Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, зазначивши, що його батько [PERSON] помер 09 серпня 2016 року, після його смерті відкрилась спадщина, до якої входить не рухоме майно, а саме: квартира [ADDRESS] та гараж літ. Ж-1 по вулиці Універсальній, 1 в місті Дніпрі. Позивач як спадкоємиць першої черги звернувся до четвертої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, відповідач по справі є племінником [PERSON], який в свою чергу також звернувся із заявою про прийняття спадщини, однак державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вищевказана квартира [ADDRESS], належить на праві спільної власності, батьку позивача, [PERSON], бабусі [PERSON]. яка померла 12.07.2001 року., та діду [PERSON], який помер 22.03.2003 року. Гараж належить [PERSON] згідно свідоцтва про права власності від 19.02.1999 року., виданого виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської районної ради, на підставі рішення виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради від 19.02.1999р., № 64/14, зареєстрованого КП МБТІ ДОР в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі Г-39, за реєстровим № 781-380. Батько позивача [PERSON], якій помер 09.08.2016 року є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 12.07.2001 року., та батька [PERSON], який помер 22.03.2003 року, за заповітом від 19.03.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі № 5-125, прийняв спадщину, але за життя не встиг належним чином оформити правовстановлюючі документи на спадкове майно, у звязку з чим позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS], та гараж літ. Ж- 1 по вулиці Універсальна, 1, у дворі, місто Дніпро. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити, надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позові, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Тому суд вважає можливим зі згоди представника позивача провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті батька, [PERSON], якій помер 09.08.2016 року. Відповідно до норм ст. 1269 ЦК України позивачем була у встановлений законом строк подана заява про прийняття спадщини до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори. До спадкового майна входить гараж літ. Ж-1 - загальною площею 32,1 кв.м., який належав спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про права власності від 19.02.1999 року., виданого виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської районної ради, на підставі рішення виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради від 19.02.1999р., № 64/14, зареєстрованого КП МБТІ ДОР в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі Г-39, за реєстровим № 781-380. Оригінал правовстановлюючого документа втрачено спадкодавцем. Крім того, судом встановлено, що квартира [ADDRESS], належить на праві спільної власності, спадкодавцеві [PERSON], його матері [PERSON], яка померла 12.07.2001 року., та [PERSON], який помер 22.03.2003 року, згідно дублікату свідоцтва про права власності від 25.03.2004 року., виданого ВАТ Дніпропетровський завод з ремонту пасажирських вагонів, згідно з розпорядженням № 1436 від 25.03.2004 р„ зареєстрованого КП МБТІ ДОР в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстровим № 6083795. [PERSON], якій помер 09.08.2016 року, та [PERSON], померлий 22.03.2003 року,були спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], яка померла 12.07.2001 року. Згідно зі ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), яка діяла на час відриття спадщини після смерті [PERSON], визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що відповідно до копії спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON], із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець першої черги, в шестимісячний строк звернувся її син, [PERSON]. Інший спадкоємець першої черги, чоловік спадкодавця [PERSON], фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем [PERSON] Інших спадкоємців першої черги, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку, судом не встановлено. Таким чином, після смерті [PERSON], спадкоємцям за законом [PERSON] та [PERSON] стало належати по 1/6 частини спірної квартири в порядку спадкування за законом. [PERSON], помер 22.03.2003 року, після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини спірної квартири, яку за заповітом від 19.03.2003 року, посвідченим державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі № 5-125, згідно чинного законодавства прийняв [PERSON]. Спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON] та які б прийняли її у встановленому законом порядку, судом не встановлено. Таким чином, після смерті [PERSON], спадкоємцю за заповіту [PERSON] стала належати по 1/2 частини спірної квартири в порядку спадкування за заповітом. Проте, [PERSON] не встиг оформити своїх спадкових прав та зареєструвати своє право власності в порядку спадкування за законом та заповітом, що стало перешкодою для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі. Отже, судом встановлено, що квартира [ADDRESS], також входить до спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] Таким чином, необхідно визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті Батька, [PERSON]О, за позивачем на спірне нерухоме майно. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], який також подав заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], є племінником спадкодавця, а тому відповідно до ст. ст. 1262, 1266 ЦК України за правом представництва є спадкоємцем другої черги. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] прийнята позивачем як спадкоємцем першої черги, то відповідач, як спадкоємець другої черги за правом представлення, право на спадкування після смерті дядька не отримав. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що оскільки іншим порядком, крім судового, неможливо захистити права позивача, то позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню та за позивачем підлягає визнанню право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 09 серпня 2016 року, на квартиру [ADDRESS], загальною площею 83,1 кв.м, житловою площею 49,8 кв.м., та на гараж літ. Ж- 1 по вулиці Універсальна, 1, місто Дніпро, загальною площею 32,1 кв.м.

Outcome: approved