Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], УДАІ ГУМВСУ у Львівській області ПАТ «Укрсиббанк», [PERSON] відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про зняття арешту з транспортного засобу марки HONDA, модель CR-V, рік випуску 2008, номер кузова № JHLRE48568C402019, державний номер BC 0110 BK, що накладений за постановою [PERSON] державного виконавця Франківського ВДВС Львівського міського управління юстиції від 02 вересня 2015 року у виконавчому провадженні №48467776, та визнання за ним - [PERSON], право власності на транспортний засіб марки HONDA, модель CR-V, рік випуску 2008, номер кузова № JHLRE48568C402019, державний номер BC 0110 BK. В обґрунтуванні позовних вимог покликається на те, що 29 вересня 2015 року за договором №203/ФК-15 про відступлення права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11340660000 від 25.04.2008 року, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», ним було придбано право вимоги до [PERSON], що виникло з Договору про надання споживчого кредиту та договору про заставу транспортного засобу №11340660000 від 25.04.2008 року. За п. 1.1 Договору №203/ФК-15 від 29 вересня 2015 року до нього перейшло право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11340660000 від 25.04.2008 року з усіма змінами та доповненнями, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON]. Виконання зобовязань за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11340660000 від 25.04.2008 року було забезпечено заставою автомобіля, а саме: транспортний засіб марки HONDA, модель CR-V, рік випуску 2008, номер кузова № JHLRE48568C402019, державний номер BC 0110 BK. 29 вересня 2015 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено зміни, згідно з якими він став заставодержателем Предмету застави ( наведеног вище автомобіля). 02 жовтня 2015 року між ним та [PERSON] укладено Договір про набуття права власності на предмет застави, за п. 1.4 якого [PERSON] в рахунок погашення боргу передав, а [PERSON] набув право власності на Предмет застави ( автомобіль). Згідно п. 2.2 Договору Предмет застави та його приналежності були передані позивачу на момент підписання. В подальшому [PERSON] звернувся в МРЕВ ДАЇ Львівської області для реєстрації права власності на автомобіль згідно вказаного договору, однак останньому було відмовлено у зв'язку з накладеним на автомобіль арешт. Окрім цього, 02.09.2015 року державним виконавцем Франківського ВДВС ЛМУЮ [PERSON], накладено арешт на все рухоме майно [PERSON] Вказує, що зареєстроване обтяження арешт рухомого майна внесено до реєстру 15.10.2015 року. Представник позивача- адвокат [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Представник відповідача [PERSON] ВДВС ЛМУЮ державний виконавець- Романюк Т.І. в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду. Заперечень на позовну заяву представником відповідача суду подано не було. На підставі ст.ст.169 ЦПК України суд вважає, що слід проводити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача УДАІ ГУМВСУ у Львівській області судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду письмові заперечення, просив в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача ПАТ «Укрсиббанк» в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду. Заперечень на позовну заяву представником відповідача суду подано не було. На підставі ст.ст.169 ЦПК України суд вважає, що слід проводити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 вересня 2015 року за договором №203/ФК-15 про відступлення права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11340660000 від 25.04.2008 року, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», [PERSON] було придбано право вимоги до [PERSON], що виникло з Договору про надання споживчого кредиту та договору про заставу транспортного засобу №11340660000 від 25.04.2008 року. За п. 1.1 Договору №203/ФК-15 від 29 вересня 2015 року до [PERSON] перейшло право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11340660000 від 25.04.2008 року з усіма змінами та доповненнями, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON]. Виконання зобовязань за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11340660000 від 25.04.2008 року було забезпечено заставою автомобіля, а саме: транспортний засіб марки HONDA, модель CR-V, рік випуску 2008, номер кузова № JHLRE48568C402019, державний номер BC 0110 BK. Відтак, 29 вересня 2015 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено зміни, згідно з якими [PERSON] став заставодержателем Предмету застави ( наведеного вище автомобіля). 02 жовтня 2015 року між ним та [PERSON] укладено Договір про набуття права власності на предмет застави, за п. 1.4 якого [PERSON] в рахунок погашення боргу передав, а [PERSON] набув право власності на Предмет застави ( автомобіль). Згідно п. 2.2 Договору Предмет застави та його приналежності були передані позивачу на момент підписання. 02 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до Центру адміністративних послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Львова та Пустомитівського району ГУ МВС України у Львівській області (колишня назва МРЕВ ДАІ) для перереєстрації права власності на Предмет застави, в чому йому було відмовлено, зсилаючись на арешт майна, накладений постановою державного виконавця Франківського ВДВС ЛМУЮ від 02 вересня 2015 року на користь стягувача ПАТ «Укрсиббанк». Також 26.02.2016 року [PERSON] звернувся із заявою до [PERSON] ВДВС ЛМУЮ про зняття арешту, в задоволенні якого було відмовлено. Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, було вчинено такі дії: - 30.04.2008 року за реєстровим №7119491 було зареєстровано заставу рухомого майна за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11340660000 від 25.04.2008 року було забезпечено заставою автомобіля, а саме: транспортний засіб марки HONDA, модель CR-V, рік випуску 2008, номер кузова № JHLRE48568C402019, державний номер BC 0110 BK; - 24.04.2013 року термін обтяження продовжено до 24.04.2018 року; - 30.04.2015 року проведено зміну обтяжувача з ПАТ «Укрссиббанк» на ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»; - 29.09.2015 року проведено зміну обтяжувача з ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на [PERSON]; - 15.10.2015 року на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 02.09.2015 року, винесеної державним виконавцем Франківського ВДВС ЛМУЮ [PERSON], накладено арешт на все рухоме майно [PERSON]. Серед рухомого майна останнього є і вищевказаний автомобіль. Згідно ст. 1 закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобовязання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Згідно ст. 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.\~\~

Outcome: approved