Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на автомобіль та зняття з нього обтяжень, посилаючись на те, що 04 грудня 2011 року він домовився з відповідачем про придбання у нього легкового автомобіля марки ВАЗ 21101, 2005 року випуску, об'єм двигуна № 1598, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], тип легковий седан, реєстраційний номер [NUMBER]. З метою розрахунку позивач передав відповідачу кошти у розмірі 5 650,00 доларів США, а той передав автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, видав йому розписку в отриманні цих коштів та оформив на ім'я позивача довіреність на право користування та розпорядження вказаним автомобілем, яка була нотаріально посвідчена. 24 жовтня 2014 року, під час керування автомобілем, позивач був зупинений працівниками Державної автомобільної інспекції. Під час спілкування з працівниками, останні повідомили Позивачу про те, що транспортний засіб знаходить під обтяженнями, накладеним відділом державної виконавчої служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області в межах виконавчого провадження про стягнення коштів з відповідача. Крім того, автомобіль перебував у розшуку, у зв'язку з чим транспортний засіб було вилучено у Позивача та поставлено на штраф майданчик. Позивач вважає, що саме він є власником вказаного автомобіля, тому звернувся до суду, посилаючись на ст.ст. 204, 328, 334, 638, 655 Цивільного кодексу України, просив суд визнати за ним право власності на вказаний автомобіль та зняти з нього існуючі обтяження. В судове засідання позивач не з»явився, від представника позивача суду надано заяву, у якій вона повністю підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу за її відсутністю та відсутності позивача, на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, повідомлявся належним чином про місце та час розгляду справи, подав до суду заяву у якій зазначив, що позов [PERSON] визнає в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення, справу просив розглядати без його участі. Відповідач - відділ державної виконавчої служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області у судове засідання повторно не з'явився, був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, подав до суду заяву про відкладення справи, без належних доказів поважності причини неявки в судове засідання. Заперечень на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін у справі, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні та обґрунтовані, а отже, позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. 04 грудня 2011 року між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з приводу купівлі - продажу автомобіля, на підтвердження чого Відповідач отримав за продаж належного йому на праві власності автомобіля кошти у розмірі 5 650 доларів США та передав Позивачу автомобіль, ключі та Cвідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] видане Запорізьким ВРЕР № 1 УДАІ УМВС України в Запорізькій області, а також, в рамках вищезазначеного договору, надав Позивачу Довіреність на право керування та розпорядження вказаним автомобілем, яка нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] про що внесено реєстровий запис за № 1929, що фактично підтверджує вчинення угоди купівлі - продажу рухомого майна. Крім того, відповідач [PERSON] надав позивачу власноруч написану розписку від 04.12.2011 р. на підтвердження факту отримання коштів за продаж транспортного засобу. Після досягнення згоди щодо купівлі-продажу автомобіля Позивач постійно відкрито користувався ним, експлуатував його, проводив поточний та капітальний ремонт, укладав договори страхування, сплачуючи страхові платежі, у зв'язку з чим Позивач вважає, що набув право власності на автомобіль. Позивач не зміг скористатися своїм правом розпорядження автомобілем та здійснити його перереєстрацію на своє ім'я, оскільки 24 жовтня 2014 року, під час керування, був зупинений працівниками Державної автомобільної інспекції. Під час спілкування з працівниками, останні повідомили Позивачу про те, що транспортний засіб знаходить під обтяженнями, накладеним відділом державної виконавчої служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області в межах виконавчого провадження про стягнення коштів з відповідача. Крім того, автомобіль перебував у розшуку, у зв'язку з чим транспортний засіб було вилучено у Позивача та поставлено на штраф майданчик. Згідно інформації, отриманої з Державного реєстру обтяжень рухомого майна станом на 07.11.2014 року існує два обтяження, а саме на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної 13.05.2014 року в межах виконавчого провадження № 43280471 та на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної 18.08.2014 року в межах виконавчого провадження № 44437482. Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено, та відповідачем не заперечується факт виникнення правовідносин з приводу укладення договору купівлі - продажу автомобіля. Сторонами виконано усі істотні умови, тобто продавець отримав кошти та передав товар, а покупець оплатив придбаний товар та прийняв його. Претензій відповідач [PERSON] до позивача не пред'являє. Дані обставини, викладені у позові [PERSON], знайшли своє підтвердження і обґрунтування у судовому засіданні і тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Будь -яких доказів того, що ці обставини не відповідають дійсності, суду не надано. Згідно листа УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області від 11.12.2014 року за №10/13-4280, відповідно до бази даних комп»ютерної системи УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області станом на 10 год.00 хвл. 09.12.2014 року , автомобіль ВАЗ 21101, 2005 року випуску, об'єм двигуна № 1598, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], тип легковий седан, реєстраційний номер [NUMBER], належить [PERSON], адреса : [ADDRESS]. Автомобіль перебуває під арештом ВДВС Запорізького району . Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосовано лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі та в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 353 ЦК України. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та зняття з нього арештів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved