Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 липня 2014 року померла її мати [PERSON], яка фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], що настала 06 березня 1999\~року. Покійний за життя мав у власності земельну ділянку, що підтверджено державним актом на право приватної власності на землю серії ІVКР № 024872 виданим 25.12.2001 року Підвисіцькою сільською радою Новоархангельського району. За життя [PERSON] заповіла все своє майно на користь позивача [PERSON] При зверненні до нотаріуса, останній відмовив у оформленні спадкових прав, оскільки державний акт на право приватної власності на землю зареєстрований після смерті покійного і дана обставина є перешкодою для здійснення прав спадкування позивача і тому він вимушений звернутись до суду для вирішення спору. В судове засідання позивач не зявився, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримав позов та просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти задоволення позовних вимог не подано. Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Новоархангельському районі Кіровоградської області в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності їхнього представника, проти задоволення позовних вимог заперечень немає. Представник третьої особи сектору державної реєстрації прав Новоархангельської райдержадміністрації у Кіровоградській області в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності їхнього представника, проти задоволення позовних вимог заперечень немає. Дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ст. 81 Земельного кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі і на підставі прийняття спадщини. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер 06 березня 1999 року в с. Підвисоке Новоархангельського району Кіровоградської області. За життя\~ [PERSON] мав у власності земельну ділянку площею 2,47 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, згідно Державного акту на право приватної \~власності на землю серії ІV-КР № 024872, виданого [PERSON] сільською радою 25 грудня 2001 року. Копією свідоцтва про одруження підтверджено шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження та копії свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] народилась 12.07.1957 року і її батьками є 30 липня 2014 року та [PERSON]. Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради Новоархангельського району [PERSON] проживав і був зареєстрований до дня смерті 06 березня 1999 року в с. Підвисоке Новоархангельського району Кіровоградської області, пр. Зоряний, 6. В даному домоволодінні на момент його смерті проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON] із 19 січня 1977 року до дня смерті 30 липня 2014 року. За інформацією наданою державним нотаріусом Новоархангельської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON], померлого 06 березня 1999 року, спадкова справа не відкривалась, заява про прийняття спадщини не надходила, заява про відмову від прийняття спадщини не надходила. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Згідно Єдиного реєстру спадкових справ від імені [PERSON] посвідчувався заповіт 24 лютого 1999 року за реєстром № 117. Згідно вимог ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: \~\~\~\~ 1) якщо він\~ фактично\~ вступив\~ в\~ управління\~ або\~ володіння спадковим майном; \~\~\~\~ 2) якщо він подав державній нотаріальній\~ конторі\~ за\~ місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Таким чином, після смерті [PERSON], померлого 06 березня 1999 року фактично прийняла спадщину своєю реєстрацією та фактичним проживанням в житловому будинку його дружина [PERSON], яка померла 30 липня 2014 року в с. Підвисоке Новоархангельського району Кіровоградської області. Відповідно до копії заповіту, посвідченого [PERSON] сільською радою 24 лютого 1999 року за № 117 , інформації нотаріальної контори, [PERSON] спадщину по заповіту від [PERSON] не прийняла, і померла 04 березня 2013 року. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла 30 липня 2014 року в с. Підвисоке Новоархангельського району Кіровоградської області. Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради Новоархангельського району [PERSON] проживала і була зареєстрована до дня смерті 30 липня 2014 року в с. Підвисоке Новоархангельського району Кіровоградської області, пр. Зоряний, 6. В даному домоволодінні на момент його смерті проживала та була зареєстрована дочка [PERSON] [INFO] з 29.06.2000 року по даний час. За інформацією наданою державним нотаріусом Новоархангельської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON], померлої 30 липня 2014 року, відкрилася спадкова справа № 303/2014. Заява про прийняття спадщини надійшла від імені [PERSON], заяви про відмову від спадщини не надходили. Свідоцтво про право на спадщину видавалось на імя [PERSON] від 11 листопада 2016 року за реєстром № 854. Згідно Єдиного реєстру спадкових справ від імені [PERSON] заповіти посвідчувались. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. ч. 1, 5 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною та беззастережною. Згідно копії заповіту, посвідченого секретарем Підвисіцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області 01 серпня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 253 [PERSON], усе своє майно заповіла [PERSON]. За інформацією нотаріуса позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що реєстрація державного акта на право приватної власності на землю відбулась вже після смерті [PERSON] Згідно розяснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на \~земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її \~цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на \~землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно розяснень, викладених у п. 23 Постанови Пленуму Верхованого Суду України \~№ 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування \~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Тобто, за таких обставин судом достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], прийняла спадщину після смерті останньої, але документально оформити право власності на право на земельну ділянку в нотаріальній конторі не може по причині того, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-КР № 024872 виданий 25 грудня 2001 року на ім'я [PERSON] вже після його смерті, яка настала 06 березня 1999 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved