Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи, що 16.05.2009 року вони зареєстрували шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №255. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Сумісне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені з 2010 року, на теперішній час вони сумісно не проживають та спільного господарства не ведуть. Він проживає в іншому місті, більш понад чотирьох років проживає з іншою особою, з якою веде спільне господарство та планує створити сімю. За переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розірвати шлюб з відповідачкою, оскільки вони тривалий час не підтримують шлюбні відносини і їх сімя розпалась остаточно, примирення неможливо. Після спливу строку, наданого судом на примирення, позивач [PERSON] подав письмову заяву в якій просить судовий розгляд проводити у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу, просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просить в задоволенні позову відмовити. Пояснила, що з позивачем фактично припинили шлюбні відносини з 2012 року, але вони продовжують спілкуватися. При цьому вважає, що шлюб можливо зберегти, але за час наданий судом для примирення, відновлення сімї не відбулось. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги\~ обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню через наступне. Згідно до ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 СК України\~\~. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України\~\~передбачено право особи\~, яка змінила своє прізвище\~\~при реєстрації\~\~шлюбу, після\~\~розірвання шлюбу\~\~надалі\~\~іменуватися\~\~цим прізвищем\~\~або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 24 СК України,\~\~шлюб засновується на добровільній згоді\~жінки та\~чоловіка. Примусовість\~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК України передбачено\~право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано 16.05.2009року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної службиЗапорізького міського управління юстиції, актовий запис №255. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Судом також встановлено, що на даний час шлюбні відносини сторін фактично припинені, на теперішній час вони сумісно не проживають та спільного господарства не ведуть. Сімя сторін розпалась остаточно,\~ примирення між сторонами у наданий судом строк не відбулось, \~шлюб сторін існує формально. При цьому, суд враховує, що протягом тривалого часу знаходження справи в провадженні суду, між сторонами примирення також не відбулося. Судом також встановлено, що позивач при зверненні до суду та в судовому засіданні вказує, що шлюбні відносини подружжя фактично припинені в 2010 році. Відповідач заперечує проти цієї обставини, зазначаючи, що шлюбні відносини між сторонами припинені в 2012 році. При ухваленні рішення суд враховує, що жодна із сторін будь-яких доказів на підтвердження своїх доводів щодо конкретного часу припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства не надала. При цьому суд враховує, що сторони не спростовують той факт, що подружжя не підтримує шлюбні відносини тривалий час.\~ З'ясувавши фактичні взаємини подружжя та обставини, які свідчать про припинення сімейних відносин, небажання позивача на примирення та збереження сім'ї, що останній наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про неможливість збереження шлюбу, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, внаслідок чого шлюб сторін підлягає розірванню. Доводи відповідача [PERSON] на те, що розірвання шлюбу суперечить інтересам неповнолітнього сина, суд не приймає, оскільки положеннями ч. 2\~ст. 141 СК України\~передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Посилання відповідача [PERSON] на можливість збереження сім'ї, самі по собі не можуть бути підставою для відмови в позові, оскільки позивач [PERSON] категорично заперечує проти збереження шлюбу.\~ На підставі викладеного позов підлягає задоволенню, шлюб між сторонами слід розірвати, після розірвання шлюбу відповідачці залишити шлюбне прізвище «Синько».

Outcome: approved