Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на будинок. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22 жовтня 1976 року виконавчим комітетом Максимільянівської сільської ради було посвідчено договір купівлі-продажу (реєстр №96) будинку [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON]. Даний договір купівлі-продажу не був зареєстрований в Мар'їнському районному державному підприємстві капітального будівництва та технічної інвентаризації та не був посвідчений нотаріально. В січні 2017 року нотаріус повідомив позивачу, що так як даний договір купівлі-продажу будинку не був зареєстрований належним чином, позивач не може проводити з ним жодних дій. У зв'язку з цим виникла необхідність звернення до суду. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Від представника відповідача Максимільянівської сільської ради надійшла заява про відсутність заперечень проти позову та слухання справи у відсутність їх представника. З огляду на те, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та обов'язки сторін, та сторони належним чином повідомленні, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши наявні у справі матеріали суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 22 жовтня 1976 року [PERSON] придбав у [PERSON] будинок [ADDRESS] Зазначену угоду було укладено в письмовій формі. Сторонами була досягнута домовленість по всім істотним умовам договору і угода фактично виконана. На виконання угоди позивач передав відповідачу обумовлену ними суму вартості будинку та вселився до будинку. Даний договір був посвідчений 22 жовтня 1976 року виконавчим комітетом Максимільянівської сільської ради (реєстр №96). Таким чином судом встановлено, що при укладені угоди було порушено право покупця на належне оформлення договору купівлі-продажу будинку, який потребував нотаріального посвідчення відповідно до ст. 227 ЦК УРСР. Зазначені правовідносини врегульовані ст.47 ЦК УРСР (яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), із змісту якої слідує, що нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Оскільки в судовому засіданні достеменно встановлено, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, а саме: договором купівлі-продажу 26.10.1976 року, посвідчений виконавчим комітетом Максимільянівської сільської ради (реєстр №96), крім того, відбулося повне виконання договору, але відповідач ухилився від нотаріального посвідчення угоди, - зазначене в даному конкретному випадку, виходячи з принципу розумності та справедливості, є підставою для визнання дійсним права власності на будинок. На підставі ст.ст. 47; 227 ЦК УРСР та

Outcome: approved