Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Богданівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.09.2004 його дід по лінії матері [PERSON] зробив заповітне розпорядження, яким заповів йому після своєї смерті усе своє майно. 25.09.2004 його дід помер і після його смерті відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із: - земельної ділянки площею 1,95 га, кадастровий №0524382200:01:002:0376, розташованої на території Богданівської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка йому належала відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ВН №172646, виданого 13.06.2003 Тульчинською районною державною адміністрацією. Він являється єдиним спадкоємцем за заповітом майна його діда [PERSON] Спадщину він прийняв, звернувшись в держану нотаріальну контору. Однак, оформити право власності на спадкове майно [PERSON] він не може, так як було втрачено державний акт на право приватної власності на землю серії ВН №172646, виданий 13.06.2003. У відділі Держгеокадастру у Тульчинському районі ним було отримано належно посвідчену ксерокопію даного державного акту на право приватної власності на землю серії ВН №172646. Але через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу - державного акту на право приватної власності на землю серії ВН №172646, в нотаріальному оформлені його права власності на спадкове майно йому було відмовлено, про що 07.11.2015 року нотаріусом Тульчинської державної нотаріальної контори [PERSON] винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії. Тому він вимушений звернутися з даним позовом до суду. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилось після смерті його діда, а саме земельну ділянку. Позивач в судове засідання не з'явився. В позовній заяві зазначено, що він просить справу слухати без його участі. Позовні вимоги підтримує. На задоволенні позову наполягає. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Направив суду заяву в якій просить справу розглянути в його відсутність. Позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в зв'язку з визнанням представником відповідача позову, відповідно до ст.174 ЦПК України є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, а визнання позову представником відповідача не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії заповіту від 24.09.2004 (а.с.6) [PERSON] заповів позивачеві [PERSON] після своєї смерті усе своє майно. Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-АМ №241612 (а.с.4) 25.09.2004 помер [PERSON]. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із: - земельної ділянки площею 1,95 га, кадастровий №0524382200:01:002:0376, розташованої на території Богданівської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка йому належала відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ВН №172646, виданого 13.06.2003 Тульчинською районною державною адміністрацією, що підтверджується довідкою виконкому Богданівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області №538 від 09.11.2015 року (а.с.14), копією державного акту на право приватної власності на землю серія ВН №172646 (а.с.7) та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки посвідченого державним актом серія ВН №172646 (а.с.3). Відповідно до ст.1223 ЦК України спадкоємцем за заповітом є позивач [PERSON] і він за оформленням свого права на дане спадкове майно звертався в Тульчинську державну нотаріальну контору, але державним нотаріусом Тульчинської державної нотаріальної контори [PERSON] 07.11.2015 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, в звязку з відсутністю правовстанавлюючого документу на земельну ділянку, про що була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 678/07-31 ( а.с.5 ). Згідно копії спадкової справи №169/2005 до майна померлого 25.09.2004 [PERSON] (а.с.19-36) вбачається, що 10.03.2005 [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини і на частину спадкового майна отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 24.10.2015. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Оскільки позивачу відмовлено в нотаріальному оформленні права на спадкове майно за заповітом, а саме на земельну ділянку площею 1,95 га, кадастровий №0524382200:01:002:0376, розташовану на території Богданівської сільської ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, тому суд вважає, що є всі підстави для визнання за [PERSON] права власності на вказане спадкове майно. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved