Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на автомобіль. Позов мотивує тим, що нею 18.12.2013 р. був придбаний автомобіль марки ВАЗ 21053, 1992 року випуску у відповідача - [PERSON] , від імені якої, діяв за довіреністю [PERSON] за суму у розмірі 10000,00 грн. Позивач зазначив, що у зв`язку з подіями на сході України, на початку 2014 року її родина була вимушена виїхати до м. Харкова. Остаточно перехід права власності на автомобіль не був здійснений, оскільки відповідач мешкає на тимчасово окупованій території та не має можливості виїхати до м. Харкова для переоформлення документів на ім`я позивача [PERSON] . Позивач зазначив, що, звернувшись до Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області МВС України, 30.10.2019 року вих. № 31/20/50-623 їй була надана відповідь про те, що довідка-рахунок не відповідає переліку документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав судові пояснення, аналогічні, викладеним у позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав судові про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Встановлено, що 18.12.2013 року позивачем - [PERSON] був придбаний автомобіль марки ВАЗ 21053, 1992 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт) серія [NUMBER] , кузов (коляска) № [NUMBER] , колір червоний, тип - легковий седан у відповідача - [PERSON] , від імені якої діяв за довіреністю [PERSON] за суму 10000,00 грн., що також підтверджується розпискою, складеною [PERSON] та довідкою-рахунком серія ВІА № 066973 від 18.12.2013 року, виданою в ГОРЛІВСЬКІЙ ФІЛІЇ № 1 ТОВ «ДОНЕЦЬКА АВТОМОБІЛЬНА КОМПАНІЯ», ЄДРПОУ 37435235, що містяться в матеріалах справи. З`ясовано, що на початку 2014 року позивач була вимушена виїхати до м. Харкова, як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою № 6328010046 від 19.11.2015 року , копія якої наявна в матеріалах справи. Однак, остаточно перехід права власності на автомобіль не був здійснений, оскільки відповідач мешкає на тимчасово окупованій території та не має можливості виїхати до м. Харкова для переоформлення документів на ім`я позивача - [PERSON] . Згідно листа Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області МВС України, 30.10.2019 року вих. № 31/20/50-623, довідка-рахунок не відповідає переліку документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери відповідно до Постанови КМУ від 07.09.1998 р. № 1388 (Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів). У зв`язку з вищевикладеним, позивач позбавлений в позасудовому порядку оформити право власності на вказаний автомобіль у перебаченому законом порядку. Одним із способі захисту цивільних прав, встановлених ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ч.1,3 ст.334 ЦК Україниправо власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. З врахуванням того, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу. Позивач зі свого боку виконав взяті на себе зобов`язання, сплативши вартість придбаного майна та прийняв його у своє володіння і обидві сторони вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, але право позивача було порушено неможливістю проведення державної реєстрації автомобіля, що перешкоджає йому у реалізації права власності, вважаємо, що наявні всі передумови для застосування ст.ст. 321, 328 ЦК України та визнання за позивачем права власності на спірне майно. Таким чином, суд, оцінивши усі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законними і обгрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved