Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що внаслідок винних дій відповідача, відповідальність якого не була забезпечена відповідно до вимог чинного законодавства, автомобілю фізичної особи були спричинені механічні пошкодження. Після проведення оцінки вартості пошкоджень, особа звернулась до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування, яке в свою чергу було виплачено, у зв'язку з чим у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача. На звернення позивача відшкодувати шкоду відповідач не відреагував, у зв'язку з чим позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом та просить окрім шкоди, стягнути збитки пов'язані із зверненнями за правовою допомогою для захисту своїх прав. Представник позивача, просив розглянути справу в його відсутність, позов підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач будучи повторно належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив та не просив розглянути справу у його відсутність, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про можливість розглянути справу у відсутність відповідача та за згодою представника позивача ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 13.09.2011 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки «Субару» д.н.з. [NUMBER] власником якого є [PERSON] та «КМЗ Дніпр МТ 1036» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача, якого постановою судді від 29.09.2011 року визнано винним у вчиненні ДТП /а.с. 8/. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На час ДТП у відповідача був відсутній поліс обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а обов'язкова відповідальність позивача була забезпечена /а.с. 7/. Згідно п.п. 2 п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. 06.11.2011 року відповідно до звіту спеціаліста було встановлено вартість пошкодження автомобіля марки «Субару» д.н.з. [NUMBER] власником якого є [PERSON] в сумі 13693 грн. 12 коп. /а.с. 10-30/. 28.12.2011 року згідно копій наказу та платіжного доручення позивач відшкодував [PERSON]шкоду в сумі 11410 грн. 93 коп. /а.с. 31,32/. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином вимоги позивача в частині відшкодування шкоди в порядку регресу є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач у добровільному порядку шкоду не відшкодував, незважаючи на вимоги позивача врегулювати шкоду в досудовому порядку /а.с. 33/. Разом із тим, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача про стягнення збитків, пов'язаних із зверненням останнього за правовою допомогою під час розгляду даної справи до звернення у суд та під час судового розгляду.Оскільки позивачем не доведено, що для відновлення порушеного відповідачем права позивача, останній поніс саме такі збитки, які були вимушені. Таким чином у суд відмовляє у задоволенні вимог в цій частині. Крім того, витрати на правову допомогу не розписані відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», що позбавляє можливості вирахувати правильність нарахування таких витрат. На підставі викладеного та

Outcome: partial