Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про виключення відомостей про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. В позовній заяві посилався на те, що у 2014 році познайомився з [PERSON], з якою зустрічався та мав близькі стосунки. Після сварки та припинення відносин на початку травня 2014 року вони розсталися, але навесні 2015 року почали зустрічатися знову, а 02 березня 2016 року одружились. В цей час у відповідача вже був син [PERSON], [INFO]. Відповідач переконала його, що [PERSON] його син. У звязку з цим позивач визнав батьківство відносно дитини відповідача. В подальшому дізнався, що він не є батьком [PERSON]. У звязку з цим просив суд виключити відомості про нього як про батька з актового запису про народження №186 від 24 лютого 2015 року Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції про народження [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримав в повному обсязі. Зазначив, що по мірі зростання дитини він помітив, що хлопчик на нього зовсім не схожий. Згодом і відповідач зізналася, що [PERSON] не його син. Тому просив позов задовольнити, виключити з актового запису про народження [PERSON] відомості про [PERSON] Явера Аджіла як про батька дитини. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов також підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Просив позов задовольнити в повному обсязі Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Зазначила, що її син [PERSON] не є сином позивача. Вона ввела [PERSON] в оману щодо його батьківства, оскільки хотіла, щоб у дитини був батько. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради в судове засідання не зявився, звернувшись до суду з клопотанням розглянути справу за його відсутності. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, вивчивши та дослідивши докази у справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 02 березня 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження серії 1-КЕ №243086, виданого 23 квітня 2016 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, [PERSON] народився 16 лютого 2015 року, його батьками є [PERSON] Аджіл (батько) та [PERSON] (мати) а.с.7. Підтримуючи свій позов, позивач в судовому засіданні посилався на те, що дитина на нього зовсім не схожа, а також на те, що відповідач даний факт визнала. Відповідно до ч.1 ст.136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до\~статей 122,\~124,\~126\~і\~127\~цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. З наведеного вбачається, що суд може постановити рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження лише у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною. Позивач жодного доказу відсутності кровного споріднення з дитиною суду не надав. На запитання суду щодо наявності у сторін клопотань про призначення судової генетичної експертизи відповідних клопотань до суду не поступило. Представник позивача суду пояснив, що при вирішенні справи по суті суд має виходити з визнання позовних вимог відповідачем. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. У звязку з цим позивач та його представник посилаються на визнання позову відповідачем, яке вважають достатнім для вирішення справи по суті. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд відмовляє у прийнятті визнання позову та продовжує судовий розгляд. Визнання позову відповідачем [PERSON] без доведення відсутності кровного споріднення позивача з малолітнім [PERSON] суперечить інтересам малолітньої дитини. Оскільки спеціальною нормою (ч.2 ст.136 СК України) передбачена умова для виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження, а саме доведення відсутності кровного споріднення між дитиною та цією особою, за відсутності відповідних доказів суд позбавлений можливості прийняти рішення про задоволення таких позовних вимог. Вказана норма передбачена законодавцем саме з метою гарантування прав дитини та недопущення помилкового виключення відомостей про особу як про батька дитини, недопущення при вирішенні даних питань зловживань батьків з корисливих чи інших міркувань (як то для одержання допомоги одинокій матері, бажання образити батька, повідомивши, що дитина не його, тощо). Під час розгляду справи судом розяснено положення ч.2 ст.136 СК України, а саме що виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження можливо в разі доведення відсутності кровного споріднення вказаної особи та дитини. Оскільки сторонами доказів відсутності кровного споріднення між [PERSON] та малолітнім [PERSON] надано не було, в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed