Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що відповідно до укладеного договору від 05.07.2010 року, відповідачу було надано кредит у розмірі 11700 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Погашення заборгованості здійснюється щомісячно шляхом сплати щомісячного платежу. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між ними та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Згідно п.2.1.1.5.5. Умов позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання та перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору, у [PERSON] станом на 28.02.2018 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 116342 грн. 54 коп., в тому числі: 11981 грн. 10 коп. - сума основного боргу за кредитним договором; 104361 грн. 44 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 116342 грн. 54 коп. та понесені судові витрати. 24.09.2015 року відповідачем [PERSON] було замінено прізвище та імя на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про зміну імені. У звязку з зазначеним судом було проведено заміну анкетних даних відповідача. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив суду, що дійсно отримав кредит та не заперечує проти стягнення з нього тіла кредиту. Проте не погоджується сплачувати нараховані відсотки, оскільки у нього була важка травма. Він тривалий час лікувався та змушений був користуватися кредитними коштами, оскільки не мав змоги працювати. Просив суд зобовязати банк погодити з ним умови реструктуризації заборгованості. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 05.07.2010 року, відповідачу було надано кредит у розмірі 11700 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Погашення заборгованості здійснюється щомісячно шляхом сплати щомісячного платежу.(а.с.14-39). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між ними та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.(а.с.14). Статтею 1054 п.1 Цивільного Кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. \~ Згідно із п.1.ст.1048 Цивільного Кодексу України, \~розмір і порядок одержання \~процентів встановлюється договором. \~ Аналізуючи зазначені правові норми, суд приходить до висновку, що єдиною підставою виникнення кредитних правовідносин є договір, який є двостороннім правочином та укладається з метою врегулювання відносин між кредитором та боржником. Тобто, для виникнення правовідносин, що випливають з кредитного договору необхідне вільне волевиявлення обох сторін договору. Із положень кредитного договору та ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимоги цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми. \~ Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок у зобовязанні належним чином. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання перед позичальником виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти, однак позичальник взяті на себе за кредитним договором зобов'язання належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості. Наведену обставину відповідач у судовому засіданні не заперечував, а навпаки підтвердив, що дійсно отримав кредитні кошти у позивача та користувався ними. Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні розрахунку, у [PERSON] станом на 28.02.2018 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 116342 грн. 54 коп., в тому числі: 11981 грн. 10 коп. - сума основного боргу за кредитним договором; 104361 грн. 44 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом..(а.с.5-12). Зазначений розрахунок заборгованості по відсоткам за кредитним договором відповідачем будь-якими доказами спростований не був. Розглядаючи аргументи відповідача про зобовязання банку погодити з ним умови реструктуризації заборгованості, суд зауважує, що дане питання не входить до предмету спору у справі та вирішується у добровільному порядку між сторонами. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання)(ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1\~ст.530 ЦК України). За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved