Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], та зобов'язати Чугуївський РВ ГУ ДМС України в Харківській області зняти її з реєстраційного обліку за зазначеною адресою, посилаючись на те, що йому згідно свідоцтва про право власності, виданого 09.10.2001 року виконавчим комітетом Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області, на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. За його згодою в 2013 році у зазначеному будинку була зареєстрована відповідач [PERSON], яка з січня 2014 року по теперішній час у вказаному будинку не проживає, що підтверджується актом від 31.08.2015 року, у зв'язку з чим він як власник не може повною мірою реалізувати своє право на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Від позивача у судове засідання надійшла заява, згідно якої він позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити та розглядати спарву у його відсутності. Від відповідача у судове засідання надійшла заява про визнання позову та розгляду справи у її відсутності. Від представника третьої особи у судове засідання надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника Чугуївського РВ ГУ ДМС України в Харківській області та ухвалення рішення відповідно до діючого законодавства. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність позивача, відповідача та представника третьої особи за наявними у справі доказами. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Спірним житловим приміщенням є домоволодіння [ADDRESS], яке згідно свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області від 09.10.2001 року № 129 та зареєстрованого в Чугуївському МБТІ 19.10.2001 року за № 599, реєстрова книга № 5 (а.с.4). У зазначеному будинку згідно інформації Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області від 31.08.2015 року за № 02-41/1189 зареєстрована відповідач по справі - [PERSON] (а.с.10). Згіно акту виконавчого комітету Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області від 31.08.2015 року за № 02-41/1190 [PERSON] фактично не мешкає у зазначеному будинку 1 рік 9 місяців (а.с.11). Таким чином суд вважає, що відсутність відповідача понад рік свідчить про те, що [PERSON] добровільно залишила спірне жиле приміщення, про що також свідчить заява [NUMBER], завірена [PERSON] 14.07.2015 року, тимчасово виконуючої обов'язки нотаріуса [PERSON] Ростовського-на-Дону нотаріального округу, реєстровий № 2-2125, відповідно до якої відповідач просить зняти її з реєстраційного обліку за місцем проживання (а.с.12). Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суб'єктами права приватної власності, згідно ст.325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Оскільки відповідач не є членом сім'ї позивача, а також оскільки у позивача особисто з відповідачем не було ніяких письмових домовленостей стосовно проживання у вище вказаному помешканні, позивач має право на захист своїх прав власника і вимагати визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Як вбачається із вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. У зв'язку з цим, позовні вимоги щодо зобов'язання зняти з реєстраційного обліку відповідача задоволенню не підлягають, оскільки заявлені передчасно. На підставі наданих позивачем доказів суд вважає, що відповідач [PERSON] відсутня у спірному житловому приміщенні понад рік без поважних причин, і визнає її такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні, та відсутня будь-яка домовленість між сторонами з цього приводу. На підставі викладеного та

Outcome: partial