Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу, вказавши в позовній заяві, що 22.02.2015 року об 11-35 год. на вул.Щасливій в м.Запоріжжі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів [NUMBER], що належить [PERSON] та яким керував [PERSON] та автомобіля [NUMBER], яким керував [PERSON] Зазначені автомобілі отримали пошкодження. Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 11.03.2015р. у справі № 334/1581/2015, [PERSON] визнано винним у скоєній ДТП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за ст.124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована відповідно до полісу № АС/9924711 від 23.05.2014р. у ПАТ «СК «Оранта-Січ», термін дії полісу з 28.05.2014р. по 27.05.2015р. В результаті даної ДТП власнику автомобілю [NUMBER] [PERSON] було заподіяно матеріальну шкоду, яка у відповідності до висновку спеціаліста з врегулювання збитків [PERSON] № 13 від 13.05.2015р. з визначення матеріального збитку заподіяного власнику ТЗ складає 18\~982,22 грн. На виконання умов договору страхування, ПАТ «СК «Оранта-Січ» здійснила страхове відшкодування [PERSON] за пошкоджений автомобіль [NUMBER] у розмірі 17\~982,22 грн., а саме: 18\~982,22 грн. 1\~000,00 грн. (франшиза), що підтверджується страховим актом від 15.05.15р. та платіжним дорученням № 599 від 27.05.2015р. Таким чином, позивач повністю виконав свої зобовязання згідно умов договору страхування. Згідно із ст.38г) Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди не повідомив страховика у строки і умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону № 1961. Статтею 33 Закону України № 1961 у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правових відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу з поважних причин не мав змогти виконати зазначений обовязок, він має підтвердити це документально. Проте, відповідач не повідомив позивача про настання страхового випадку, чим порушив вимоги діючого законодавства. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 17\~982,22 грн., а також судовий збір в сумі 1218,00 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, судова повістка, направлена на адресу відповідача, повернулася з позначкою «із закінченням терміну зберігання», іншого способу повідомлення відповідача у суду немає, у звязку з чим, проведено заочний розгляд справи зі згоди представника позивача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст..22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується і повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є транспортні засоби. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У судовому засіданні встановлено, що 22.02.2015 року об 11-35 год. на вул.Щасливій в м.Запоріжжі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів [NUMBER], що належить [PERSON] та яким керував [PERSON] та автомобіля [NUMBER], яким керував [PERSON] Зазначені автомобілі отримали пошкодження. Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 11.03.2015р. у справі № 334/1581/2015, [PERSON] визнано винним у скоєній ДТП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за ст.124 КУпАП (а.с.7). Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована відповідно до полісу № АС/9924711 від 23.05.2014р. у ПАТ «СК «Оранта-Січ», термін дії полісу з 28.05.2014р. по 27.05.2015р.(а.с.4). В результаті даної ДТП власнику автомобілю [NUMBER] [PERSON] було заподіяно матеріальну шкоду, яка у відповідності до висновку спеціаліста з врегулювання збитків [PERSON] № 13 від 13.05.2015р. з визначення матеріального збитку заподіяного власнику ТЗ складає 18\~982,22 грн. (а.с.13-18). На виконання умов договору страхування, ПАТ «СК «Оранта-Січ» здійснила страхове відшкодування [PERSON] за пошкоджений автомобіль [NUMBER] у розмірі 17\~982,22 грн., а саме: 18\~982,22 грн. 1\~000,00 грн. (франшиза), що підтверджується страховим актом від 15.05.15р. та платіжним дорученням № 599 від 27.05.2015р. (а.с.19-20). Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування , має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Пунктом 36.4 Закону України «Про обовязкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів», передбачено право страховика за договором обовязкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу у разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ним особам, які сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування. Відповідно до розяснень, викладених в абзацах 1, 3-5 пункту 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобовязана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 26 зазначеної постанови до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК. Згідно із ст.38г) Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди не повідомив страховика у строки і умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону № 1961. Статтею 33 Закону України № 1961 у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правових відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу з поважних причин не мав змогти виконати зазначений обовязок, він має підтвердити це документально. Проте, відповідач не повідомив позивача про настання страхового випадку, чим порушив вимоги діючого законодавства. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню сплачена позивачем сума страхового відшкодування в сумі 17\~892,22 грн. Також підлягають стягненню розходи по оплаті судового збору у сумі 1218,00 грн. на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved