Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання майнових прав. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. 27.10.2004 року між позивачем та ЗАТ «Київміськбуд-1», яке на момент подання позовної заяви має назву ПрАТ «Київміськбуд-1» (згідно договору - Забудовник) та ТОВ Комерційний банк «Столиця», назва якого на момент подання позовної заяви - ПАТ «Банк Столиця» (згідно договору - Управитель) уклали Договір інвестування у нерухомість та управління майном №17/171. Відповідно до вищезазначеного Договору Відповідач зобов'язався збудувати, ввести в експлуатацію та передати Позивачу об'єкт інвестування, який визначено п. 2.5 Договору: машино-місце [NUMBER], загальною площею 20,65 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Також згідно Договору строк закінчення спорудження об'єкту інвестування - 31 грудня 2006 року. У позовній заяві позивач зазначає, що він зобов'язався сплатити Відповідачу грошові кошти за закріплений об'єкт інвестування та передати на період будівництва придбане майно у довірчу власність Третій Особі. У свою чергу Третя особа зобов'язалася від свого імені та в інтересах Установника здійснювати управління вищезазначеним майном, яке полягає у виконанні своїх зобов'язань за Договором, контролі за дотриманням Відповідачем умов і зобов'язань та попереджені ризикових ситуацій під час будівництва об'єкту інвестування. Позивач свої зобов'язання виконав вчасно і в повному обсязі, що підтверджує Свідоцтвом №1 від 28 жовтня 2004 року та Додатком до Договору інвестування у нерухомість та управління майном №17/171 від 27.10.2004 року видане Третьою Особою ( під час здійснення зазначених дій мала назву ТОВ КБ «Столиця»), що визначає закріплений за Установником об'єкт інвестування і вартість придбаного майна, переданого Установником Третій Особі в управління, на загальну суму 84665 (вісімдесят чотири тисячі шістсот шістдесят п'ять) гривень 00 копійок. Однак відповідач свої зобов'язання не виконав. Це підтверджується п.2.5 Договору та Додатковими угодами №1 і №2 до нього від 15.02.2008 року та 8.09.2008 року, відповідно до яких строк закінчення спорудження об'єкту інвестування - червень 2009 року. Відповідач мав право без погодження з Установником та Третьою Особою переносити строк закінчення будівництва, але не більше ніж на 90 (дев'яносто) днів. Згідно відповідей Відповідача на запити Позивача від 29.03.2012 року, 06.02.2014 року строки здачі об'єкту інвестування в експлуатацію прострочено з вини Відповідача. У своєму листі від 04.04.2012 року №37 Відповідач повідомив про те, що об'єкт інвестування (гараж) введуть в експлуатацію в 4-му кварталі 2012 року. Однак у вказаний термін і до часу подання позовної заяви роботи по введенню об'єкта інвестування в експлуатацію не ведуться. Тому для захисту своїх порушених прав позивач звернувся до суду і просив визнати за ним майнові права на об'єкт інвестування, а саме: машино-місце [NUMBER], загальною площею 20,65 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідача в його користь судові витрати в розмірі 846 (вісімсот сорока шести) гривень 65 копійок. Представник позивача та позивач в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі відповідно до зазначеного в позовній заяві. Представник відповідача ПрАТ «Київміськбуд-1» в судовому засіданні проти позову не заперечував. Представник третьої особи ПАТ «Банк Столиця» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у ній. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що 27.10.2004 року між позивачем та ЗАТ «Київміськбуд-1», яке на момент подачі позовної заяви має назву ПрАТ «Київміськбуд-1» (згідно договору - Забудовник) та ТОВ Комерційний банк «Столиця», назва якого на момент подачі позовної заяви - ПАТ «Банк Столиця» (згідно договору - Управитель) було укладено Договір інвестування у нерухомість та управління майном №17/171 (а.с.6-8). Згідно цього Договору Відповідач зобов'язався збудувати, ввести в експлуатацію та передати Позивачу об'єкт інвестування, який визначено п. 2.5 Договору: машино-місце [NUMBER], загальною площею 20,65 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Строк закінчення спорудження об'єкту інвестування - 31 грудня 2006 року (а.с.6). Також згідно Договору Позивач зобов'язався сплатити Відповідачу грошові кошти за закріплений об'єкт інвестування та передати на період будівництва придбане майно у довірчу власність Третій Особі. У свою чергу Третя особа зобов'язалася від свого імені та в інтересах Установника здійснювати управління вищезазначеним майном, яке полягає у виконанні своїх зобов'язань за Договором, контролі за дотриманням Відповідачем умов і зобов'язань та попереджені ризикових ситуацій під час будівництва об'єкту інвестування (а.с.6-8). Позивач свої зобов'язання виконав вчасно і в повному обсязі, що підтверджує Свідоцтвом №1 від 28 жовтня 2004 року (а.с.10) та Додатком до Договору інвестування у нерухомість та управління майном №17/171 від 27.10.2004 року видане Третьою Особою ( під час здійснення зазначених дій мала назву ТОВ КБ «Столиця») (а.с.11), що визначає закріплений за Установником об'єкт інвестування і вартість придбаного майна, переданого Установником Третій Особі в управління, на загальну суму 84665 (вісімдесят чотири тисячі шістсот шістдесят п'ять) гривень 00 копійок. Однак відповідач свої зобов'язання не виконав. Це підтверджується п.2.5 Договору та Додатковими угодами №1 і №2 до нього від 15.02.2008 року та 8.09.2008 року, відповідно до яких строк закінчення спорудження об'єкту інвестування - червень 2009 року. Відповідач мав право без погодження з Установником та Третьою Особою переносити строк закінчення будівництва, але не більше ніж на 90 (дев'яносто) днів (а.с.19,21). Згідно відповідей Відповідача на запити Позивача від 29.03.2012 року, 06.02.2014 року (а.с.22,24) строки здачі об'єкту інвестування в експлуатацію прострочено з вини Відповідача. У своєму листі від 04.04.2012 року №137 Відповідач повідомив про те, що об'єкт інвестування (гараж) введуть в експлуатацію в 4-му кварталі 2012 року (а.с. 23). Однак станом на день подання позовної заяви не закінчено будівництво об'єкту інвестування, а отже, він не зданий в експлуатацію та не переданий Установнику, що є порушенням договору. Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч.5 ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України. Згідно ч.1 ст. 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність» основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Згідно ч.1 ст. 20 Закону України «Про інвестиційну діяльність» при недодержанні договірних зобов'язань суб'єкти інвестиційної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, передбачену законодавством України і укладеними договорами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Згідно ч.3 ст.331 ЦК України, до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до вимог ст. 177 Цивільного кодексу України, об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Відповідно до ч.2 ст. 190 Цивільного кодексу України майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. На думку суду, оскільки позивачем повністю проінвестовано машино-місце [NUMBER], загальною площею 20,65 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у даному незавершеному будівництвом об'єкті, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання майнового права позивача на об`єкт інвестування є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Визнання майнового права за позивачем не надає право позивачу здійснювати оформлення права власності на вказаний об'єкт нерухомості у органах державної реєстрації нерухомого майна, а є лише встановленим судом фактом повної сплати позивачем передбачених інвестиційною угодою коштів за машино-місце [NUMBER], загальною площею 20,65 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], набуття позивачем речових прав у вигляді майнових прав на вказаний об'єкт інвестування. На підставі викладеного,

Outcome: approved