Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно Договору відновлювальної кредитної лінії №959/2-112, укладеного 12 червня 2008 року між позивачем та [PERSON], останньому було надано грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Зокрема, у відповідності до п.1.1.1. даного договору, надання кредиту здійснювалося окремими частинами, зі сплатою 24 процентів річних за кредитом, в межах максимального ліміту заборгованості за кредитом в сумі 11753 грн. 12 коп., з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 05 червня 2015 року на умовах визначених цим договором. Позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, а відповідач в порушення умов кредитного договору не виконує своїх зобов'язань по поверненню кредиту та відсотків за користування ним, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 11 квітня 2016 року в загальному розмірі складає 22\~410 грн. 84 коп., яку позивач і просить стягнути з відповідача, а також сплачені позивачем при подачі позову судові витрати у сумі 1378 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, проте згідно позовної заяви просить суд розглядати справу без участі його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, проте його представник [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав, посилаючись на обставини, викладені в письмових запереченнях, та наполягав на застосуванні строків позовної давності та зменшенні розміру неустойки. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно п.1.2.2. Статуту ПАТ «Укрсоцбанк», погодженого Національним банком України 09 червня 2015 року, Акціонерно комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» змінило свою назву на Публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк», при цьому ПАТ Укрсоцбанк є правонаступником всіх прав та зобов'язань АКБ СР «Укрсоцбанк» (а.с.13-15). Відповідно до п.1.1. Договору відновлювальної кредитної лінії №959/2-112 від 12 червня 2008 року, АКБ СР «Укрсоцбанк» надав [PERSON] грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Надання кредиту здійснювалося окремими частинами, зі сплатою 24 процентів річних за кредитом, в межах максимального ліміту заборгованості за кредитом в сумі 11753 грн. 12 коп., з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 05 червня 2015 року на умовах визначених цим договором (а.с.4). У відповідності до п.п.1.1.2., 1.1.3 даного Договору, кожна наступна видача кредиту здійснювалася в межах вільного залишку максимального ліміту заборгованості, визначеного в п.п.1.1.1 цього договору, за умови повного погашення попереднього траншу. Погашення кожного траншу кредиту здійснюється рівними частинами щомісячно, не пізніше 10 числа кожного місяця, продовж наступних 9 місяців після видачі відповідного траншу. Відповідно до п.4.1 договору, у разі прострочення позичальником строків погашення кредиту та/або сплати процентів, передбачених у п.п.1.1.1, 1.1.3, 3.3.13, 2.4., 2.5,2.14 цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в національній валюті в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє в період невиконання зобов»язань за цим договором, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, починаючи з наступного дня за днем прострочення. У відповідності до п.7.3, даний договір набирає чинності з дати його укладення та діє до виконання сторонами належним чином і у повному обсязі всіх своїх зобов»язань за договором. Однак відповідач своєчасно не повернув ПАТ Укрсоцбанк кредитні кошти, своєчасно не сплачує відсотки за його користування та ухиляється від виконання зобов'язань по кредитному договору. Відповідно до копії розрахунку заборгованості за кредитним договором по [PERSON] вбачається, що станом на 11 квітня 2016 року заборгованість останнього за Договором відновлювальної кредитної лінії №959/2-112 від 12 червня 2008 року становить 16 816 грн. 38 коп., з яких: заборгованість за кредитом 6304 грн. 18 коп.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 7976 грн. 89 коп. та 2535 грн. 31 коп. інфляційні за весь час прострочення (а.с.12). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Зокрема, у відповідності до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином умов Договору відновлювальної кредитної лінії №959/2-112 від 12 червня 2008 року не виконує, кредит в установлені строки його повернення не повертає, а тому заборгованість у розмірі 16816 грн. 38 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. При цьому, ч.3 ст.551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 5594 грн. 46 коп. за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором підлягають частковому задоволенню, оскільки згідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому, при її зменшенні суд враховує: по-перше, що загальний розмір неустойки (штрафу, пені), становить 5594 грн. 46 коп., тобто майже дорівнює сумі основного боргу; по-друге, суд враховує, що відповідач не працює, мав матеріальні збитки під час реєстрації як фізичною-особою підприємцем, тому в зв»язку із скрутним матеріальним становищем не має фінансової можливості своєчасно сплачувати кошти по кредиту. Таким чином, на підставі норми ст.3 ЦК України, щодо справедливості, та розумності, які є загальними засадами цивільного законодавства, суд приходить до висновку про зменшення нарахованої позивачем суми пені, за несвоєчасність виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором з 5594 грн. 46 коп. до 1000 грн. За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином умов Договору відновлювальної кредитної лінії №959/2-112 від 12 червня 2008 року не виконував, кредит в установлені строки його повернення не повертав, а тому заборгованість станом на 11 квітня 2016 року в розмірі 17816 грн. 38 коп., з яких: заборгованість за кредитом 6304 грн. 18 коп.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 7976 грн. 89 коп., 2535 грн. 31 коп. інфляційні та пеня в розмірі 1000 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, суд не погоджується із доводами відповідача, що викладені в письмових запереченнях на позов та поясненнями представника [PERSON] у судовому засіданні, оскільки такі не ґрунтуються на вимогах ЦК України та спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами у їх сукупності. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено частково, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial