Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання незаконним та скасування розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що розпорядженням Черкаського міського голови від 19.10.2017 № 506-р його притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме: оголошено догану. Розпорядження мотивоване тим, що ним не вжито заходів стосовно незаконно розміщених тимчасових споруд на підконтрольних територіях КП «Дирекція парків», що завдало збитків, а також не повідомлено компетентні органи щодо встановлення та демонтажу цих тимчасових споруд. Вважає це розпорядження незаконним і таким, що підлягає скасуванню, так як відповідач не зажадав від нього письмових пояснень до застосування дисциплінарного стягнення. Окрім цього, не проаналізовано ступінь тяжкості проступку і наявність шкоди, обставини, за яких нібито вчинено проступок, а також його попередню роботу. Також «збитки», які нібито завдані його діями, нічим не підтверджені. Дисциплінарне стягнення накладено упереджено і не обєктивно, без врахування доводів працівника і ґрунтуючись лише на висновку комісії з проведення перевірки. Щодо проведення перевірок дотримання законодавства у сфері благоустрою, то такими повноваженнями наділено Управління інспектування Черкаської міської ради в силу норм Положення, затвердженого рішенням ЧМР від 16.12.2016 № 2-1496. У разі виявлення порушень складається відповідний протокол і розглядається питання притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності. На його думку міський голова не наділений повноваженнями створювати комісії з метою перевірки дотримання вимог законодавства у сфері використання земель природно-заповідного фонду. А наслідком порушення цих норм, в разі скоєння, є притягнення винної особи до адміністративної, а не дисциплінарної відповідальності. У висновку проведення перевірки вказано, що інспекторами виявлено 81 тимчасову споруду на території парків м. Черкаси, з яких 47 розміщено незаконно, за відсутності договору. Проте, до висновку комісії не додані належні і допустимі докази обстеження (наприклад, фото, відео-матеріали) територій і виявлених фактів. Протокол про вчинення адміністративного правопорушення з дотриманням вимог КУпАП України не складався, провадження в адміністративній справі не відкрито. Отже, кількість наявних тимчасових споруд є недоведеною, і наразі це довести неможливо через закриття паркового сезону. Договорами КП «Дирекція парків» не передавало земельні ділянки в суборенду, як це зазначено у висновку. Передача землі в суборенду можлива лише у разі володіння землею на праві оренди та з відповідними повноваженнями від власника землі. Натомість підприємство користується земельними ділянками на підставі державних актів про право постійного користування землею. Висновок комісії з проведення перевірки, на підставі якої його притягнуто до відповідальності, є більш ніж суперечливим. З одного боку, в ньому стверджується, що розміщення тимчасових споруд для здійснення господарської діяльності на землях природно-заповідного фонду заборонено. Водночас, директору підприємства ставиться в провину не укладення договорів пайової участі з підприємцями - власниками тимчасових споруд, і внаслідок цього завдання збитків у вигляді неодержаного доходу. Видається, що в разі укладення договорів пайової участі і отримання платежів до бюджет встановлення тимчасових споруд буде по-іншому впливати на обєкт природно-заповідного фонду. Тому, незрозумілою є суть порушення, яке на думку роботодавця ним вчинено, дійсна підстава притягнення до дисциплінарної відповідальності. Щодо завданих збитків, то факт їх завдання та розмір жодним чином не обґрунтовано і не підтверджено ані висновком комісії, ані оскарженим розпорядженням. Кількість тимчасових споруд, які нібито незаконно розміщені у парках, також є недоведеною і нічим не підтвердженою. Очевидно незаконним є притягнення особи до відповідальності на підставі припущень і неперевірених даних, тому звернувся з даним позовом до суду. Притягуючи до дисциплінарної відповідальності позивача, відповідач порушив вимоги ст. 149 КЗпП України та не зажадав від позивача письмові пояснення. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила суд визнати незаконним і скасувати розпорядження Черкаського міського голови від 19.10.2017 № 506-р «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON]Ю.». Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила у задоволенні позову відмовити. Надала відзив на позов та письмові заперечення в яких вказувала, що позивач не повідомляв Управління інспектування чи інші компетентні органи стосовно встановлення та демонтажу наявних на земельних ділянках тимчасових споруд, що суперечить п. д) ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, п. 4.1 Положення, п.4.1 Статуту комунального підприємства, міський голова цілком законно видав оспорюване позивачем розпорядження про притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності. Субєкти господарювання, які розмістили тимчасові споруди на територіях парків, скверів і мали намір брати пайову участь в утриманні обєктів благоустрою, на яких розміщено їх тимчасові споруди, повинні були укласти договори пайової участі, а не договори про надання послуг з комунальним підприємством «Дирекція парків». Укладання договорів про надання послуг з комунальним підприємством і призвело до збитків, оскільки кошти, які сплачували субєкти господарювання на виконання умов договору цих договорів, отримувало комунальне підприємство. А у разі, якби субєкти господарювання укладали договори пайової участі, кошти сплачувались би до міського бюджету. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та трудового законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, 19 жовтня 2017 року Черкаським міським головою було винесено розпорядження № 506-р «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності директора КП «Дирекція парків» [PERSON]Ю.» яким оголошено догану [PERSON], директору комунального підприємства «Дирекція парків» Черкаської міської ради, за порушення трудової дисципліни, а саме: за невжиття заходів стосовно незаконного розміщення тимчасових споруд на підконтрольних територіях КП «Дирекція парків», що завдало збитків; неповідомлення компетентних органів щодо встановлення та демонтажу цих тимчасових споруд. Відповідно до ст. 1471 Кодексу законів про працю України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу даного працівника. Пункт 10 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначає, що міський голова призначає на посади керівників підприємств, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад. Позивача призначено на посаду директора комунального підприємства з06.06.2016 відповідно до укладеного з ним 02.06.2016 Контракту розпорядженням Черкаського міського від 02.06.2016 № 306-р (к) «Про призначення директором комунального підприємства «Дирекція парків» Черкаської міської ради [PERSON]Ю.». Не погоджуючись з винесеним розпорядженням, [PERSON] звернувся до суду з даним позовом в якому просив визнати незаконним і скасувати розпорядження Черкаського міського голови від 19.10.2017 № 506-р «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON]Ю.». Проте суд вважає, що вимоги позивача не підлягають до задоволення, виходячи з наступного. В своєму листі від 22.08.2017 № 9922-01-21 Директор департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради враховуючи гострий характер питання встановлення тимчасових споруд в м. Черкаси звернувся до міського голови з пропозицією створити комісію для перевірки дотримання Правил благоустрою м. Черкаси (щодо законності встановлення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності) на територіях з особливим режимом охорони - природно-заповідного фонду, парках, скверах. Згідно із п. 2.1 Статуту комунального підприємства «Дирекція парків» Черкаської міської ради, затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 07.06.2017 № 2-2166, головною метою діяльності Підприємства є організація та проведення робіт з благоустрою та утримання парків, скверів та пляжів в належному санітарно - технічному стані. Пункт 2.1. Контракту, укладеного з Позивачем як з керівником КП «Дирекція парків», зазначає, що керівник підприємства здійснює поточне (оперативне) керівництво підприємством, організовує його виробничо-господарську діяльність, забезпечує виконання завдань підприємства. Відповідно до п. 20 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міський голова видає розпорядження у межах своїх повноважень. Розпорядження «Про проведення перевірки щодо законності встановлення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на територіях з особливим режимом охорони - природно-заповідного фонду, парках, скверах» від 01.09.2017 № 367-р видане міським головою враховуючи ст. 149 КЗпПУ з метою обєктивного, зясування обставин справи, зібрання та оцінки доказів, що підтверджують або спростовують факт можливого вчинення позивачем дисциплінарного проступку, перед тим як прийняти рішення про можливість застосування дисциплінарного стягнення. Для досягнень цієї мети міський голова як роботодавець утворив Комісію, якою було досліджено ряд документів, в тому числі наданих позивачем. Окрім цього, актом від 13.10.2017 зафіксовано факт відмови позивача ознайомитися та отримати висновок за результатами роботи Комісії. Тому твердження позивача про те, що у нього не було відібрано письмових пояснень, дисциплінарне стягнення накладено не обєктивно і про відсутність повноважень у міського голови утворювати комісії не відповідають дійсності. Згідно зі ст. 149 КЗпП до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення ( ч.1) і при обранні виду стягнення врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку, заподіяну ним шкоду, обставини, за яких його вчинено, і попередню роботу працівника ( ч.3). Таким чином, метою отримання власником або уповноваженим ним органом письмових пояснень порушника трудової дисципліни є зясування обставин, за яких вчинено проступок, для їх урахування поряд з іншими обставинами при обранні видку виду стягнення, а тому сам по собі факт неотримання таких пояснень за відсутності даних про поважність причин вчинення проступку не може бути підставою для визнання рішення про застосування дисциплінарного стягнення незаконним. Відповідно до п. 4.7 Статуту підприємство здійснює володіння, користування землею, надрами та іншими природними ресурсами відповідно до мети своєї діяльності та чинного законодавства України. Вирішення питання щодо оформлення зазначених правовідносин, в тому числі отримання, вилучення або відмови від земель, наданих в постійне користування Підприємству здійснюється відповідно до чинного законодавства України. Згідно ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Отже, комунальне підприємство чинним законодавством України не наділене правом вільно розпоряджатися землею, що перебуває у комунальній власності. Положення про парк-памятку садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення «Парк ім. 50-річчя радянської Влади», затверджене наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 17.10.2012 № 501. Відповідно до цього положення парк входить до складу природно-заповідного фонду України і охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання і перебуває у користуванні Комунального підприємства «Дирекція парків». Цим Положенням чітко заборонено будь-яке будівництво стаціонарних та розміщення тимчасових споруд, не повязане з організацією охорони Парку-пам'ятки, та передача у господарське використання окремих земельних ділянок заповідного обєкта (п. 3.1). Забезпечення режиму території земельних ділянок у межах Парку-памятки здійснюється Землекористувачем. Порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища у межах Парку-памятки тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну або кримінальну відповідальність згідно із законодавством України (п. 4.1.). В той же час позивач, укладав договори, якими надавав дозвіл на розміщення тимчасових споруд в парку. Це підтверджується приміром договором № 132-Т від 27.03.2017 про надання згоди на розміщення торгового кіоску в парку «Сосновий бір» та іншими договорами (наприклад, № 352 від 21.08.2017, № 330-Т від 01.06.2017, № 204-Т від 03.04.2017). Згідно зі ст. 147 КЗпПУ до працівника може бути застосована догана як один із заходів дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни. Типовими правилами внутрішнього трудового розпорядку для робітників і службовців підприємств, установ, організацій, затвердженими постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1984 р. № 213 визначено, що дисциплінарна відповідальність працівника настає за порушення трудової дисципліни, а саме невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обовязків. Трудові обовязки директора КП «Дирекція парків» [PERSON] визначені в Контракті, укладеному між міським головою та директором підприємства 02.06.2016. Відповідно до п. 1.1. Контракту позивач зобовязується безпосередньо і через адміністрацію підприємства здійснювати поточне управління (керівництво) підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством комунального майна. Згідно з п. 2.7 Контракту керівнику підприємства належать закріплені за ним повноваження і права, які поширюються на підприємство законодавчими та іншими нормативними актами. Враховуючи той факт, що позивач не повідомляв Управління інспектування чи інші компетентні органи стосовно встановлення та демонтажу наявних на земельних ділянках тимчасових споруд, що суперечить п. д) ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, п. 4.1 Положення, п.4.1 Статуту комунального підприємства, міський голова цілком законно видав оспорюване позивачем розпорядження про притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності. Суд також вважає, що відповідачем при обранні виду стягнення були дотримані вимоги ст. 149 КЗпП України щодо врахування ступеня тяжкості вчиненого проступку та заподіяну шкоду, обставини, за яких його вчинено і попередню роботу працівника та застосував до позивача за порушення трудової дисципліни такий захід як догана. З урахуванням вказаних обставин, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed