення автомобіля позивача не завдало позивачеві репутаційних втрат, а тому відповідно до ст.ст.23,1167 ЦК України відповідач не повинен відшкодовувати ці втрати, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1600 грн. сплаченого ним судового збору.

Outcome: partial