Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 22.06.2018 в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ, д/з [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Volkswagen Passat, д/з [NUMBER] , що належить [PERSON] . В результаті настання ДТП автомобіль Volkswagen Passat, д/з [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. Згідно ухвали Московського районного суду м. Харкова від 20.11.2018 [PERSON] визнано винним в настанні ДТП. Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 29853,90грн. Виплата страхового відшкодування здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 14.12.2018 та звіту №230/М/2018 від 24.07.2018. Факт зазначеної виплати підтверджений платіжним дорученням № 912400 від 19.02.2019. Крім того, з метою встановлення розміру заподіяної шкоди позивачем залучено суб`єкта оціночної діяльності, вартість послуг якого складають 800грн. Отже, загальний розмір витрат позивача складає 30653,90грн. 01.10.2019 з метою досудового врегулювання спору відповідачу направлено вимогу про відшкодування шкоди, однак останнім така вимога проігнорована. Ухвалою судді від 23.04.2020 визначено вказану справу розглядати у спрощеному позовному провадженні у відповідності до вимог ст. 274 ЦПК України. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. Відповідно до правил ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Так, судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що 22.06.2018 в районі будинку №128 по пр. Тракторобудівників в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ, д/з [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Volkswagen Passat, д/з [NUMBER] , що належить [PERSON] під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП автомобіль Volkswagen Passat, д/з [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. Із змісту копії ухвали Московського районного суду м. Харкова від 20.11.2018 вбачається, що [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, що мало місця 22.06.2018 та на підставі правил ст. 46 КК України останнього звільнено від кримінальної відповідальності. Оскільки винуватцем ДТП матеріальна шкода потерпілій особі, не відшкодована, на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, потерпіла особа звернулася до МТСБУ та позивач на користь потерпілої особи 19.02.2019 здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 29853,90грн. Позивачем здійснено виплату відшкодування потерпілої особі в розмірі 29853,90грн. у відповідності до звіту №230/М/2018 від 24.07.2018, наказу № 1510 від 18.02.2019, довідки №1 від 25.01.2019 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та платіжного доручення № 912400 від 19.02.2019. Крім того, з метою встановлення розміру заподіяної шкоди позивачем залучено суб`єкта оціночної діяльності, вартість послуг якого складають 800грн., що також сплачено позивачем, а тому загальна сума витрат позивача складає 30653,90грн. 01.10.2019 з метою досудового врегулювання спору відповідачу направлено вимогу про відшкодування шкоди, однак останнім така вимога проігнорована та завдану матеріальну шкоду відповідач не відшкодував. Такі обставини підтверджено копіями ухвали Московського районного суду м. Харкова від 20.11.2018, відомостей про дорожньо-транспортну пригоду, звіту № 230/М/2018 від 24.07.2018, ремонтної калькуляції, заяви [PERSON] , наказу МТСБУ № 1510 від 18.02.2019, довідки МТСБУ № 1 від 25.01.2019, актом виконаних робіт, платіжного доручення № 912400 від 19.02.2019, платіжного доручення № 992456 від 15.08.2018, вимоги про відшкодування завданої майнової шкоди від 01.10.2019 (а.с.7-23, 26-32). Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, свої зобов`язання позивач перед страхувальником виконав. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Стаття 993 ЦК України зазначає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. В добровільному порядку відповідачем витрати не компенсовано. Отже, вимоги позову є обґрунтованими, належним чином доведеними і у суду є правові підстави для його задоволення. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача понесені судові витрати.

Outcome: approved