Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок загальною площею 45,3 кв м, житловою - 12.6 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка сталася [INFO] . В обґрунтування позову посилається на те, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом померлої, проживав разом з нею до дня смерті, звернувся до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Проте нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Таким чином, позивач позбавлений можливості оформити спадщину та отримати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальному порядку. Вищевикладені обставини свідчать про те, що позивач по справі змушений в судовому порядку ставити питання про визнання права власності на це спадкове майно. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву про проведення судового засідання без його участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечив, позов визнав в цілому. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з положеннями ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до вимог ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ч. 1 ст. 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до вимог ч.2 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно довідки, виданої Опаківською сільською радою Дрогобицького району Львівської області №672 від 26.08.2020, [PERSON] до дня своєї смерті, яка сталася [INFO] ( свідоцтво про смерть серії [NUMBER] а/с 4), проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . На день її смерті заразом з померлою в одному будинку був зареєстрований онук [PERSON] (а/с 6). З заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Опаківської сільської ради 09.03.2011, вбачається, що [PERSON] заповіла в користь позивача [PERSON] все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося (а/с 5). Згідно довідки КП ЛОР «Дрогобицьке міжміське бюро ТІ та ЕО» станом на 31.12.2012 право власності на будинок [ADDRESS] - не зареєстровано. Як вбачається з листа приватного нотаріуса від 02.09.2020 у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа щодо належності спадкодавцеві майна. Отже, з матеріалів справи встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, позивач звернувся до нотаріуса, за видачею свідоцтва про право на спадщину, але таке йому не видано через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно. У відповідності до положень п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до положень ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.16 цього ж Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Виходячи з положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, оскільки встановлено, що будинок [ADDRESS] належав [PERSON] , але право власності у встановленому законом порядку на будинок зареєстроване нею не було, після її смерті позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, але з наведених вище причин нотаріус не може оформити право власності на вказане будинковолодіння, тому позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на спірне майно в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця.

Outcome: approved