Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, у якому вказує, що, відповідно до укладеного кредитного договору № 910.24378 від 07.10.2013 року, останній отримав від позивача кредит у розмірі 207705,60 гривень на купівлю транспортного засобу: HYUNDAI ix35, 2013 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) TMAJT81VADJ404891, реєстраційний ВТ 2371 ВВ, який на теперішній час належить відповідачу на праві приватної власності, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Строк користування кредитними коштами за кредитним договором до 07.10.2020 року. Частина грошових коштів була перерахована на купівлю вищезазначеного автомобіля, решта - перерахована на фінансування страхового платежу, що підтверджується меморіальними ордерами. Відповідно до умов цього договору, за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку, яка визначається відповідно до умов Кредитного договору, а станом на дату укладення кредитного договору становила 17,99% річних. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №910.24378 від 07.10.2013 року, між позивачем та [PERSON] було укладено Договір застави вищезазначеного транспортного засобу. Оскільки позичальник належним чином не виконує прийняті на себе зобов'язання, має заборгованість в сумі 286532,85 грн., позивач просить суд: - вилучити у [PERSON]М, або в інших осіб, у яких може знаходитись транспортний засіб, який є предметом застави, автомобіль марки HYUNDAI ix35, 2013 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) TMAJT81VADJ404891, реєстраційний ВТ 2371 ВВ та передати його в управління ПАТ «Ідея Банк» на період до його реалізації; в рахунок погашення кредитних зобов'язань на користь ПАТ «Ідея Банк» за кредитним договором №910.24378, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] в сумі 286532,85 грн., звернути стягнення на вказаний предмет застави шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника) за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним суб'єктом оціночної діяльності, для чого надати ПАТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які пов'язані з продажем автомобіля тощо), а також стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору в сумі 4297,99 грн.. Представник позивача у судове засідання не з'явився, в наданих до суду письмових заявах свої позовні вимоги уточнив, просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 286532,85 грн. та, в рахунок погашення кредитних зобов`язань, звернути стягнення на предмет застави автомобіль, який на даний час належить [PERSON], вилучивши його у неї, та стягнути з відповідачів на їх користь витрати по сплаті судового збору. Справу просив розглядати без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], яка за клопотанням позивача була залучена до участі у справі у якості співвідповідача, у судові засідання не з'являються, про причини неявки суду не повідомляють, хоча про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Зокрема, [PERSON] була повідомлена через розміщення оголошення про її виклик у судове засідання на офіційному сайті Новокаховського міського суду, оскільки мешкає на тимчасово окупованій території України, а саме, в м.Єнакієве, Донецької області. Заперечень щодо позову відповідачі також не надали, із заявою про розгляд справи у їх відсутність до суду не зверталися. На підставі ст. 224 ЦК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов такого висновку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором. Ст.615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що, відповідно до укладеного кредитного договору № 910.24378 від 07.10.2013 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 207705,60 гривень на купівлю транспортного засобу HYUNDAI ix35, 2013 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) TMAJT81VADJ404891, реєстраційний ВТ 2371 ВВ, який належить відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Строк користування кредитними коштами за кредитним договором - до 07.10.2020 року. Частина грошових коштів була перерахована на купівлю вищезазначеного автомобіля, решта - перерахована на фінансування страхового платежу, що підтверджується меморіальними ордерами № 910.24378 від 08.10.2013 року та №18 від 15.10.2013 року (а.с.12). Відповідно до умов договору (п.3.2), за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку, яка визначається відповідно до умов Кредитного договору, а, станом на дату укладення кредитного договору, становила 17,99% річних. У порушення норм закону та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, жодного платежу за договором не здійснив, а тому, станом на 17.11.2015 року, його заборгованість за договором кредиту становить 286532,85 грн.. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №910.24378 від 07.10.2013 року, між позивачем та відповідачем [PERSON] 25.10.2013 року укладено Договір застави транспортного засобу (а.с. 13), згідно якого Заставодавець ([PERSON]М.) передав у заставу Заставодержателю (Банку) транспортний засіб марки HYUNDAI ix35, 2013 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) TMAJT81VADJ404891, реєстраційний ВТ 2371 ВВ, який належить відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САР № 882550, виданого центром надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів, в м.Нова Каховка від 05.10.2013 року. Згідно ст.1 Закону України «Про заставу», застава є способом забезпечення зобов'язань. Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Крім того, відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимог, якщо інше не встановлено договором. Частинами 1-2 ст. 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно ч.1, ч.6 ст. 20 вказаного Закону, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно з п.1 § 5 Договору застави рухомого майна №910.24378, Заставодержатель має право звернути стягнення на Предмет застави у випадку порушення Заставодавцем будь-якого із зобов'язань, передбачених кредитним договором та/або цим Договором; виявлення Заставодержателем погіршення стану Предмету застави, або зменшення його вартості понад нормальний фізичний знос, або фактичної часткової відсутності Предмету застави; смерті Заставодавця та в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Згідно з п.2 § 5 Договору застави рухомого майна №910.24378, звернення стягнення на Предмет застави здійснюється за вибором Заставодержателя одним із способів: за рішенням суду або в позасудовому порядку шляхом набуття Заставодержателем Предмета застави у власність чи шляхом продажу Заставодержателем Предмету застави третій особі. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Як вбачається з відповіді Головного сервісного центру Міністерства Внутрішніх Справ України від 04.05.2016 року (а.с.76), транспортний засіб марки HYUNDAI ix35, 2013 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) TMAJT81VADJ404891, реєстраційний ВТ 2371 ВВ, відповідачем [PERSON] незаконно, самовільно, без дозволу Заставодержателя, 23.10.2013 року був знятий з реєстраційного обліку для реалізації. 05.12.2013 року автомобіль зареєстровано на ім`я нового власника [PERSON], на автомобіль видано номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію САТ 553414; за нею автомобіль і залишається зареєстрованим до теперішнього часу. Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за кредитним договором № 910.24378 від 07.10.2013 року, за яким, станом на 17.11.2015 року, відповідач [PERSON] має заборгованість в розмірі 286 532,85 гривень яка складається з: 170164,12 грн. - основного боргу; 37541,48 грн. - простроченого боргу; 77803,52 грн. - прострочених процентів; 1023,73 грн. - строкових процентів. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов в частині звернення стягнення на предмет застави та стягнення заборгованості слід задовольнити, оскільки відповідач [PERSON] належним чином не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором № 910.24378 від 07.10.2013 року, забезпечених заставою, внаслідок чого виникла, відповідно, заборгованість перед позивачем, що підтверджується представленими суду письмовими доказами. Поряд з тим, суд вважає, що позовні вимоги в частині надання ПАТ «Ідея Банк» усіх прав та повноважень, в тому числі, але не виключено: проводити усі необхідні дії в органах ДАІ МСВ України та всіх інших державних та недержавних органах (установах), отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати (виготовляти) ключі (їх) дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб (особу) власника, які пов`язані з продажем автомобіля, тощо не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом статей 11, 15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Згідно зі статтею 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, установлених договором або актом цивільного законодавства. Частиною 2 статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 1 ЗУ «Про заставу», в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Договором застави від 07.10.2013 року передбачено право заставодержателя звернути стягнення на предмет застави у разі порушення заставодавцем будь-якого із зобов`язань, передбачених кредитним договором та/або цим договором. Таким чином, оскільки актами цивільного законодавства, договором застави від 07.10.2013 року або кредитним договором такий спосіб захисту цивільних прав застоводержателя, як надання ПАТ «Ідея Банк» усіх прав та повноважень, в тому числі, але не виключено: проводити усі необхідні дії в органах ДАІ МСВ України та всіх інших державних та недержавних органах (установах), отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати (виготовляти) ключі (їх) дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб (особу) власника, які пов`язані з продажем автомобіля, не передбачений, позовні вимог в цій частині задоволенню не підлягають. Таку ж правову позицію, яка є обов`язковою для врахування судами, висловив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в Ухвалі №6-31065св13 від 25.12.2013 року. Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому на користь позивача також підлягають стягненню понесені судові витрати на оплату судового збору у сумі 4297,99 грн.

Outcome: partial