Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями [ADDRESS] , який складається в цілому із: житлового будинку літ. А, прибудової літ. А', літньої кухні літ. Б, веранди літ. а, сараїв літ. В,Г,Д, сараїв літ. Ж,З, навісу літ. а', тамбуру літ. б, вбиральні літ. И, огорожі 1-4, споруди 5-7, який розташований на земельної ділянці площею 0,3107 га. За життя померла [PERSON] залишила заповідальне розпорядження від 31 травня 2001 року, зареєстроване за № 73 на користь позивача, а тому спадкоємство здійснюється за заповітом. Крім того, позивач проживав разом з померлою на час відкриття спадщини, від неї не відмовлявся, а тому вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Через деякий час після смерті матері позивач, відповідно до вимог чинного законодавства, звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 13 грудня 2018 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому в видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, відповідно до якої він просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався, причини неявки суду не відомі, надав суду заяву, відповідно до якої він просить розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями [ADDRESS] , який складається в цілому із: житлового будинку літ. А, прибудової літ. А', літньої кухні літ. Б, веранди літ. а, сараїв літ. В,Г,Д, сараїв літ. Ж.З, навісу літ. а', тамбуру літ. б, вбиральні літ. И, огорожі 1-4, споруди 5-7, який розташований на земельної ділянці площею 0,3107 га, належав [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині кожному. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом серія ВСО № 447771 від 10 лютого 2006 року 1/2 частину вказаного будинку після смерті [PERSON] успадкувала його дружина - [PERSON] [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями [ADDRESS] , який складається в цілому із: житлового будинку літ. А, прибудової літ. А', літньої кухні літ. Б, веранди літ. а, сараїв літ. В,Г,Д, сараїв літ. Ж, З, навісу літ. а', тамбуру літ. б, вбиральні літ. И, огорожі 1-4, споруди 5-7, який розташований на земельної ділянці площею 0,3107 га. За життя померла [PERSON] залишила заповідальне розпорядження від 31 травня 2001 року, зареєстроване за № 73 на користь позивача, а тому спадкоємство здійснюється за заповітом. Крім того, позивач проживав разом з померлою на час відкриття спадщини, від неї не відмовлявся, а тому вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт сумісного проживання підтверджується довідкою виданою комітетом Орлівської сільської ради Ренійського районну Одеської області. Через деякий час після смерті матері позивач, відповідно до вимог чинного законодавства, звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 13 грудня 2018 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому в видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав суду: копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на ім`я померлої [PERSON] , копію заповіту, документи підтверджуючі факт сумісного проживання позивача з померлою, та інші докази, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а надані суду документи у повному обсязі підтверджують правопомерлої [PERSON] на спірне спадкове майно, спадкоємцем якої за заповітом є [PERSON] , а тому позов має бути задоволено. На підставі викладеного та

Outcome: approved