Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним, визнання свідоцтва про право власності на майновий пай частково недійсним, визнання державного акту частково недійсним, визнання права власності на ? частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку, пай, розташовану на території Новенської сільської ради Мелітопольського району. Мати позивача до дня смерті проживала разом з [PERSON], після смерті матері у будинку залишилось багато речей, якими і на даний час користується позивач. Таким чином, вона з 1963 року була зареєстрована та проживала разом з померлою матір'ю, тому вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON], але коли вона звернулась до Мелітопольської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, то отримала відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що 15.03.2000 вже було видано свідоцтво про право на спадщину на ім'я відповідача - [PERSON] З цих підстав позивач не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину в позасудовому порядку. Просить визнати свідоцтво про право на спадщину за законом частково недійсним, визнати свідоцтво про право власності на майновий пай частково недійсним, визнати державний акт частково недійсним, визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки та ? частку земельної частки, паю в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, пояснила, що позивач на момент смерті проживала з [PERSON], після смерті [PERSON] користувалась її речами, що у судовому засіданні підтверджує відповідач, а отже відповідно до вимог Цивільний кодекс Української РСР вважається такою, що фактично прийняла спадщину. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, показала, що вони з позивачем рідні сестри, у них було два брата, один з яких на даний час помер. [PERSON] проживала з матір'ю [PERSON] з 1963 року до її смерті та продовжує жити у тому будинку, користується речами матері виключно позивач. Витрати на поховання матері несли усі діти померлої. Спадщину після смерті [PERSON] оформили на відповідача, оскільки у єдиної [PERSON] був дійсний паспорт, позивач не встигла переоформити радянський паспорт, один брат відмовився від спадщини, а другий брат загубив паспорт. Зазначила, що бажає, щоб усе залишилось як і було до того, оскільки позивач користується спірною земельною ділянкою, регулярно отримує свій дохід з неї, пай відповідач продавати не збирається і не бачить підстав для яких-небудь змін. Зазначила, що площа спірної земельної ділянки зменшилась внаслідок обладнання доріг навколо ділянки. Від представника третьої особи Мелітопольської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, заперечень не мають. Представник третьої особи Управління Держгеокадастру у Мелітопольському районі у судове засідання не з'явився, про час та дату був повідомлений належним чином про що свідчить підпис представника за довіреністю на повідомлені про вручення поштового відправлення. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу здійснюється за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини. [PERSON] народилась [INFO] року, матір'ю записана [PERSON], батьком - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження./а.с.10/ [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] у 23.10.1970 році, прізвище сторін після укладання шлюбу - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 23.10.1970./а.с.12/ Згідно довідки голови квартального комітету від 09.12.2016 [PERSON], 1947 р.н. проживає за адресою: [ADDRESS]. ЇЇ мати [PERSON], 1912 р.н. була прописана та проживала з 1961 року до дня смерті у 1997 році за вказаною адресою. [PERSON] прописана і проживає за цією адресою з 1963 року по даний час. /а.с.12/ [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]./а.с.11/ Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно: право на земельну частку, пай, земельну ділянку, площею 9,14 га, розташовану на території КСП «Зоря» Новенської сільської ради Мелітопольського району. Свідоцтво про право на спадщину за законом видано 15.03.2000 року державним нотаріусом [PERSON] [PERSON]./а.с.7/ Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER] від 06.08.2002 виданий Новенською сільською радою [PERSON]./а.с.8/ Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] площею 10,45 га, розташовану на території Новенської сільської ради Мелітопольського району видано на ім'я [PERSON]/а.с.9/ На запит суду стосовно спадкової справи після смерті [PERSON] з Запорізького обласного нотаріального архіву надійшов лист та Інформаційна довідка зі спадкового реєстру, згідно яких надати копію витребуваної спадкової справи неможливо у зв'язку з тим, що на зберігання архіву були передані лише наряди Свідоцтв про право на спадщину. На підставі викладеного до суду надано копії свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] від 13.10.1998 за №2-3567 та копію додатково виданого свідоцтва про право на спадщину за законом 15.03.2000 №2-571. Вказані свідоцтва на спадкове майно після смерті [PERSON] видані на ім'я [PERSON], спадкове майно складається з: право на земельну частку, пай, земельна ділянка, площею 9,14 га, розташована на території КСП «Зоря» Новенської сільської ради Мелітопольського району та житлового будинку, що знаходиться у [ADDRESS] на земельній ділянці 450 м2 /а.с.47-50/ Суд враховує різницю в прізвищі померлої матері позивача та відповідача [PERSON], зазначену у вказаних документах як [PERSON] та як [PERSON], але вважає, що це сталось внаслідок перекладу з російської на українську мови і не перешкоджає розгляду даної справи. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України 2003 року і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. З огляду на вищезазначене до відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, Цивільний кодекс Української РСР. Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст.. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Отже, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є спадкоємцями першої черги на майно померлої [PERSON] Проте, внаслідок відсутності у позивача дійсного паспорту спадкове майно було оформлено на [PERSON] Суд враховує, що позивач з 1963 року до самої смерті [PERSON] проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS] і продовжує по даний час там проживати, користуватись речами та спірною земельної ділянкою, які належали [PERSON], що визнається відповідачем. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно ст.. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно довідки голови квартального комітету позивач проживала разом з [PERSON] з 1963 року по день смерті за адресою: [ADDRESS] і продовжує проживати за вказаною адресою. Дана обставина визнається відповідачем. Таким чином, відповідно до ЦК УРСР [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки на час відкриття спадщини вона проживала та користувався будинком разом з померлою за адресою: [ADDRESS]. У п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про практику розгляду судами справ про спадкування» роз'яснено, що відповідно до ст. 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду №4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами справ про спадкування», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, якщо у шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Таким чином, суд вважає, що свідоцтво про право на спадщину за законом, свідоцтво про право власності на майновий пай, державний акт про право власності на земельну ділянку видані з порушенням чинного на той час законодавства, а тому права позивача підлягають поновленню і необхідно частково визнати недійсним вказане свідоцтво про право на спадщину. Враховуючи, що частка [PERSON] щодо майна померлої [PERSON]І складає 1/2, є підстави визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки, паю, та ? частину земельної ділянки, що розташована на території Новенської сільської ради, в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої [INFO].

Outcome: approved