Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням посилаючись на те, що він є власником [ADDRESS]. Відповідач приблизно з кінця грудня 2015 - початку 2016 року зібравши свої речі покинув вищевказану квартиру. Відповідач не сплачує комунальні платежі та не піклується про квартиру. В добровільному порядку відповідач знятись з реєстраційного обліку не бажає. Тому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою. Позивач в судовому засіданні позов просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, вислухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. (а.с.8-10) Листом ЖЕД-408 підтверджується той факт, що позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та станом на 01.06.2017 заборгованості немає. (а.с.7) З листа ГУ НП в м. Києві Дніпровського УП вбачається, що відповідач [PERSON] з приводу перешкоджань в проживанні за місцем реєстрації не звертався. (а.с.5) Актами про не проживання, показами свідків [PERSON], [PERSON] також підтверджується факт не проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з початку 2016 року. (а.с.8-10) Також, свідки зазначили, що [PERSON] у спірну квартиру вселитись не намагався, до державних органів зі скаргами не звертався. Відповідно до вимог ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Також у статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у спірній квартирі, дійсно перешкоджає позивачу здійснювати його право власності, а позивач має право вимагати усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном, у зв'язку з чим, суд, вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Статтею 88 ЦК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 640 грн. 00 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved