Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому зазначив, що 21.04.2016 року між позивачем та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності АЕ №8205690, за яким ПрАТ «СК «Галицька» застрахував майнові інтереси, пов'язані з експлуатацією автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER]. 14.06.2016 року о 01:15 год. по вул. Бережанській, 12 у м. Києві [PERSON], керуючи автомобілем «Форд» д.н.з. [NUMBER] з ознаками алкогольного сп'яніння не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної швидкості руху та скоїв зіткнення з тролейбусом 99, який рухався попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 07.09.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Власник пошкодженого транспортного засобу Автобусний парк №6 КП «Київппастранс» звернулось до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування та в подальшому ПрАТ «СК «Галицька» було перераховано страхове відшкодування в розмірі 3187,23 грн. на рахунок потерпілої сторони. Посилаючись на зазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача 3187,23 грн. страхового відшкодування та суму сплаченого судового збору. Позивач направив до суду заяву, у якій просив розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі представника. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач позовні матеріали не отримував, про що свідчить конверт із відповідним вкладенням, що повернувся на адресу суду із відміткою про причину повернення за закінченням встановленого строку зберігання. Станом на 08.05.2018 року відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, як і не надходило інших заяв щодо предмету спору. За відсутності відзиву на позовну заяву та відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається з матеріалів справи, 21.04.2016 року між позивачем та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності АЕ №8205690, за яким ПрАТ «СК «Галицька» застрахувало майнові інтереси, пов'язані з експлуатацією автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 8). 14.06.2016 року о 01:15 год. по вул. Бережанській, 12 у м. Києві [PERSON], керуючи автомобілем «Форд» д.н.з. [NUMBER] з ознаками алкогольного сп'яніння не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної швидкості руху та скоїв зіткнення з тролейбусом 99, який рухався попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с. 16). Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 07.09.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік (а.с. 15). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Автобусний парк №6 КП «Київппастранс» звернулось до позивача із заявами про виплату страхового відшкодування (а.с. 14). Як вбачається із Страхового акту №ГСК000001992-01М та Розрахунку страхового відшкодування від 06.12.2016 року розмір страхового відшкодування пошкодженого тролейбусу склав 3187,23 грн. (а.с. 19,20). Згідно Платіжного доручення №1308 від 06.12.2016 року вказану суму страхового відшкодування було сплачено на рахунок Автобусний парк №6 КП «Київппастранс» (а.с. 21). Згідно положень ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт складається страховиком у формі, яка ним встановлюється. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, зокрема, у разі, якщо він після ДТП за його участю вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входить до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У відповідності до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із частинами 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до п. 6 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved