Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про припинення стягнення аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 09.10.2019 року з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.07.2019 року і до досягнення [PERSON] повноліття, а в подальшому стягувати аліменти на утримання [PERSON] за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Як зазначає позивач, з 13.07.2020 року їхня з відповідачем донька [PERSON] проживає разом з ним, він несе витрати на її утримання та виховання і сплачує аліменти на утримання сина. Він другий раз одружився, його дружина [PERSON] є інвалідом ІІІ групи, що також призводить до додаткових витрат. Відтак, позивач вважає, що не має потреби сплачувати аліменти на утримання доньки, оскільки він і так її утримує, проживаючи разом з нею. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить звільнити його від сплати аліментів на утримання доньки шляхом припинення їх стягнення. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 27.07.2021 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 20.09.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, а якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та просила розглянути справу в її відсутність. Враховуючи обставини справи та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів. Оскільки сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому є такими що підлягають задоволенню, з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 09.10.2019 року з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.07.2019 року і до досягнення [PERSON] повноліття, а в подальшому стягувати аліменти на утримання [PERSON] за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. За приписами ч. 9, 10 ст. 7 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до 4 статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Частиною 2 ст.188 СК України встановлено, що батьки можуть бути звільненні від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Позивач, звернувшись до суду з даним позовом, просить задовольнити його вимоги, вказуючи на те, що з 13.07.2020 року донька [PERSON] , [INFO] , проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. Суд вважає, що дані доводи позивача знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. Так, позивачем на підтвердження обґрунтування позовних вимог надано довідку про реєстрацію місця проживання дитини, відповідно до якої з 13.07.2020 року донька сторін зареєстрована за місцем проживання батька; довідку Спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 305 Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації № 20 від 03.02.2021 року; психологічну характеристику дитини від 18.02.2021 року. Таким чином, суд вважає доведеним належними та допустимими доказами факт проживання малолітньої доньки разом з батьком - позивачем з 13.07.2020 року та перебування на його утриманні. Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, оскільки відповідач позов визнала, відповідно до ст.206 ч.4, 263 ч.6 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону. З урахуванням наведеного, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм та з урахуванням дослідження наданих позивачем доказів, суд встановив, що після постановлення рішення про стягнення аліментів змінились обставини, які існували на момент постановлення цього рішення, а саме донька сторін, на утримання якої стягувались аліменти, почала проживати разом з платником аліментів та знаходиться на його утриманні, що порушує принцип однакової участі батьків в утриманні дітей. Зазначена обставина є підставою для звільнення позивача від сплати аліменти на утримання доньки шляхом припинення їх стягнення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved