Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Бабушкінський районний центр зайнятості, про розірвання трудового договору та зобовязання вчинити дії. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21.08.2013 року між сторонами було укладено трудовий договір. Трудовий договір був зареєстрований в Бабушкінському центрі зайнятості. 01.10.2013 року відповідач вперше з невідомих причин не зявився на робочому місці. Позивачем було складено акт про відсутність відповідача на робочому місці. 06.09.2016 року на адресу відповідача було надіслано лист вих. №01 від 06.09.2016 року із пропозицією зявитись відповідачу за місцем роботи з метою здійснення всіх необхідних дій щодо зняття з реєстрації трудового договору у державній службі зайнятості. Позивач звертався до Бабушкінського районного центру зайнятості з проханням зняти з реєстрації трудовий договір за відсутності працівника, однак йому було відмовлено, оскільки він пропустив строк для звернення, встановлений чинним трудовим законодавством України. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує повністю та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 169, 224,225 ЦПК України - заочно. У зв'язку з неявкою сторін суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 21.08.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено безстроковий трудовий договір №04521300880 В цей же день 21.08.2013 року зазначений трудовий договір було зареєстровано у Бабушкінському районному центрі зайнятості. Відповідно до ч.1 ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до п.6 ч.1 ст.24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим при укладенні трудового договору з фізичною особою. Частиною 3 цією статті передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 01.10.2013 року відповідач, без поважних причин, не зявився на робочому місці. 31.10.2013 року позивачем складено Акт про відсутність [PERSON] на робочому місці. Факт відсутності відповідача на робочому місці підтверджується також Актами від 31.11.2013 року, 31.12.2013 року та 31.12.2014 року. Позивачем, на адресу відповідача, було надіслано лист вих. №01 від 06.09.2016 року із пропозицією зявитись відповідачу за місцем роботи з метою здійснення всіх необхідних дій щодо припинення трудових відносин та зняття з реєстрації трудового договору у державній службі зайнятості. З метою припинення трудових відносин, позивач звернувся до Бабушкінського районного центру зайнятості з проханням зняти з реєстрації трудовий договір за відсутності працівника, проте йому було відмовлено на підставі ст.148 КЗпП України. Відповідно до п.4 ч.1 ст.36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41). Згідно п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках 4) прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги ФОП [PERSON] знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім цього на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1600 грн.

Outcome: approved