Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок злочину посилаючись на те, що розпорядженням Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації № 271 від 09.06.2015 року «Про визначення замовника робіт з реконструкції приміщення на Харківському шосе, 18 під відділ (центр) надання адміністративних послуг апарату Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації» замовником робіт по об'єкту «Реконструкція приміщення на Харківському шосе, 18 під відділ (центр) надання адміністративних послуг апарату Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації» визначено позивача Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва». Далі 28.12.2015 року між позивачем та ТОВ «АКСІОН ЛТД» укладено договір № 59 «Про закупівлю робіт за державні кошти» щодо виконання робіт з реконструкції будівлі під центр надання адміністративних послуг на Харківське шосе, 18 в м. Києві». Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 05.07.2017 року по справі № 755/8935/17 затверджено мирову угоду про визнання винуватості, укладену 31 травня 2017 року між прокурором Київської місцевої прокуратури ; 4 [PERSON] та підозрюваним [PERSON]. Відповідно до вироку, в результаті дій відповідача по справі, позивачу по справі нанесено збитки в сумі 1205210 грн. Враховуючи викладене позивач просить суд стягнути з відповідача на їхню користь майнову шкоду в сумі 1205210, 61 грн. завдану скоєнням злочину. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 вересня 2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просить суд слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації № 271 від 09.06.2015 року «Про визначення замовника робіт з реконструкції приміщення на Харківському шосе, 18 під відділ (центр) надання адміністративних послуг апарату Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації» замовником робіт по об'єкту «Реконструкція приміщення на Харківському шосе, 18 під відділ (центр) надання адміністративних послуг апарату Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації» визначено Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва». (а. с. 7 - 7 зворот.) Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 05.07.2017 року у кримінальному провадженні № 755/8935/417 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України встановлено, затверджено угоду про визнання винуватості, укладеної 31 травня 2017 року між прокурором Київської місцевої прокуратури ; 4 [PERSON] та підозрюваним [PERSON] за участі захисника [PERSON] (а. с. 4-6) Крім того, вироком суду підтверджуються ті обставини, що в результаті від відповідача [PERSON], позивачу внаслідок своїх неправомірних дій нанесені збитки в сумі 1 205 210 грн., які складаються з 208 549, 00 грн. - збитків нанесених по акту № 1 за грудень 2015 р., 574 481, 18 грн. збитків нанесених по акту № 2 за грудень 2015 р., 422 180, 43 грн. - збитків нанесених по актах № 3, 4, 5 за грудень 2015 р. (а. с. 4-6) У положеннях ст. 2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною 6 ст. 82 ЦПК України встановлено, підставою звільнення від доказування є вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як роз'яснено в Постанові Пленуму Верховного суду України від 31.03.89 vd890331 vn3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», покладаючи на підсудного обов'язок відшкодувати матеріальну шкоду, суд має виходити з установленого законом правила про те, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Суд може зменшити розмір відшкодування заподіяної шкоди лише з підстав, передбачених законодавством (ст.137 КЗпП України (322-08) або ст.454 ЦК України (1540-06), з наведенням у вироку відповідних мотивів. Не підлягає зменшенню розмір шкоди, якщо вона заподіяна злочинними діями засудженого, вчиненими з корисливою метою. Судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] завдав Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» майнову шкоду у розмірі 1 205 210 грн. 00 к. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про повне задоволення позовних вимоги. Крім того, відповідно до п.6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі за подання позову про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок вчинення злочину, від сплати судового збору звільняються. Тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 1762 грн. 00 к. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved