Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], уточнивши вимоги якого, просить у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №МГ- 432/2008 від 16 листопада 2009 року, в розмірі 39053 грн. 03 коп., звернути стягнення на будинок [ADDRESS] загальною площею 55,10 м2, житловою площею 31,00 м2, шляхом продажу ним вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №МГ- 432/2009 від 16 листопада 2009 року) з укладенням від імені відповідача договору купівлі - продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або органзіціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення позивачем всіх, передбачених нормативно - правовими актами держави, дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Крім того просить виселити відповідача з житлового будинку (предмету іпотеки) зі зняттям з реєстраційного обліку. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що відповідно до кредитного договору №МГ-432/2009 від 16 листопада 2009 року (далі кредитний договір), [PERSON] отримала кредит у розмірі 48000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12 листопада 2013 року. Згідно з умовами кредитного договору, погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. В забезпечення виконання зобов'язань за договором, 16 листопада 2009 року між банком та [PERSON] укладено договір іпотеки, згідно з яким відповідач надала в іпотеку нерухоме майно, а саме будинок розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею 55,10 м2, житловою площею 31,00 м2, який оцінено в 82989 грн. Вказаний будинок належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконувала неналежним чином, у зв'язку з чим станом на 21 жовтня 2014 року утворилася заборгованість в сумі 39053 грн. 03 коп., яка складається: з заборгованості за кредитом -17886 грн. 04 коп.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 4274 грн. 91 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 14080 грн. 03 коп., а також штрафів відповідно до договору - 1000 грн. штраф (фіксована частина), 1812 грн. 05 коп. (процентна складова). В разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки, так як відповідач не виконує умови договору кредиту. Також просить виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані або проживають в будинку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач позовні вимоги не визнала, просила залишити їх без задоволення. Представник відповідача в судовому засіданні, не визнавши позовні вимоги, пояснив, що позивачем відповідно до наданих банком виписок по кредитному договору №МГ- 432/2009 від 16 листопада 2009 року сплачено тіло кредиту, відсотки, пеня та штраф на суму 56002 грн. 55 коп., тоді як сума кредиту складає 48250 грн., тобто відповідачем переплачено по кредиту 8752 грн. 55 коп. Отже, заборгованість за кредитним договором погашена у повному обсязі, позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають. Достовірним підтвердженням цього є довідка банку, де вихідний залишок складає 0,00 грн. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його його представника, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 16 листопада 2009 року укладено кредитний договір №МГ- 432/2008, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит в розмірі 48000 грн. на споживчі цілі, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11 листопада 2013 року. Вказана сума кредиту видається з урахуванням 3250 грн. на сплату судових витрат, передбачених п.п.2.2.13, 2.3.12, 6.6 даного договору, а також 34 грн. за кожен договір застави для сплати за реєстрацію предметів застави в Державний реєстр обтяження рухомого майна шляхом перерахування згідно реквізитів п.2.1.2. Суму кредиту і відсотки по ньому позичальник зобов'язалася сплачувати відповідно до підписаного сторонами додатку №1 до договору - графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту, яка становить 75876 грн. 08 коп.: сума погашення кредиту 45000 грн., сума погашення відсотків 30876 грн. 08 коп. (а.с.14). Кредитні кошти в сумі 44996 грн. [PERSON] отримала 18 листопада 2009 року (а.с.15). На забезпечення виконання зобов'язань між банком та [PERSON] 16 листопада 2009 року укладено іпотечний договір, відповідно до якого остання надала в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме будинок [ADDRESS], загальною площею 55,10 м2, житловою площею 31,00 м2. Вартість предмета іпотеки згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно складає 82989 грн., а заставна вартість 45000 грн. (а.с.16-19). Умовами іпотечного договору сторони передбачили право іпотекодержателя у разі невиконання або неналежного виконання позичальником якого небудь із зобов'язання, задовольнити забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та реалізувати його відповідно до приписів, зокрема Закону України «Про іпотеку». Вказаний іпотечний договір посвідчено нотаріусом за №1529 та накладено заборону на відчуження зазначеного в договорі майна іпотекодавцем якого є відповідач. В порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, станом на 21 жовтня 2014 року за відповідачем наявна заборгованість в сумі 39053 грн. 03 коп., з яких: заборгованість по кредитам 17886 грн. 04 коп. в т.ч. прострочене тіло кредиту 17886 грн. 04 коп., заборгованість за відсотками 4274 грн. 91 коп., в тому числі прострочені відсотки 4274 грн. 91 коп., заборгованість з пені 14080 грн. 03 коп., штраф (фіксована частина) 1000 грн., штраф (відсоток від суми заборгованості) 1812 грн. 05 коп. (а.с.206-209). На адресу відповідача позивачем було направлено вимогу про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором та попереджено, що в разі її невиконання буде звернено стягнення на предмет іпотеки (а.с.8, 9, 10). Проте, вимога залишена без реагування. Умови кредитного договору відповідають довідці про умови кредитування ПАТ КБ «ПриватБанк» та орієнтовну сукупну вартість мікрокредиту, з якою відповідач ознайомлена 11 листопада 2009 року, про що свідчить наявний у довідці підпис останньої (а.с.40). Майнові інтереси [PERSON] пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням нерухомим майном, яке є предметом іпотеки, застраховані відповідно до договору страхування майна INMKGM099745 від 16 листопада 2009 року. Строк дії договору з 16 листопада 2009 року по 15 листопада 2010 року. Страховий платіж 225 грн. Розмір страхової суми 45000 грн. (а.с.41-42). З наявної в матеріалах справи заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» від 21 листопада 2013 року вбачається, що по кредитному договору №МГ- 432/2008 від 16 листопада 2009 року договори рефінансування не укладалися (а.с.74). Згідно з копією паспорта, [PERSON], [INFO], зареєстрована в будинку [ADDRESS] (а.с.21). Відповідно до довідки квартального комітету №6 міста Знам'янка Кіровоградської області за адресою: [ADDRESS] проживає одна [PERSON] (а.с.193). Виписка про погашення по кредиту за довогором №МГ- 432/2008 від 16 листопада 2009 року за період з 16 листопада 2009 року по 30 липня 2013 року свідчить про те, що платіж по кредиту [PERSON] за період з 1 листопада 2011 року по 27 червня 2013 року складає 21754 грн. 93 коп. (а.с.112). З виписки по кредиту з 26 листопада 2009 року по 27 червня 2013 року, наданої позивачем, видно коли і в якому розмірі відповідачем вносилися кошти на погашення кредиту (а.с.180-184). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ст.ст.526-530, 610-612, 623, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору, вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, у встановлений строк (термін). Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до вимог ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, а відповідно до ст.38 цього ж Закону шляхом набуття іпотекодержателем права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. Звернення стягнення на предмет іпотеки може вирішуватись як в позасудовому порядку, так і за рішенням суду. Відповідно до п.4 ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Відповідно до ст.38 Закону України «Про іпотеку», дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки. Отже, [PERSON] станом на 21 жовтня 2014 року свої зобов'язання перед банком за кредитним договором №МГ- 432/2008 від 16 листопада 2009 року не виконала, сума боргу складає 39053 грн. 03 коп., про те, що в разі несплати заборгованості за кредитним договором буде звернено стягнення на предмет іпотеки вона повідомлена. Твердження відповідача про те, що зроблені банком розрахунки заборгованості по кредиту не відповідають дійсності, оскільки кредит нею погашений у повному обсязі, суд не приймає до уваги, так як вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, зокрема останньою не надано первинних документів (платіжні доручення, квитанції тощо), які б свідчили про погашення заборгованості. До того ж, спростовуються наданими позивачем розрахунками суми заборгованості. Відповіно до п.41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин», при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Оскільки вказане положення закону є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, співставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 части ни першої статті 3 ЦК). Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є пенсіонеркою, особою похилого віку, іншого житла крім цього будинку не має, встановлена сторонами вартість будинку значно перевищує суму заборгованості по кредиту. Разом з цим, починаючи з 27 червня 2013 року своїх зобов'язань за кредитним договором вона не виконує, жодних дій на врегулювання заборгованості не вчиняє, у зв'язку з чим банк несе збитки, сума заборгованості станом на 21 жовтня 2014 року складає 39053грн. 03 коп. та має тенденцію до зростання, у зв'язку з зазначеним, банк несе збитки. Враховуючи викладе, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч.2 ст.39 Закону України «Про іпотеку», одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців (ч.1 ст.40 Закону України «Про іпотеку» та ст.109 ЖК України). Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Наявність осіб, зареєстрованих у будинку, на яке звертається стягнення, може негативно відобразиться на його ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки. У вказаному будинку зареєстрована та проживає [PERSON], отже вона підлягає виселенню зі зняттям з реєстраційного обліку. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача. При зверненні з даним позовом до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 376 грн. 34 коп., тоді як ціна позову складає 39053 грн. 03 коп., тобто не доплачено 14 грн. 19 коп. судового збору. Таким чином, із [PERSON] необхідно стягнути 376 грн. 24 коп. судового збору на користь позивача та 14 грн. 19 коп. на користь держави. На підставі викладеного, Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів» №5 від 30 березня 2012 року, і

Outcome: approved