Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування жилим приміщення шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення. У позові зазначив, що він є власником будинку [ADDRESS]. Він є людиною похилого віку, часто хворіє та потребує сторонньої допомоги. Відповідачка по справі погодилася допомагати йому по господарству та попросила зареєструвати її в цьому будинку. У 2012 році позивач зареєстрував [PERSON]. в своєму житлі. У червні 2013 року відповідачка повідомила [PERSON] про те, що познайомилася з жінкою, яка допоможе їй працевлаштуватися у м.Запоріжжя. З того часу [PERSON] в будинку не проживала, де вона зараз знаходиться, йому не відомо. У добровільному порядку до теперішнього часу з реєстрації не знялася, чим створює позивачу перешкоди в користуванні майном. У зв'язку з цим позивач просить суд усунути вказані перешкоди в користуванні майном, визнавши відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити на підставах, в ньому зазначених. Відповідач в судове засідання не з'явилися, повідомлялися відповідно до ст. 74,76, ЦПК України за останнім відомим місцем проживання - місцем реєстрації. Відповідно до вимог ст. 27 ЦПК України сторони повинні добросовісно користуватися своїми правами. Згідно вимог ст.77 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцязнаходження судова повістка надсилається на останню відому судову адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Тому суд вважає, що повістка є доставленою відповідачу. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.07.2003, номер витягу 997213 та копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 03.06.2003 Петро-Михайлівською сільською радою (арк.с. 5, 6). Факт не проживання у вказаному будинку з червня 2013 року [PERSON] підтверджується наданим актом обстеження житлово-побутових умов від 04.07.2014 (арк.с. 4). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування приміщенням. Відповідно до вимог ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування житловим відповідно до закону житлове приміщення, яке вони мають право займати визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Доказів, які б свідчили про те, що відповідач не проживає у вищезазначеному будинку з поважних причин, а також те, що між нею та позивачем була якась інша угода щодо порядку користування зазначеним приміщенням в ході розгляду справи не було встановлено. Згідно ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи здійснюється протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання за заявою особи. Відповідно до ст. 7 цього Закону підставою для зняття з реєстрації є остаточне рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оскільки відповідач [PERSON] більше одного року у зазначеному будинку не проживає без поважних причин, суд приходить до висновку, що вона втратила право на користування житловим приміщенням в буд. № 11 по вул. Нова в с. Улянівка Вільнянського району Запорізької області. На підставі викладеного,

Outcome: approved