overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрату, пов'язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому. В обґрунтування позову вказав, що 20.11.2014 року, приблизно о 09 год. 40 хв. на вул. Фрунзе в місті Києві, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Мазда», д.н.з. [NUMBER] та транспортного засобу «Хюндай», д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON] За результатами даної дорожньо-транспортної пригоди на відповідача за порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, складено протокол про адміністративне правопорушення. 05.12.2014 року постановою Подільського районного суду міста Києва [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнено до адміністративної відповідальності у виді штрафу. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль [NUMBER], був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків. Станом на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 24.11.2014 року відповідно до положень ст. 33 ЗУ «Про «ОСЦПВ», потерпілий подав позивачу повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. 05.02.2015 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про надання додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 23.11.2014 року помер його батько [PERSON] , що мешкав за адресою: [ADDRESS] .Після його смерті відкрилась спадщина , позивач є спадкоємцем за законом 1 черги .Позивач не проживав з померлим батьком та після його смерті в установлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини , оскільки страждає на болях у спині та колінному суглобі та через погіршення стану здоровя знаходився на лікуванні та за станом здоровя потребував постійного лікування , приймання медичних препаратів, що ускладнювало йому відвідування суспільних місця та державних закладів, крім того разом з позивачем проживала його донька - [PERSON], яка потребувала догляду , оскільки в цей період часу перебувала у стані вагітності , який дуже важко переносила та 25.05.2015 року вона народила дитину-Нетудихата І.Д.У звязку з тим , що позивач пропустив строк на звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька , звернувся до суду з позовом та просить суд визнати ці обставини поважними та надати додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідач в судове засідання не з′явився , про час та місце розгляду був сповіщений в установленому порядку . За таких обставин суд прийняв рішення про заочний розгляд справи, у відсутність відповідача, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, вивчивши матеріали справи вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що 23.11.2014 року помер [PERSON] , відповідно копії свідоцтва про смерть 1-ВЛ № 509482 виданого 11.08.2015 року Відділом державної РАЦС по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції , актовий запис № 16752. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, позивач являється спадкоємцем першої черги після смерті свого батька, що підтверджується копією свідоцтва про народження V-УР № 1228168 виданого Дзержинським відділом РАЦС 01.09.1964 року , актовий запис № 1393. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так як [PERSON] посилається на поважні обставини щодо пропущення зазначеного строку, обґрунтовуючи цей факт тим, що він має захворювання та через погіршення стану здоровя знаходився на лікуванні , потребував постійного лікування , приймання медичних препаратів та знаходження на утриманні доньки, яка проживає разом з позивачем та потребувала догляду під час вагітності , суд вважає причини пропущення строку для прийняття спадщини , поважними, а позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що відповідач є одинокою матір'ю, з 12.10.2015 року малолітній [PERSON] був влаштований в дитячий будинок за заявою бабусі у зв'язку із відсутністю матері за місцем постійного проживання понад 9 днів. За весь період перебування дитини в закладі, мати провідала його 9 разів, щодо повернення дитини в сім'ю не зверталась, не цікавилась життям і здоров'ям сина, навчанням, матеріальної допомоги на його утримання не надавала, ухиляється від його виховання та утримання. В судове засідання представник позивач не з'явилась, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, направила суду клопотання про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 12.10.2015 року малолітній [PERSON] був влаштований в дитячий будинок за заявою бабусі у зв'язку із відсутністю матері за місцем постійного проживання понад 9 днів. За весь період перебування дитини в закладі, мати провідала його 9 разів, щодо повернення дитини в сім'ю не зверталась, не цікавилась життям і здоров'ям сина, його навчанням. 29.09.2015 року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, у зв'язку із чим малолітній [PERSON] перебуває на обліку в службі у справах дітей, як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Вказані обставини підтверджуються копіями письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, характеристиками з навчальних закладів, висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дитини - [PERSON] Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Суд вважає, що ці обставини в сукупності взяті, визнання позову відповідачем, дають підстави позов задовольнити повністю, позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу в обґрунтування якого вказав, що з відповідачем він зареєстрував шлюб 28.06.1996р. Від шлюбу мають доньку [PERSON] 26.11.1996р.н. Одруження виявилося невдалим. Сімейні стосунки припинили майже 11 років тому, мешкають окремо один від одного. Причиною розпаду сімї стали несумісність їх характерів внаслідок чого між ними виникали постійні сварки та непорозуміння. Усі ці роки з відповідачем не спілкувалися, тому вважає за недоцільне подальше перебування у зареєстрованому шлюбі з ним. На примирення не згоден. У звязку з цим просить шлюб розірвати. До судового засідання сторони не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені згідно ЦПК України, позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 червня 1996 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис 140 (а.с.15). Із пояснень, викладених у позовній заяві вбачається, що сторони не бажають відновлювати сімейні стосунки та зберігати сімю, вважають, що нерозірваний шлюб буде порушувати їх особисті інтереси. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.105 СК України, шлюб припиняється за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України в разі, якщо суд, дослідивши фактичні взаємовідносини сторін визнає, що збереження сімї неможливо. