Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення майна з-під арешту, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № CSIPGA00000247 від 08.02.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 66820 доларів США. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] 08.02.2008 року було укладено договір іпотеки № CSIPGA00000247. Згідно з Договором іпотеки останній надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 63,5 кв. м. яка розташована за адресою: 18000, [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування. 25.04.2012 року Соснівським райсудом м. Черкаси винесено рішення, яким в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет застави нерухоме майно, а саме вищевказану квартиру. Під час підготовки необхідних документів для реалізації квартири виявилось, що на предмет застави, постановою Соснівського відділу ДВС ЧМУЮ від 21.08.2015 року накладено арешт на нерухоме майно, що знаходиться за адресою [ADDRESS], що належить на праві приватної власності [PERSON] Тому просили скасувати арешт, накладений постановою державного виконавця. В судове засідання представник позивача не зявився, скерував до суду заяву в якій просив справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задоволити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, скерував до суду заяву в якій просив справу проводити в його відсутність, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений, причини неявки суду не відомі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, в результаті повного, всебічного та об'єктивного їх дослідження, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до укладеного кредитного договору № CSIPGA00000247 від 08.02.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 66820 доларів США. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] 08.02.2008 року було укладено договір іпотеки № CSIPGA00000247. Згідно з Договором іпотеки останній надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 63,5 кв. м. яка розташована за адресою: 18000, [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування. 25.04.2012 року Соснівським райсудом м. Черкаси винесено рішення, яким в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет застави нерухоме майно, а саме квартиру загальною площею 63,5 кв. м. яка розташована за адресою: 18000, [ADDRESS]. 21 серпня 2015 року державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції накладено арешт на нерухоме майно, а саме квартиру загальною площею 63,5 кв. м. яка розташована за адресою: 18000, [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. У відповідності до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що право позивача ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнити свої вимоги за рахунок вказаного майна в силу укладеного договору застави є переважним, тому позов підлягає до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved