Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути 22110,00 грн. в порядку регресу, посилаючись на те, що 12.11.2010 р. між позивачем та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспортного засобу, що не є предметом застави № 06-VR01-067-00658, згідно якого страховик зобов'язується у випадку пошкодження застрахованого автомобіля [NUMBER], 2005 року випуску, виплатити страхове відшкодування у розмірі фактичної матеріальної шкоди з вирахуванням франшизи. 13.12.2010 р. в м. Києві на вул. Новокостянтинівській сталася ДТП за участю автомобіля [NUMBER], автомобіля Мерседес, д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою суду відповідача визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач виплатив постраждалій особі, водію ТЗ Mitsubishi Lancer, д.н. [NUMBER], страхове відшкодування в розмірі 46700,00 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що днем виконання позивачем основного зобов'язання є 12 квітня 2011 року, що підтверджується платіжним дорученням № 4264 від 12.04.2011 року, тому строк звернення позивача з вимогою про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу закінчився 12.04.2014 року, позивач звернувся до суду з позовом 16.09.2014 року. Вважає, що позивач звернувся до суду з пропуском встановленого законом строку позовної давності в тому просив суд застосувати до вимог позивача строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив. 12.11.2010 р. між позивачем та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспортного засобу, що не є предметом застави № 06-VR01-067-00658, згідно якого страховик зобов'язується у випадку пошкодження застрахованого автомобіля [NUMBER], 2005 року випуску, виплатити страхове відшкодування у розмірі фактичної матеріальної шкоди з вирахуванням франшизи (а.с.4). 13.12.2010 р. в м. Києві на вул. Новокостянтинівській сталася ДТП за участю автомобіля [NUMBER], автомобіля Мерседес, д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] (а.с. 7-8). Постановою Подільського районного суду м.Києва [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП (а.с. 10-11). Відповідно до звіту № 12/10-15 від 17.12.2010 р. з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER] в результаті його пошкодження в ДТП, складає 56575,24 грн. Вартість відновлюваного ремонту складає 75690,16 грн. (а.с. 12-17). Потерпілій особі позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 41850,31 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4070 від 24.03.2014 року на суму 11850,31 грн., платіжним дорученням № 4121 від 01.04.2011 року на суму 10000,00 грн., платіжним дорученням № 4190 від 07.04.2011 року на суму 10000,00 грн., платіжним дорученням № 4264 від 12.04.2011 року на суму 10000,00 грн. (а.с. 44-47). Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.6 ст.261 ЦК України за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання. В судовому засіданні встановлено, що днем виконання позивачем основного зобов'язання є 12 квітня 2011 року, що підтверджується платіжним дорученням № 4264 від 12.04.2011 року (а.с. 47), строк звернення позивача з вимогою про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу закінчився 12.04.2014 року, позивач звернувся до суду з позовом 16.09.2014 року, тобто після спливу строку позовної давності. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд вважає, що право на позов у позивача виникло після виконання основного зобов'язання, тобто з 12.04.2011 року, позивач звернувся до суду 16.09.2014 року, заяву про поновлення строку позивач не надав, підстав для задоволення позову, у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності, немає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed