Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів її вихованні. Так, позивач просить суд: - зобов`язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у спілкуванні з малолітньою донькою - [PERSON] [INFO] ; - визначити спосіб участі батька [PERSON] у вихованні доньки - [PERSON] [INFO] шляхом встановлення побачень кожного тижня місяця, а саме: у п`ятницю, суботу та неділю з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., за місцем проживання позивача: [ADDRESS] та необмежене спілкування з малолітньою донькою [PERSON] засобами телефонного зв`язку, інтернету; - зобов`язати [PERSON] надавати [PERSON] всю належну інформацію щодо стану здоров`я та місця перебування доньки - [PERSON] , доступними засобами зв`язку. 16.04.2020 ухвалою Печерського районного суду м. Києва було відкрито провадження та призначено справу в загальному позовному провадженні. 10.08.2020 ухвалою Печерського районного суду м. Києва було залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Службу у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації. 29.10.2020 ухвалою суду було закінчено підготовче судове засідання та перейдено до розгляду справи по суті. Позивач в судове засідання не з`явився про розгляд справи повідомлявся належним чином, однак подав до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом направлення судових повісток та розміщенням на сайті Печерського районного суду м. Києва інформації про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась. Треті особи про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, шляхом направлення судових повісток та розміщенням на сайті Печерського районного суду м. Києва інформації про час та місце розгляду справи, у судове засідання представники третіх осіб не з`явились. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так,з матеріалів позову вбачається, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20.05.2019 у справі №760/5368/15, [PERSON] було визнано батьком - доньки [PERSON] , [INFO] . На підставі зазначеного рішення суду, Солом`янським районний у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві було видано нове свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.19). Однак, не дивлячись на те, що батьківство позивача було визнано судом, відповідач відмовила останньому спілкуватись з дитиною, та не йде на мирне врегулювання даного питання, ігноруючи позивача. З врахуванням зазначеного, позивач був змушений звернутись до суду, з метою захисту його права бути батьком та брати участь у вихованні дитини. Так, відповідно до ч.7 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.3 ст.157 СК України, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частинами 1, 3 статті 151 СК України визначено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Вирішення батьками питання про виховання дитини регулюється ст.157 СК України. Так, відповідно до норми зазначеної статті той з батьків, що проживає окремо від дитини, зобов`язаний приймати участь в її вихованні та має право та особисте спілкування з нею. Крім того, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права чинити перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Нормами ч.ч.2, 3 до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Згідно ч.ч.1, 2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування на перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі - Конвенція), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до частини першої статті 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною четвертою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, аналізуючи варіант визначення способів спілкування із дитиною, запропонований позивачем, суд вважає, що він в цілому відповідає інтересам дитини та сприяє її нормальному розвитку, не суперечить правам та інтересам сторін у справі, а також буде відповідати інтересам дитини. Враховуючи те, що сторони не досягли згоди щодо порядку спілкування з дитиною, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги та визначити спосіб участі позивача у вихованні малолітньої доньки, шляхом встановлення днів для систематичних побачень з дитиною, що буде відповідати вимогам закону та інтересам дитини, окрім п`ятниці, так як дитина 2014 року народження, це свідчить про те, що вона може відвідувати школу або заклади дошкільної освіти, тому з метою не перешкоджання належному розвитку та режиму дитини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Разом з тим, вирішуючи спір між батьками щодо визначення участі батька у вихованні дитини, суд дійшов висновку, що інтересам дитини відповідатиме встановлення наступного часу побачень з батьком: у суботу та неділю з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., за місцем проживання позивача: [ADDRESS] та необмежене спілкування з малолітньою донькою [PERSON] засобами телефонного зв`язку, інтернету при цьому з врахуванням потреб дитини, навчання та стану її здоров`я,. Взявши до уваги вищевикладене, суд на основі повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, зважаючи на вищевикладені аргументи, а в спростування вимог та тверджень позивача, стороною відповідача доказів не було надано. На підставі наведеного,

Outcome: partial