Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 листопада 2016 року померла її мати [PERSON], про що Виконавчим комітетом Рубанівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області видано Свідоцтво про смерть серії І - КГ №226178. Померлою 21 вересня 2006 року було складено заповіт, зареєстрований в реєстрі за №31, згідно з яким спадкоємець всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті, є [PERSON] На підставі заповіту, посвідченого [PERSON], на і`мя позивача, нотаріусом [PERSON] 14 червня 2017 року видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Згідно зазначеного Свідоцтва про право на спадщину, спадщина складається з земельної ділянки номером №НВ 6502766052017 від 29.05.2017 року виданим державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області [PERSON] Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ - ХС № 022408 видане рішенням Рубанівської сільської ради народних депутатів Великолепетиського району Херсонської області від 27.07.2001 року №108 зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №319 кадастровий номер 6521285500:03:001:0217. Водночас, у свідоцтві про право на спадщину до складу спадкового майна, що перейшло позивачу в порядку спадкування, не було включено земельну ділянку, що належали померлій, що пов'язано з наступним. Померла [PERSON] отримала земельну ділянку на підставі Державного акта на право на постійне користування землею площею 1,62 га. для особистого підсобного господарства, розташованого на території Рубанівської сільської ради, масив №2, ділянка 21, кадастровий номер 6521285500:03:001:0226. Однак, за час свого життя померла не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку і виготовити на власне ім'я державний акт на право власності на земельну ділянку. Згідно із заповітом спадкоємцем всього майна, в тому числі земельної ділянки після смерті [PERSON] є позивач. Однак, враховуючи те, що право на земельну ділянку не було зареєстровано за померлою, позивач не має можливості зареєструвати дану земельну ділянку на своє ім'я. З викладених обставин Позивач змушений звернутися до суду для визнання права власності на земельну ділянку та просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1,62 га. для особистого підсобного господарства, розташованого на території Рубанівської сільської ради, масив №2, ділянка 21, кадастровий номер 6521285500:03:001:0226. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просить суд його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву у якій зазначив, що позов визнає, та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивача та вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, оскільки, згідно свідоцтва про смерть серія І - КГ №226178 від 29 листопада 2016 року [PERSON] померла 27 листопада 2016 року. Позивачем в обгрунтування позову зазначено, що у власності заповідача на дату смерті перебувала земельна ділянка площею 1,62 га. для особистого підсобного господарства, розташованого на території Рубанівської сільської ради, масив №2, ділянка 21, кадастровий номер 6521285500:03:001:0226. За час свого життя [PERSON] свідоцтв про право власності на вказане майно не виготовляла. Відповідно до ст. З ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у порядку, передбаченому законами України. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в наслідок його смерті, згідно ст. 1218 ЦК України. Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 30 травня 2008 року №7 « Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою сільськогосподарських земель, право користування чужою земельною ділянкою. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Позивачем є донька [PERSON], яка померла 27.11.2016 року та спадкоємцем за заповітом, але не має змоги оформити спадщину через органи нотаріату, остільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Вимогами ч. 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем в порушення вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надано до суду жодного доказу того, що у власності спадкодавця перебувала земельна ділянку на підставі Державного акта на право на постійне користування землею площею 1,62 га. для особистого підсобного господарства, розташованого на території Рубанівської сільської ради, масив №2, ділянка 21, кадастровий номер 6521285500:03:001:0226. Зі змісту частини другої ст. 92 ЗК України вбачається, що передача земельної ділянки у постійне користування громадянам не передбачена. Пунктом 6 Перехідних положень ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них. Отже, земельні ділянки, надані громадянам або юридичним особам у постійне користування, перебувають у власності держави або у власності територіальної громади до переоформлення у встановленому порядку та отримання у власність чи користування. Відповідно до ч.1 ст. 125 ЗК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстації. Суд враховуючи, що позивачем не надано до суду жодного доказу того, що у власності спадкодавця перебувала земельна ділянку площею 1,62 га. для особистого підсобного господарства, розташованого на території Рубанівської сільської ради, масив №2, ділянка 21, кадастровий номер 6521285500:03:001:0226. вважає необхідним у задоволенні позову [PERSON] - відмовити. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed