Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення в порядку регресу шкоди, пов»язаної з виплатою страхового відшкодування в розмірі 7876 гривень та судових витрат у справі. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що між Страхова компанія «Український страховий стандарт» та [PERSON] 22.06.2016 р. було укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс № АЕ\\9758033, відповідно до якого була застрахована цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Тайота» д.н. [NUMBER]. 07.08.2016 р. в м.Києві на вул.Заболотного в м.Києві [PERSON], керуючи транспортним засобом «Тайота» д.н. [NUMBER] здійснив наїзд на стовп, чим порушив вимоги п.13.1 ПДР. Зазначена дорожньо-транспортна пригода трапилась з вини відповідача у справі відповідно до постанови Голосіївського районного суду м.Києва. 01.11.2016 р. ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» здіснила виплату страхового відшкодування в розмірі 7876 гривень. Оскільки відповідач у визначений Законом України «Про особов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повідомив Страхову компанію про настання страхового випадку, позивач на підставі положень ст.38 зазначеного Закону просить стягнути з останнього шкоду, пов»язану з виплатою страхового відшкодування. Представник позивача в судове засідання не з»явився, подавши заяву про розгляд справи на підставі наданих доказів та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся за місцем проживання. Судові повістки повернулись за закінченням терміну їх зберігання. На підставі положень ст.280 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході розгляду справи встановлено, що між Страхова компанія «Український страховий стандарт» та [PERSON] 22.06.2016 р. було укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс № АЕ\\9758033, відповідно до якого була застрахована цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Тайота» д.н. [NUMBER]. 07.08.2016 р. в м.Києві на вул.Заболотного в м.Києві [PERSON], керуючи транспортним засобом «Тайота» д.н. [NUMBER] здійснив наїзд на стовп, чим порушив вимоги п.13.1 ПДР. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 16.09.2016 р. винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди визнаний [PERSON] Вина [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди не оспорюється сторонами, встановлена судовим рішенням і відповідно до положень ч.3 ст.61 ЦПК України зазначені обставини не підлягають доказуванню. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. 06.09.2016 р. до ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» звернувся власник пошкодженого освітлювального стовпа - ТОВ «Алакор СІТІ» з повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку та виплату страхового відшкодування. На підставі Звіту про оцінку вартості збитків, спричинених пошкодженням майна, складеного 31.10.2016 р. ПП «Екорт» була визначена вартість освітлювального стовка, що складала 10651,20 гривень. Страховою компанією складено Страховий акт № 7119 та на підставі платіжного доручення № 6101 від 01.11.2016 р. сплачено страхове відшкодування в розмірі 7876 гривень ТОВ «Алакор СІТІ». Відповідно до ст.38 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. В силу положень п.33.1 зазначеного Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно з ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Як встановлено в ході розгляду справи, відповідач звернувся з письмовим повідомленням до Страхової компанії через 30 днів після настання страхового випадку. Факт настання страхового випадку не оспорюється сторонами у даному спорі, він зафіксований правоохоронними органами; відповідача, як особу, винну в настанні дорожньо-транспортної пригоди, притягнуто до адміністративної відповідальності. ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» визнало зазначений випадок страховим, провела перевірку його обставин, та провела розрахунок суми страхового відшкодування, сплативши її потерпілому в добровільному порядку. Звертаючись до суду з позовом позивач посилається на наявність факту неповідомлення у визначений Законом спосіб Страховика про настання страхового випадку. Сам по собі факт неповідомлення страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року № 6-284цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів України. Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі зібрані і досліджені судом докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відсутні визначені Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстави для стягнення з відповідача шкоди в порядку регресу. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України і в зв»язку з відмовою у задоволення позову судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed