Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Підставою для позову вважає те, що вироком Монастирищенського районного суду від 19.10.2017 [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, йому призначено покарання - штраф в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн. На підставі п. «е» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» [PERSON] звільнено від відбування покарання у виді штрафу. [PERSON] є потерпілим у даній справі. Внаслідок отриманого легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя, потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Монастирищенської центральної районної лікарні протягом 7 ліжко-днів в період з 30.03.2017 року по 06.04.2017 року. Згідно довідки Монастирищенської ЦРЛ №05/08-2344 від 12.12.2017 за даний період при вартості 1 ліжко-дня 592,58 грн. на лікування [PERSON] витрачена сума 4148,06 грн., чим завдано матеріальних збитків державі на вказану суму. Злочинними діями [PERSON] потерпілому [PERSON] було спричинено умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя, внаслідок якого [PERSON] лікувався у хірургічному відділенні Монастирищенської центральної районної лікарні, відповідачем в добровільному порядку шкода не відшкодована, тому є всі підстави для стягнення з відповідача витрат на лікування потерпілого, тобто матеріальних збитків завданих державі внаслідок вчиненого відповідачем кримінального правопорушення. Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 (далі - Порядок). Згідно даного Порядку сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обгрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі?закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Витрати понесені медичною установою на лікування потерпілих від злочину та їх непогашення призводять до ненадходження коштів до місцевого бюджету, що створює навантаження на бюджет та ускладнює процес безкоштовного лікування осіб, які цього потребують, чим завдається істотна шкода державним інтересам. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» обласна ради є органом місцевого самоврядування, що представляє спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами. Згідно ст. 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування. Вказані положення Закону надають Черкаській обласній раді право на захист інтересів громади щодо забезпечення належного матеріально-технічного та фінансового забезпечення галузі охорони здоровя, у тому числі право на звернення до суду в спосіб, передбачений ст.16 Цивільного кодексу України. Заходи Черкаською обласною радою щодо відшкодування збитків, завданих медичній установі не вживалися.

Outcome: approved