Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд звільнити його від сплати аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 червня 2012 року по цивільній справі №2-1198/3991/2012 та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 18 липня 2012 року по цивільній справі 2-1198/3991/2012. На обґрунтування позову зазначено, що з відповідачкою по справі він перебував у зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] .Сімейно-шлюбні відносини у 2012 році між ними погіршились, деякий час мешкали окремо і відповідачка звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання доньки. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 червня 2012 року з нього на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Але, так як вони поновили сімейні відносини майже одразу після винесення рішення про стягнення аліментів, то до виконавчої служби відповідачка не зверталась, пояснивши йому, що виконавчий лист знищила. Однак, в листопаді 2015 року сімейно-шлюбні відносини між ними були припинені, а 25 березня 2016 року рішенням Заводського районного суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шлюб між ними було розірвано і [PERSON] повторно звернулась до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , яка залишилась проживати разом з матір`ю. 29 березня 2016 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області винесено рішення про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною повноліття (справа №209/490/16-ц). Згідно виконавчого листа, виданого на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 березня 2016 року, було відкрито виконавче провадження по стягненню з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В 2018 році вони з відповідачкою зробили спробу поновити сімейно-шлюбні відносини і чотири місяці проживали разом. В цей час відповідачка звернулась до виконавчої служби із заявою про припинення стягнення аліментів з мене. І хоча їх сім`я припинила своє існування, але відповідачка не поновила стягнення аліментів у виконавчій службі, так як він в добровільному порядку платив аліменти після невдалої спроби поновлення сімейних відносин. Після остаточного припинення сімейних відносин, відповідачка зайнялась влаштуванням свого особистого життя, виховання дитини вже не стало пріоритетним, донька все частіше стала скаржитись на те, що мати не надає їй належної уваги, залишає її на ніч одну, приводить додому чужих чоловіків і вона дуже їх боїться. Весь цей час він займався вихованням доньки, постійно спілкувався з нею, в школі цікавився її навчанням, купував їй одяг та необхідні речі для занять, постійно возив на корекційні процедури в «Клініку зору». З січня 2020 року дончка постійно проживає з ним за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на його повному матеріальному утриманні, у зв`язку з чим він звернувся до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей КМР, про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, припинення стягнення аліментів з батька та стягнення аліментів з матері. Із зустрічним позовом до нього звернулась відповідачка. Так як на час звернення до суду йому було відомо тільки про існування виконавчого провадження про стягнення з нього аліментів на утримання доньки, згідно рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 березня 2016 року по цивільній справі №209/490/16-ц, то він просив виконавчий лист, виданий згідно зазначеного рішення, визнати таким, що не підлягає виконанню. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 січня 2021 року позов був задоволений у повному обсязі, а саме: визначено місце проживання доньки з ним, припинено стягнення аліментів з нього на утримання доньки, визнано виконавчий лист, виданий Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з нього аліментів, таким, що не підлягає виконанню, стягнуто аліменти з відповідачки на утримання неповнолітньої дитини на його користь. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] - відмовлено. На рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 січня 2021 року [PERSON] подала апеляційну скаргу, і на теперішній час цивільна справа знаходиться на розгляді у Дніпровському апеляційному суді. У березні 2021 року з повідомлення державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) йому стало відомо про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом по цивільній справі №2-1198/3991/12 за позовом [PERSON] до нього про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Він отримав в Дніпровському відділі ДВС Кам`янське Постанову про відкриття виконавчого провадження від 19 січня 2021 року по виконавчому листу 2-1198/3991/2012, виданому 18 липня 2012 року. Тобто, через три дні після винесення Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області рішення про визначення місця проживання доньки зі ним, відповідачка звернулась до Дніпровського відділу ВДВС із виконавчим листом, виданим згідно рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 червня 2012 року про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] в той час, як припинено стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] за рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 березня 2016 року. У зв`язку з цим він звернувся до суду з позовом для захисту своїх прав. 02.07.2019 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до розгляду. Позивач у судовому засіданні підтримав заявлений позов, посилаючись на те, що на даний момент дочка проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні. Надав пояснення аналогічні обґрунтуванню позову просив суд задовольнити його вимоги. Відповідач у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовної заяви. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що з 16.08.2008 року по 25.03.2016 року сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області (а.с. 11, 13). Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 12). 20.06.2012 року рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська (а.с.14) з позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання дочки - [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, а 18.07.2012 року відповідачці був виданий виконавчий лист (а.с. 15). 19.01.2021 року державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-1198/3991/12, виданим 18.07.2012 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська (а.с. 26). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відтак, з урахуванням предмета даного спору, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом. Позивачем не надано доказів у справі про фактичне проживання дочки - [PERSON] , [INFO] , разом з ним. Суд не приймає у якості доказу на підтвердження місця проживання дитини разом з позивачем рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 15.01.2021 року, оскільки воно не набрало законної сили, оскаржується у Дніпровському апеляційному суді. Тому доводи позивача, що він проживає разом з дочкою, повністю її утримує не знайшли свого підтвердження. Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, судовий збір, сплачений позивачем, не підлягає відшкодуванню.

Outcome: dismissed