Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: Дніпровська районна державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, під час розгляду справи позивач позовні вимоги уточнив. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 грудня 1982 року, являється спадкоємцем 1/3 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] . Так, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 грудня 1982 року, виданого державним нотаріусом Дьяконовою Л.І., зазначено, що на підставі ст. 529 Цивільного кодексу Української PCP спадюємцями майна [PERSON] , померлого [INFO] , є в рівних частках кожний: дружина [PERSON] , син [PERSON] та син [PERSON] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається (в тому числі) з: житлового будинку та господарчих споруд, розташованих в [ADDRESS] на земельній ділянці площею 1200 кв. м., належних померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Підгородненської міськради 14.09.1982 року. [PERSON] та [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частки житлового будинку, а [PERSON] свідоцтво ще не видано. Своєчасно отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті його батька [PERSON] у встановлений діючим на той час законодавством він не зміг з поважної причини. Так, в житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] він проживав та був зареєстрований з 28 серпня 1981 року. 10 травня 1982 року він був знятий з реєстрації за цією адресою у зв`язку із призовом його на строкову військову службу до лав Збройних Сил Радянської Армії. 3 14 травня 1982 року до червня 1984 року він проходив строкову військову службу в Збройних Силах Радянської Армії за межами України. Одразу ж після його призову до армії, а саме 16 травня 1982 року помирає його батько [PERSON] , про що він дізнався вже перебуваючи у військовій частині. Його навіть не відпустили до дому на похорони батька. 6 липня 1984 року після демобілізації з військової служби він знову був зареєстрований за вказаною адресою: [ADDRESS] . Зазначені ним обставини підтверджуються відповідними записами в домовій книзі житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Відповідно до зазначених обставин він не мав фізичної змоги надати нотаріусу відповідну заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті батька і фактично не зміг прийняти спадщину, тому, що був знятий з реєстрації за вказаною адресою місця свого та батька проживання у зв`язку із його призовом на строкову військову службу та знаходженням його протягом більше двох років на строковій військовій службі за межами України. Крім цієї поважної причини слід також зазначити про його необізнаність щодо вимог законодавства про спадкування та його впевненість, що він фактично отримав у спадок частку зазначеного житлового будинку. Крім того, [INFO] померла його матір [PERSON] . На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 грудня 2008 року, виданого державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвою Л.В. посвідчено, що на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцем майна гр. [PERSON] , померлої [INFO] , є її син - гр. [PERSON] , ід. № - [NUMBER] , що мешкає в [ADDRESS] . Спадкове майно, на яке в указаній частці видане це свідоцтво, складається з 1/3 частини житлового будинку та споруд, що знаходяться в [ADDRESS] . Лише 13 листопада 2018 року, його батько [PERSON] , померлий [INFO] , був знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Після цього, в листопаді 2018 року він звернувся до Дніпровської районної державної нотаріальної контори з відповідною заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 листопада 2018 року державним нотаріусом Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвою Л.В. йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки ним було пропущено строк на прийняття спадщини та відсутній факт прийняття спадщини. Просить суд визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини (відповідно до вимог Цивільного кодексу України від 1 січня 2004 року) (продовжити [PERSON] строк на прийняття спадщини (відповідно до вимог Цивільного кодексу Української PCP від 18.07.1963 року), як пропущений з поважних причин, з визначенням часу достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою від 07.02.2019 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 26.02.2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач до початку судового засідання надав заяву в якій позов підтримав, просив справу розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до канцелярії суду надав заяву, відповідно до якої просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представник відповідача Підгородненської міської ради в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв суду не надавали. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв суду не надавали. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. Судом встановлено,\~що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18 травня 2082 року, актовий запис №96. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Позивач є сином померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 12.05.1964 р. З копії свідоцтва про право спадщину за законом від 28.12.1982 року, виданого державним нотаріусом Дніпропетровської державної нотаріальної контори Дьяконової Л.Й. вбачається, що дане свідоцтво видано після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на 2/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на ім`я спадкоємців: [PERSON] та [PERSON] . На ім`я спадкоємця [PERSON] свідоцтво не видавалося. Постановою державного нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контори від 28 листопада 2018 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки ним пропущено строк прийняття спадщини. В судовому засіданні було оглянуто корпію спадкової справи №490/82 року після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно з пунктом 1 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30.05.2008 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , таким чином спадкові правовідносини регламентовані ЦК УРСР (1963). Згідно статті 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Отже, [PERSON] є одним із спадкоємців за законом після смерті [PERSON] . Відповідно до положень ст.\~548\~ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або ж подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР). Зазначені в ст.\~549\~ЦК УРСР дії повинні бути вчинені спадкоємцем протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як вбачається зі змісту позовної заяви, на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем зазначено, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини стало проходження позивачем на час смерті спадкодавця військової строкової служби. Згідно ст.\~550\~ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Суд, вирішуючи питання про визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, досліджує поважність причини такого пропуску. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 по справі № 565/1145/17 зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, перебування спадкоємця на строковій військовій службі є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а тому суд приходить до висновку про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, що відповідно до ст.\~550\~ЦК УРСР є підставою для продовження йому строку для подання заяви про прийняття спадщини. Разом з тим, враховуючи, що після смерті [PERSON] є інший спадкоємець, суд вважає, що позовні вимоги, що заявлені до відповідача Підгородненська міська рада Дніпровського району Дніпропетровської області, який є неналежним відповідачем у даному спорі задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial