Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті батька позивача, залишилось спадкове майно, яке з поміж всього іншого складається з: - земельної ділянки площею 2,0658 га (кадастровий номер 1825085200:06:000:0415) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ленінської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і яка належала померлому батьку, [PERSON], згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку; - земельної ділянки площею 0,2080 га (кадастровий номер 1825085200:05:000:0109) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ленінської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і яка належала померлому батьку, [PERSON], згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку, інших спадкоємців, які б мали право та претендували на зазначене майно немає, а тому просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно. В судовому засіданні позивач не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без\~його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Виходячи зі змісту\~ст.4 ЦПК України\~Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст.12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], народився 11.09.1972 р. в с. Леніне (нині Ставки), Радомишльського району Житомирської області, де і на даний час зареєстрований та проживає. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ТП № 278810 від 12.09.1972 року, що видане Ленінським сіль ЗАГС Радомишльського району Житомирської області, його батьками є: батько, [PERSON], українець, та мати, [PERSON], українка. 18 березня 2008 року, у віці 78 років помер батько позивача, [PERSON], в с. Леніне, Радомишльського району Житомирської області, даний факт також підтверджує свідоцтво про смерть серії 1-ТП № 084663 від 19.03.2008 року, що видане виконавчим комітетом Ленінської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. В шестимісячний строк після смерті батька позивач, як спадкоємець за законом, у відповідності до ст. 1261ЦК України, подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, за результатами якої, Радомишльською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу під № 726/2008. Інших спадкоємців крім позивача немає, так як мати позивача, тобто дружина покійного [PERSON], померла ще раніше, а саме: 05.12.2005 року, що підтверджує свідоцтво про смерть серії 1-ТП № 024508 від 05.12.2005 року. До складу спадкового майна, що залишилося після смерті батька, зокрема всього іншого, входять дві земельні ділянки, а саме: - земельна ділянка площею 2,0658 га (кадастровий номер 1825085200:06:000:0415) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ленінської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і яка належала померлому батьку, [PERSON], згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 153039 від 15 липня 2003 року, виданий на імя «Капеліст Йосип Григорович» на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 137 від 15.05.2003 року; - земельна ділянка площею 0,2080 га (кадастровий номер 1825085200:05:000:0109) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ленінської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і яка належала померлому батьку, [PERSON], згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 153040 від 15 липня 2003 року, виданий на імя «Капеліст Йосип Григорович» на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 137 від 15.05.2003 року. У відповідності до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5 та згідно Глави 10 п. 4.15 й п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання належним чином оформлених правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та його державної реєстрації, передбачених законодавством України та за умови отримання витягу з ДЗК. Однак, набути вищезазначене майно в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки позивач, як єдиний спадкоємець за законом (ст. 1261 ЦК України) не має можливості через те, що оригінали вищезазначених Державних актів вважаються втраченими, що в свою чергу, згідно ЗУ «Про нотаріат», є перешкодою для вчинення необхідних нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтв про право на спадщину. У відповідності до п.4.12 та п.4.18 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012 року: «Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі відповідного свідоцтва документів, нотаріус розяснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку». Згідно листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296-1299 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно до ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Теж саме зазначає п. 10) Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Згідно ст. 55 Конституції України та ст. 16 Цивільного кодексу України, кожен має право на звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересу. У відповідності до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відмерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Outcome: approved