Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , мешканця [ADDRESS] , про стягнення заборгованості за договором про навчання та судового збору . Представник позивача в судове засідання не з'явився , але звернувся до суду з письмовим клопотанням про заміну позивача на правонаступника , підтримання заявлених позовних вимог з підстав зазначених в позові і проханням задовольнити їх в повному обсязі. , а також розгляду справи у відсутності представника ( а.с.93,95 ) . Відповідач позов не визнав . При цьому пояснив , що дійсно укладав договір у 2014 році про навчання з позивачем на три роки , але оскільки позивач не створив належні умови для проходження служби він перестав виходити на роботу і його було за це звільнено з роботи за порушення дисципліни . Факт звільнення з роботи він не оскаржував та збитки не відшкодовував . В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 03.09.2014 року було укладено Договір № 1328 « Навчання за кошти підрозділу Державної служби охорони з кандидатом на службу в органи внутрішніх справ України , Вищим професійним училищем Департаменту ДСО при МВС України та підрозділом Державної служби охорони » , ( далі Договір ) . Відповідно до п.2.4 Договору у разі звільнення працівника за негативними мотивами до закінчення визначеного Договором строку , останній повинен компенсувати витрати на навчання , що здійснив Підрозділ , тобто УДСО при ГУМВС України в м. Київ , у даному випадку його правонаступник . Відповідно до п.4.5 Договору строк договору діє до 03.08.2017 року ( а.с. 3-4 ) . Факт навчання відповідача у вище зазначеному учбовому закладі стверджується свідоцтвом про початкову підготовку № 1548 від 10.12.2014 року ( а.с.44 ) . Відповідно до наказу ГУМВС України в м. Київ УДСО при ГУМВС України № 125 від 26.03.2015 року відповідача було звільнено з органів внутрішніх справ відповідно до п. « є » ст.63 ( за порушення дисципліни ) відповідно до « Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ » , затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114 ( із змінами та доповненнями станом на 14.05.2015 року ) . Як убачається в матеріалах справи позивач виконав умови Договору повністю , а відповідач не виконав умов договору , не відшкодував витрати на навчання , що і призвело до подачі до суду відповідного позову . Крім того суд вважає за правомірне залучення до участі у справі належного позивача , оскільки останній є правонаступником первинного позивача , що стверджується Постановою Кабінета Міністрів України № 834 від 13.10.2015 року ( а.с.73 ) . Між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані наступними нормативно-правовими актами , а саме : Так , відповідно до ст. 526 ЦК убачається , що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК ; відповідно до ст.530 ЦК зазначено , що якщо у зобов'язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ). Стаття 610 ЦК передбачає , що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання ). Відповідно до п.4 ч.1 ст.611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки , встановлені договором , зокрема відшкодування збитків . В ч.1 ст. 60 ЦПК зазначено , що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень . Позивач надав суду достатньо доказів про невиконання відповідачем умов договору , що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи , а відповідач в свою чергу не спростував доводи позивача викладені в позовній заяві . Суд , заслухавши пояснення відповідача , дослідивши письмові докази , приходить до висновку , що відповідач (боржник) не виконав своїх зобов'язань перед кредитором , чим спричинив позивачу матеріальну шкоду ( збитки ) , які повинні бути відшкодовані за рахунок відповідача в примусовому порядку , а тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі . Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в порядку ч.1 ст.88 ЦПК , що є законним та справедливим . На підставі наведеного та встановленого ,

Outcome: approved