Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне. 31.01.2011року відповідно до укладеного договору № б/н відповідач отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач підписав договір, що являється прямою і безумовною згодою щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2016року має заборгованість в сумі 28038.69гривень. На підставі викладеного позивач просить винести рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 28038.69гривень, судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду клопотання в якому просить розглянути справу без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявилася, її представник надав суду пояснення у якому просив розглянути справу у їх відсутності, надав заперечення у якому зазначив, що [PERSON] просить застосувати до позовних вимог позовну давність. Відповідач стверджує, що під час підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у приват банку 31.01.2011р. вона не отримувала для ознайомлення в письмовому вигляді Умови та Правила, а також тарифи банку з обслуговування кредитних карт. Відповідач зазначає, що в заяві позичальника не зазначено, які саме умови та правила були погоджені, позивач не надав суду «умови та правила», які були підписані нею. В умовах та правилах, які додані до позову не передбачено розмір відсотків на прострочену заборгованість, як це зазначено в наданому позивачем розрахунку, тому відповідач вважає, що даний розрахунок не відповідає умовам угоди. Щодо істотних умов на які погодилася відповідач і про які їй було повідомлено, то вона зрозуміла, що за користування кредитом строком більше ніж 25 днів вона повинна сплачувати позивачеві 30% річних і в разі наявності на картці кредитної заборгованості, платежі по кредиту треба сплачувати щомісячно, однак ніяких документів в яких би було зазначено істотні умови договору відповідачеві не надавали і їх остання не підписувала. При цьому відповідач просить суд врахувати, що істотна умова договору (бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою) в анкеті-заяві відповідача не зазначений. Платіжна картка, яка була вручена відповідачу, мала трьох річний термін дії, іншої картки [PERSON] у Приватбанку не отримувала, останній платіж був нею проведений ще 16.12.2013р. в сумі 700грн., жодних повідомлень та вимог банку про погашення кредитної заборгованості на адресу відповідача не надходило. Тобто у даному випадку банком пропущено строк позовної давності. Окрім того відповідач просить суд звернути увагу на те, що у позові ПАТ КБ «Приватбанк» крім заборгованості за пенею та комісією просить стягнути із відповідача ще й штраф, що є порушенням ст.. 549 ЦК України та ст.. 61 Конституції України, тому відповідач вважає неправильним застосування до нього подвійної відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Позивачем не було надано суду даних про строк дії картки та строк внесення відповідачем останнього платежу за кредитом. Відповідач не використовувала картку через закінчення у грудні 2016р. строку її дії, іншої кредитної картки [PERSON] в ПАТ КБ «Приватбанк» не отримувала. На даний час зазначена кредитна картка втрачена. Відповідач зазначає, що строк позовної давності по стягненню останнього платежу по сплаті процентів за кредитом сплинув 25 грудня 2016р., а строк позовної давності по сплаті основного кредиту сплинув 31 грудня 2016р.. На підставі викладеного відповідач просить у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до неї про стягнення заборгованості відмовити. Судом встановлено, що 31.01.2011року відповідно до укладеного договору № б/н відповідач отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобовязання за договором виконав надавши відповідачу кошти, а відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками. Таким чином у звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2016року має заборгованість в сумі 28038.69гривень, яка складається з наступного: 2162.81грн. заборгованість за кредитом, 20875.39грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3189.12грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00грн. штраф (фіксована частина), 1311.37грн. штраф (процентна складова ). Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність\~це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга\~статті 258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). \~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до\~статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. \~\~\~\~\~\~\~\~За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). \~\~\~\~\~\~\~\~Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. \~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. \~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з\~ст. 266 ЦК України\~зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до Умов і правил надання банківських послуг (строк дії картки вказаний на картці (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Після закінчення терміну дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим терміном дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення терміну дії) не надійшла письмова заява отримувача про закриття картрахунку, а також при умові наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку (в передостанній день місяця закінчення терміну дії) і при виконанні інших умов продовження, передбачених договором. Кредитний договір між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою [PERSON] укладений 31 січня 2011року, термін дії виданої відповідачці кредитної картки до січня 2013року, іншу кредитну картку з новим терміном дії відповідачка не отримувала. Отже, відповідно до пунктів правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH) та що останній платіж здійснено 16 грудня 2013 року, а строк дії картки 01/13. Таким чином, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 року у справі № 6-146цс14, яка згідно з\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для судів. Також, згідно правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року у справі за № 6-2462цс16, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно\~ст. 267 ч. 3 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. \~\~\~\~ Відповідно до\~ст.267 ч.4 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, а тому в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором без номера від 31 січня 2011року в сумі 28038грн. 69коп. належить відмовити в звязку з пропуском строку позовної давності. Також не підлягають з цих підстав задоволенню вимоги про стягнення понесених судових витрат. На вимогу суду банком не було надано необхідних документів, на підставі яких суд міг би прийти до іншого висновку. На підставі викладеного, ст.ст.251,\~252,\~256,\~257,\~261,\~266,\~267,\~549-552,\~629,\~1048-1050,\~1054 ЦК України\~та

Outcome: dismissed