Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] (зміна прізвища на [PERSON] 25.04.2015р.) про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № R022.005-ТЕК.0029285 від 15.07.2013 року відповідач отримав споживчий кредит в розмірі 21300 грн. зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 16,49% річних та 1,37% щомісячної комісії за обслуговування кредиту строком на 60 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Відповідач зобовязання за договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 18.03.2016р. загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 55050,32 грн., з яких: 20558,08 грн. - сума заборгованості по кредиту, в т.ч. 8496,36 грн. - прострочена заборгованість з оплати кредиту; 6645,50 грн. - прострочені відсотки за фактичне користування кредитом; 8535,45 грн. - прострочена комісія за обслуговування кредиту; 19311,29 грн. пеня. У зв'язку з викладеним представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з»явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, був повідомлений своєчасно та належним чином про час, день, місце розгляду справи, судову повістку отримав, про що свідчить поштове повідомлення, про причини своєї неявки суду не повідомив. Згідно до положення ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи та доводи позовної заяви, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № R022.005-ТЕК.0029285 від 15.07.2013 року відповідач (зміна прізвища з [PERSON] на [PERSON] 25.04.2015р.) отримав споживчий кредит в розмірі 21300 грн. зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 16,49% річних та 1,37% щомісячної комісії за обслуговування кредиту строком на 60 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом (а.с. 8-20). Правовідносини між банком та відповідачем не припинені. Зобовязання встановлені договором, відповідачем не виконані, кредит не повернутий. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч.2 ст. 509 ЦК). Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобовязання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК). Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Належним виконанням зобовязання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання. \~Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідач зобовязання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 18.03.2016р. загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 55050,32 грн., з яких: 20558,08 грн. - сума заборгованості по кредиту, в т.ч. 8496,36 грн. - прострочена заборгованість з оплати кредиту; 6645,50 грн. - прострочені відсотки за фактичне користування кредитом; 8535,45 грн. - прострочена комісія за обслуговування кредиту; 19311,29 грн. пеня (а.с.21). При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов'язання, відповідач повинен був чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що повязані з одержанням кредиту. За таких обставин, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 79-80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved