Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору №23-ВК від 23.10.2015 року [PERSON] отримав цільовий кредит у розмірі 300202,00 гривень, строком на 360 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,60 % на рік на суму залишку заборгованості. Сума кредиту у розмірі 300202,00 гривень відповідно до п.1.1 кредитного договору була надана відповідачу на будівництво житла, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 55 квадратних метрів згідно з договором купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно №5 від 16.10.2015 року. 22.01.2016 року до кредитного договору між позивачем та відповідачем була укладена додаткова угода №1, згідно якої були внесені зміни до пункту 1.1. кредитного договору в частині визначення номера квартири, що придбавається позичальником згідно договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно №5 від 16.10.2015 року. 05.01.2017 року до кредитного договору між вказаними сторонами був укладений додатковий договір №2, згідно якого сторони узгодили з 01.01.2017 року здійснювати всі платежі з погашення кредиту, сплати відсотків за користування ним та сплати штрафних санкцій (штрафів, пені) новими банківськими реквізитами кредитора. У зв`язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору по погашенню кредиту, станом на 31.01.2019 року, утворилась заборгованість у загальному розмірі 37368,17 гривень, яку просить стягнути з відповідача. Одночасно просив стягнути понесені судові витрати. 27.03.2019 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась рекомендованими листами за місцем реєстрації відповідача. Одночасно про розгляд справи в спрощеному провадження повідомлялось шляхом розміщення оголошення на сайті суду. У встановлений строк відповідач відзив на позов та будь яких клопотань, пов`язаних з розглядом справи не подав. Від третьої особи у встановлений судом строк пояснення щодо позову не подано. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування. 23.10.2015 року між Державною спеціалізованою фінансовою установою «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» в особі директора Житомирського регіонального управління Державної фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 23-ВК, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 300202 гривень на будівництво 2-х кімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , з кінцевим терміном повернення до 26.10.2045 року , зі сплатою відсотків у розмірі 11, 6 % річних суми зобов`язань за кредитом. 22.01.2016 року до кредитного договору була укладена додаткова угода №1, згідно якої були внесені зміни до пункту 1.1. кредитного договору в частині визначення номера квартири на будівництво якої видано кредит, зокрема зазначено квартиру [ADDRESS] поверсі, згідно з договором купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно №5 від 16.10.2015 року. На підтвердження отримання від позивача коштів в справі наявна є виписка з особового рахунку відповідача. В матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення позичальника було обмеженим і не відповідало його внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обов`язки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами, про що свідчить їх підписання ними. \~ Так, за умовами п.1.1.-1.4. угоди Фондом надано Позичальнику кредит на будівництво житла 2-х кімнатної квартири, яка знаходиться на 4-му поверсі багатоквартирного житлового будинку, загальною площею 55,00 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , згідно з договором купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно №5 від 16.10.2015 року, укладеним між ТОВ «БК КиївєврокредитБуд» та відповідачем. Останній зобов`язався повернути кредит у вказаному розмірі, та сплатити визначені договором відсотки за користування кредитними коштами у встановлений строк. Згідно Додатку № 3 до цього Договору, орієнтований щомісячний платіж в рахунок погашення основної суми боргу кредиту становить 834,00 гривень. Погашення Кредиту, згідно п. 1.4 кредитного договору, має здійснюватися Позичальником з нарахуванням і сплатою відсотків за користування Кредитом на залишок Кредиту не пізніше останнього дня поточного місяця, починаючи з 27.10.2015 року відповідно до Розрахунку погашення кредиту та сплати відсотків за користування ним. Відповідно до п.2.5. кредитного договору, погашення Кредиту та сплата відсотків за користування ним здійснюється Позичальником починаючи з дати зарахування коштів Кредиту на особистий рахунок Позичальника в банку-агенті Кредитора, зазначений у пункті 2.1. цього Договору, у терміни, визначені в п.1.4. цього Договору. В разі виникнення прострочених платежів за цим Договором, відповідно до п.2.7 кредитного договору, встановлюється наступна черговість погашення боргу: нарахована пеня, прострочені платежі із сплати відсотків за користування Кредитом, відсотки за користування кредитом, прострочені платежі з погашення Кредиту, та основний платіж з погашення Кредиту. Згідно п. 4.2.4. кредитного договору, Позичальник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі погашати Кредит із нарахованими відсотками за фактичний час користування ним, сплачувати можливі штрафні санкції в порядку, визначеному цим Договором. У разі невиконання Позичальником умов кредитного договору в частині сплати кредитних внесків, відповідно до п. 4.3.3. кредитного договору, кредитор, в тому числі в особі регіонального управління, має право вимагати від Позичальника сплати заборгованості за цим Договором, нарахованих за користування Кредитом відсотків, неустойки (у разі її нарахування) та завданих внаслідок порушення умов цього Договору збитків. Однак, відповідач з січня 2018 року неналежно виконував свої зобов`язання по укладеному договору внаслідок чого утворилась заборгованість, загальний розмір якої, станом на 31.01.2019 року, становить 37368,17 гривень, з яких 10739,61 гривень тіло кредиту, 22542,87 гривень відсотки, 824,01 гривень пеня, 3261,68 гривень інфляційні нарахування. Правильність нарахувань відповідачем розміру заборгованості на час розгляду справи не оспорена. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст.626 ЦК України). Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог статтями 525, 526, 530 ЦК України не допускається одностороння відмова від зобов`язання та зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлений термін його виконання, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача, в частині стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання щодо погашення кредиту виконував неналежним чином, у зв`язку з чим виникла вищевказана заборгованість, до погашення якої відповідач заходів в добровільному порядку не вживає. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України. Згідно платіжного доручення від 08.02.2019 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 1921,00 гривень, тому дані витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved