overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому зазначив, що він є власником будинку № 143 по вул..Шевченко в м.Бахмут (м.Артемівськ) Донецької області, за вказаною адресою зареєстрована його співмешканка [PERSON], яка з 04.03.2015р. у спірному будинку не проживає, виїхала до РФ, витрати по утриманню будинку остання не несе, крім того, реєстрація відповідачки заважає позивачу оформити житлову субсидію, тому, просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування будинком за адресою: м.Бахмут (м.Артемівськ) Донецької області, вул..Шевченко,143. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, дав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просить судові витрати покласти на нього. Відповідачка в судове засідання повторно не з*явилась, була належним чином повідомлена про час розгляду справи, відповідно до ст.ст.74, 76 ЦПК України, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, при цьому, суд не встановив причин відкладення розгляду справи, тому відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи, у відсутність відповідача. Третя особа в судовому засіданні не заперечувала проти заявлених вимог. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], підтвердили факт не проживання [PERSON] за адресою: м.Бахмут (м.Артемівськ) Донецької області, вул..Шевченко,143, з березня 2015р. Суд, заслухавши пояснення позивача, третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлений той факт, що власником будинку за адресою: м.Бахмут (м.Артемівськ) Донецької області, вул..Шевченко,143, є [PERSON] (а.с.6-7,8,9-10,15), в якій, у тому числі зареєстрована [PERSON], [INFO] як цивільна дружина (а.с.9-10,13-14); яка з 04.03.2015р. не проживає за вказаною адресою (а.с.11), що підтверджується, також, актом про не проживання. Згідно до ст. 405 ЦК України член сім,ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім,ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Поважних причин відсутності відповідача за місцем реєстрації понад один рік судом не встановлено. Таким чином, у суду є підстави для визнання [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування будинком за адресою: м.Бахмут (м.Артемівськ) Донецької області, вул..Шевченко,143, оскільки, вона без поважних причин відсутня за вказаною адресою з 04.03.2015р. по теперішній час, тобто, понад один рік. Судові витрати покласти на позивача за заявою останнього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. У 2008 році за адресою вказаної квартири була зареєстрована співмешканка третьої особи [PERSON] [PERSON]. Відповідач мешкала деякий час після реєстрації у квартирі, проте після припинення стосунків із [PERSON] у серпні 2015 року в добровільному порядку залишила квартиру та разом із своїм неповнолітнім сином виїхала у невідомому напрямку, забравши усе належне їй майно. На момент подачі позову місце перебування відповідача невідоме. Жодних домовленостей щодо збереження права користування житлом між позивачем та відповідачем не було. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартири [ADDRESS]. Позивач, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про що матеріалах справи містяться відповідні документи, заяв, заперечень суду не надав, у зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності по наявним в справі доказам. Третя особа щодо задоволення позову не заперечувала, просила задовольнити позовні вимоги. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Квартира [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.07.2004, Договору дарування частини квартири від 01.10.2004 (а.с. 16, 54). Відповідно до довідки №5997 від 25.01.2017 за вищевказаною адресою зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 53). Згідно литса Комунального концерну «Центр комунального сервісу» Оболонського районного сервісного центру по роботі зі споживачами від 22.08.2016 за №02/05/00-279 [PERSON] до Сервісного центру з питань порушення її житлових прав щодо перешкод користування квартирою [ADDRESS] з боку власника квартири не зверталась (а.с. 13). Як вбачається з довідки, виданої Комунальним підприємством «Центр превинної медико-санітарної допомоги №1» Оболонського району м. Києва №16-94 від 20.09.2016 відповідач протягом 2015-2016 років до вказаного закладу за медичною допомогою не зверталася (а.с. 27). Відповідно до листа Оболонського управління поліції ГУНП у м. Києві №49952125/51-2016 від 26.08.2016 встановити місцезнаходження [PERSON] не надалось можливим (а.с. 28). У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду свідчили про те, що відповідач [PERSON] не проживала у спірній квартирі. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, враховуючи, що відповідач у спірній квартирі не проживає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про визначення порядку користування квартирою та зобов'язання вчинити певні дії. 06 лютого 2018 року у справі винесено рішення, яким позов задоволений. Однак під час винесення рішення судом не в повній мірі було стягнено судові витрати з відповідача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 06 лютого 2018 року визначено порядок користування квартирою №26 корпусу №2 будинку №25 по вулиці Володимира Великого в м. Херсоні виділивши [PERSON] у користування приміщення: № 2 (житлове) площею 17,8 кв. м; № І (балкон) площею 1,1 кв. м; А приміщення № 1 (коридор) площею 8,4 кв. м; № 5 (туалет) площею 1,0 кв. м; № 6 (ванна) площею 2,6 кв. м; № 4 (кухня) площею 8,6 кв. м - загального користування для обох співвласників. Загальна площа приміщень складає 29,2 кв. м., у користування [PERSON] у виділити № 3 (житлове) площею 12,1 кв. м;№ 7 (кладова) площею 0,4 кв.м; № 8 (кладова) площею 0,5 кв.м; А приміщення № 1 (коридор) площею 8,4 кв. м; № 5 (туалет) площею 1,0 кв. м; № 6 (ванна) площею 2,6 кв. м; № 4 (кухня) площею 8,6 кв. м - загального користування для обох співвласників. Загальна площа приміщень складає 23,3 кв. м.; стягнуто з [PERSON] ([INFO], ІПН [NUMBER]) на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 640,00 грн. Однак, в рішенні суду не в повному обсязі стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір, замість вірного 4163,91 грн. стягнуто лише 640,00 грн. Згідно п.3 ч. 1ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне, ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача на користь позивача недостягнутий судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач 14.04.2010 року о 09 год. 15 хв., по Набережній магістралі в м.Запоріжжі, напроти опори №200 керував транспортним засобом Део, д.н.[NUMBER], який належав на праві власності [PERSON] не витримав безпечної швидкості та при зміні напрямку руху скоїв наїзд на автомобіль Кіа, д.н. [NUMBER], після чого автомобіль Кіа по інерції почав рух вперед та скоїв наїзд на автомобіль Део д.н. [NUMBER], водій [PERSON] На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників Наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.05.2010 р. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Кіа д.н.з. [NUMBER], який належав на праві власності [PERSON]. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звіту № 187 про оцінку вартості матеріального збитку власнику ДТЗ Кіа д.н.з. [NUMBER], складеного спеціалістом-товарознавцем, [PERSON] та складає 104182,07 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВС/9142177 виданого 04.12.2010 року Енергодарською філією ВАТ «СК «Оранта-Січ» з терміном дії до 03.12.2010 року. У зв'язку з настанням події, МТСБУ 20 липня 2010 р. здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 25500,00 грн. Позивач звертався до відповідача з вимогою про компенсацію витрат в добровільному порядку, але відповідач добровільно не відшкодував витрати позивачу. В зв'язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача кошти в розмірі понесених витрат у розмірі 25500,00 грн.. та судові витрати, пов'язані з розглядом справи. В судове засідання представник позивача, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутністю на підставі наданих суду документів, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час дату та місце слухання справи був повідомлений шляхом подання об'яви в газету «Запорізька правда» від 25.01.2014 р. №10. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.01.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11290432000, номер якого відповідно до додаткової угоди № 1 від 30.01.2009 року в подальшому було змінено на № 11290432001, згідно з умовами доовору банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 130 000,00 дол. США з розрахунку 13,9% річних за користування кредитом на строк до 28.01.2019 року. В частині надання кредитних коштів АКІБ «УкрСиббанк» свої зобов'язання виконав, надавши відповідачці кредит в розмірі та строки, передбачені кредитним договором. Між АКІБ «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» 08.12.2011 року укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АКІБ «УкрСиббанк» передає АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АКІБ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях. Внаслідок передачі від АКІБ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON], про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24 грудня 1994 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. 15 грудня 1997 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від шлюбу вони мають повнолітню доньку [PERSON] (дата народження [INFO]), яка на даний момент навчається на 1 курсі Харківського національного університету радіоелектроніки (денна форма навчання) факультет Автоматики і комп'ютеризованих технологій за напрямом Автоматизація та комп'ютерно-інтегровані технології. Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає. Вона не в змозі самостійно утримувати доньку, у зв'язку з тим, що їй необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання в гуртожитку, сплати за щеплення, одяг, харчування, підручники тощо, що й зумовило необхідність звернення суду. Просить суд на підставі ст. 198-201 СК України стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу відповідача до досягнення нею 23-х років, за умови, що вона буде продовжувати навчання. У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі. Відповідач позов визнав у повному обсязі. Третя особа направила заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. З викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON], який в подальшому уточнив. Відповідно до уточненої редакції позовних вимог, просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором оперативної оренди №б/н від 25.05.2016 року у сумі 27600,00 грн. (двадцять сім тисяч шістсот гривень); стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку за договором оперативної оренди №б/н від 25.05.2016 року у сумі 11200,00 грн. (одинадцять тисяч шістсот гривень). В обгрунтування позову послався на те, що 25 травня 2016 року між ним та [PERSON] було укладено Договір оперативної оренди №б/н, згідно умов якого позивач зобовязався передати відповідачу у оренду будівельні ліса, які складаються з драбини 2,5 м у кількості 40 штук, ферма опорна -40 штук, ферма-страховка - 32 штуки, милиця опорна - 20 штук, домкрат -48 штук, розкіс- 16 штук, стах.анкера -15 штук, стяжка-16 штук, тримач піддонів - 24 штуки, що складає 280 кв.м., строком дії згідно п. 6.1 цього договору з 01.06.2016 року по 31.08.2016 року. Згідно умов 5.1 орендна плата складає 1,00 грн. за 1,0 кв.м. у добу, а загальна сума становить 27600,00 грн. Позивач зазначає, що взяті на себе зобовязання він виконав у повному обсязі. Натомість відповідач отримані у оренду будівельні ліса своєчасно не повернув та орендну плату не сплатив. Після чергового звернення до відповідача, той через місяць після спливу оренди повернув будівельні ліси позивачу. Позивач вказує, що оскільки відповідач своєчасно не повернув йому будівельні ліси, то він повинен сплатити неустойку у сумі 11200,00 грн. Тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, доказів поважності причин неявки суду не надав. Третя особа [PERSON], у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: ВГІРФО Дніпровського району м. Києва про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням посилаючись на те, що він є власником [ADDRESS]. Відповідач з 2013 року в спірній квартирі не проживає. В зв'язку з реєстрацією відповідача у зазначеній квартирі, позивач змушений сплачувати за нього комунальні послуги. Тому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою. Позивач в судовому засіданні позов просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Третя особа в судове засідання не з`явилась, надійшли заяви про розгляд справи у її відсутність. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, позивач має право користування [ADDRESS], відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 квітня 1993 року. (а.с.4-7) Довідкою Форма № 3 підтверджується, що на даний час в квартирі зареєстровано три особи: [PERSON] (власник особового рахунку), [PERSON] (син), [PERSON] (син). (а.с.22) Позивач зазначив, що відповідач є його сином, але в спірній квартирі не проживає з 2013 року, оскільки виїхав до Росії, де має посвідку на проживання. (а.с.11-13) Актами про не проживання, показами свідка [PERSON] також підтверджується факт не проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. (а.с.8-10) Частиною 1 ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України зазначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, суд, вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Стосовно вимоги позивача про зобов'язання ВГІРФО Дніпровського району м. Києва зняти з реєстраційного обліку відповідача, то вона задоволення не підлягає з огляду на те, що ВГІРФО Дніпровського району м. Києва не є відповідачем по справі, вимоги до нього необґрунтовані, а також до повноважень останнього не належить обов'язок реєстрації/зняття з реєстрації фізичних осіб. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] третя особа ВДВС В.Олександрівського РУЮ про скасування заборгованості по аліментах, вказуючи, що 31.10.2005 року Суворовським районним судом м. Херсон з нього було стягнуто на користь відповідачки [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON],[INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 03.10.2005 року до його повноліття. Відповідно постанови про направлення неповнолітнього до притулку начальника служби у справах неповнолітніх Суворовським райвиконкому у м. Херсоні від 25.07.2007 року неповнолітнього [PERSON] було направлено в обласний притулок для неповнолітніх. 18.10.2013 року рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області було встановлено факт, шо має юридичне значення про те, що малолітній [PERSON], [INFO] проживає з [PERSON] за адресою: [ADDRESS], та перебував на його утриманні з 28.08.2007 року і по теперішній час. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, пояснив, що 8 років дитина живе з ним, в липні 2007р. він забрав сина з приюта і він з того часу проживає з ним, але на його утримання на користь матері стягуються аліменти, на розсуд позивача це неправильно, він з відповідачкою не проживає з 2006р., вона приписана в Херсоні, а проживає в Цюрупінському районі. Заборгованість позивача становить 20000 гр, просить її скасувати. Відповідачка у судове засіданні не з'явилася, про день та час розгляду справи була належно повідомлена, клопотань та заяв не надходило, тому справу можливо розглянути без її участі. У судовому засіданні представник ВДВС В.Олександрівського РУЮ, пояснив, що за позивачем рахується заборгованість по аліментам за період з 03.10.2005 року по 25.07.2007 рік в сумі 2720,74 грн., яка підлягає стягненню, в іншій частині скасування заборгованості по аліментам не заперечує. Заслухавши позивача, третю особу, дослідивши матеріали справи суд приймає до уваги слідуюче. Ст. 180 СК України наголошує, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 197 ч.2 Сімейного кодексу України за позовом платника аліментів суд може повнстю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв»зку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач забрав сина з приюту в липні 2007р., і з того часу син проживає з ним і знаходиться на його утриманні, однак разом з тим позивач просить скасувати аліменти з 31.10.2005 року. При таких обставинах є підстави для часткового задоволення вимог заяви.

Outcome: partial