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати, що збереження шлюбу між ними можливо. За таких обставин суд не знаходить підстав для відмови в позові про розірвання шлюбу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 листопада 2010 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що спільне життя не склалось через різні погляди на життя, внаслідок чого виникали постійні суперечки, та з 19.02.2012 року вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Подальше збереження шлюбу він вважає неможливим. Дітей від шлюбу сторони не мають. В судове засідання відповідач не зявилась. Про слухання справи повідомлена належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони зареєстрували шлюб 20 листопада 2010 року. Дітей від шлюбу не мають. Внаслідок відсутності взаєморозуміння, постійних суперечок сторони з 19.02.2012 року припинили шлюбні стосунки та проживають окремо. На теперішний час у позивача фактично створена інша родина і примирення неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вказані вище обставини справи та закріплена в ст.51 Конституції України, ст. 24 СК України добровільність шлюбу, те, що сторони припинили шлюбні стосунки 6 років тому та проживають окремо, свідчать про те, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи наведене, позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 08.04.1994 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ярмолинецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 23. Від шлюбу сторони мають двох дітей: повнолітню доньку - [PERSON], [INFO]; неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів. Сторони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть. Неповнолітня дитина проживає з відповідачем, спору про місце проживання дітей не виникає. Майнового спору не має. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить шлюб розірвати, не надаючи терміну на примирення. Відповідач у судовому засіданні вказала, що позов визнає, оскільки збереження подружніх відносин з позивачем суперечить її інтересам, а тому згідна на розірвання шлюбу. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони 08.04.1994 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ярмолинецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 23. Від шлюбу сторони мають двох дітей: повнолітню доньку - [PERSON], [INFO]; неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, через несумісність характерів. Сторони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть. Неповнолітня дитина проживає з відповідачем, спору про місце проживання дітей не виникає. Майнового спору не має. Шлюб існує формально, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечитиме інтересам сторін. Відтак шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 10.11.2007 року зареєстрували шлюб в Виконавчому комітету Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, актовий запис №6. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалось, через несумістність характерів, сторони разом не проживають. Сторони припинили подружні відносини, проживають окремо з грудня 2015 року, спільного господарства не ведуть. Майнового спору не має. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати, не надаючи терміну на примирення. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони 10.11.2007 року зареєстрували шлюб в Виконавчому комітету Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, актовий запис №6. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалось, через несумістність характерів, сторони разом не проживають. Сторони припинили подружні відносини, проживають окремо з грудня 2015 року, спільного господарства не ведуть. Майнового спору не має. Шлюб існує формально, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечитиме інтересам сторін. Відтак шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 10 вересня 2011 року сторони зареєстрували шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 1665. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - сина, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, через несумістність характерів, сторони разом не проживають. Сторони припинили подружні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні відповідача, спору про місце проживання дитини не виникає. Майнового спору не має. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати, не надаючи терміну на примирення. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала. Заслухавши позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони 10 вересня 2011 року зареєстрували шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 1665. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - сина, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, через несумістність характерів, сторони разом не проживають. Сторони припинили подружні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні відповідача, спору про місце проживання дитини не виникає. Майнового спору не має. Шлюб існує формально, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечитиме інтересам сторін. Відтак шлюб слід розірвати. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 11 листопада 2011 року вони зареєстрували шлюб Кадиївською сільською радою Ярмолинецького району Хмельницької області, актовий запис № 4. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - доньку, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, через несумістність характерів. Сторони припинили подружні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні відповідача, спору про місце проживання дитини не виникає. Майнового спору не має. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить шлюб розірвати, не надаючи терміну на примирення. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечувала. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони 11 листопада 2011 року вони зареєстрували шлюб Кадиївською сільською радою Ярмолинецького району Хмельницької області, актовий запис № 4. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - доньку, [PERSON], [INFO] життя з відповідачем не склалось, через несумістність характерів. Сторони припинили подружні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні відповідача, спору про місце проживання дитини не виникає. Майнового спору не має. Шлюб існує формально, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечитиме інтересам сторін. Відтак шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 18 серпня 1996 року сторони зареєстрували шлюб в Жилинецькій сільській Раді народних депутатів, актовий запис № 6. Від шлюбу сторони мають одну дитину - сина, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, через несумістність характерів, сторони разом не проживають. Сторони припинили подружні відносини, проживають окремо з 2018 року, спільного господарства не ведуть. Майнового спору не має. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить шлюб розірвати, не надаючи терміну на примирення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча була повідомлена належним чином. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони 18 серпня 1996 року сторони зареєстрували шлюб в Жилинецькій сільській Раді народних депутатів, актовий запис № 6. Від шлюбу сторони мають одну дитину - сина, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, через несумістність характерів, сторони разом не проживають. Сторони припинили подружні відносини, проживають окремо з 2018 року, спільного господарства не ведуть. Майнового спору не має. Шлюб існує формально, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечитиме інтересам сторін. Відтак шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved