Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, на обґрунтування якого зазначав, що рішенням Харцизького міського суду Донецької області від 08 квітня 2004 року з нього на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання спільної дочки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 26 березня 2004 року. На теперішній час його сімейне і матеріальне становище змінилось. З грудня 2007 року він перебуває у шлюбі з [PERSON] від якого у них двоє малолітніх дітей. Крім того, у нього на утриманні знаходиться неповнолітня дочка дружини, тобто на його утриманні знаходиться три неповнолітні дитини. Просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням суду до 1/8 частини від його доходів щомісячно. Рішенням Харцизького міського суду Донецької області від 26 листопада 2013 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. Не погодившись з рішенням суду позивач надав апеляційну скаргу в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі. На обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального права. Посилається на те, що на теперішній час його сімейне та матеріальне становище змінилось, що є підставою для зміни розміру аліментів. Позивач та його представник у судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні апеляційного суду проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила рішення суду залишити без змін. Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення скасуванню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або його зміни є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального права. Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що розмір аліментів стягнутих з [PERSON] за рішенням суду на користь відповідача, ні є таким, що ставить позивача в тяжке матеріальне становище та не свідчить про необхідність їх зменшення. Між тим з висновком суду не можна погодитися, оскільки він зроблений з порушенням норм матеріального закону. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, вказана правова норма пов'язує підстави зміни розміру аліментів саме зі зміною матеріального та сімейного становища як платника так і стягувача аліментів. При розгляді справи судом першої інстанції було встановлено, що позивач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Харцизького міського суду Донецької області від 08 квітня 2004 року він сплачує аліменти на її утримання на користь відповідача у розмірі ? частини всіх видів доходу, щомісячно. З 14 грудня 2007 року позивач перебуває у шлюбі з [PERSON] від якого у них народилося двоє неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно якого відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Оскільки з часу стягнення на користь відповідача аліментів змінилося матеріальне та сімейне становище позивача, на утримання якого на сьогодні наявні ще два утриманця - неповнолітні діти, то апеляційний суд вважає, що наявні підстави для зміни розміру аліментів стягнутих за рішенням суду. Вирішуючи питання про розмір аліментів апеляційний суд виходить з того, що відповідно до ст.ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд повинен враховувати наявність у платника аліментів інших утриманців, його матеріальне становище та інші обставини, що мають значення по справі. Та з урахуванням стану здоров'я платника та стягувача, їх матеріального становища, наявності у останнього інших утриманців, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про зміну розміру аліментів на утримання дитини стягнутих з [PERSON] на користь відповідача з ? до 1/6 частки його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючі з дня набрання рішенням законної сили щомісячно та до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial