Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] і Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області, третя особа - Харківська міська рада, про скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом і просив: визнати за його батьками - [PERSON], який помер [INFO] року, та [PERSON], яка померла [INFO] року, в рівних частках право власності на відповідну частину житлового будинку з господарськими будівлями (спорудами) за адресою: [ADDRESS]; скасувати державну реєстрацію права власності на ім'я [PERSON] на цей житловий будинок, зобов'язати Реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації права власності на цей житловий будинок, зареєстрований на ім'я [PERSON]; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті його матері - [PERSON] право власності на відповідну частину вищевказаного житлового будинку з господарськими надвірними будівлями (спорудами). В судове засідання позивач не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через своїх представників, яких направив для участі в судовому засіданні. Представники позивача позов підтримали, вточнити позовні вимоги в частині визначення розміру частки позивача у праві власності на спірне домоволодіння, відмовилися і пояснили, що це майно існує лише в натурі. Представники відповідача [PERSON] позов не визнали, надали в судовому засіданні пояснення, які цілком збігаються з їх письмовими запереченнями (а.с. 82), у відповідності до яких батьки позивача - [PERSON], який помер [INFO] року, та [PERSON], яка померла [INFO] року, ніколи участі у будівництві спірного житлового будинку не приймали. Будинок та надвірні споруди були побудовані у 1953 - 1954 роках батьком відповідачки - [PERSON] та її матір'ю - [PERSON]. Земельну ділянку площею 0,25 га. під будівництво житлового будинку було виділено радгоспом «Червона Армія» саме [PERSON] На початку літа 1958 року [PERSON] дозволив своєму брату - [PERSON] (батьку позивача) і його вагітній дружині тимчасово пожити в спірному будинку, де в них народилися діти - [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], - позивач у справі. В березні 1984 році [PERSON] на свою сім'ю з 6-ти осіб отримав чотирьохкімнатну ізольовану квартиру [ADDRESS], яку пізніше приватизував на усю свою родину, і перейшов в неї жити. Сам позивач в спірному будинку не проживає. Та обставина, що місце проживання позивача було зареєстровано за адресою спірного житлового будинку, а на ім'я його батьків в свій час були відкриті та зареєстровані у господарській книзі Кулиничівської сільради особові рахунки, жодним чином не створює для них та їх нащадків право власності на частину домоволодіння, оскільки відкриття особових рахунків та їх реєстрація в сільраді були лише підставою для самостійної оплати батьками позивача комунальних послуг та відповідних податків за користування житлом, яке на праві власності їм ніколи не належало і у встановленому порядку зареєстровано не було. Представник відповідача - Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області позов не визнав і пояснив, що реєстрація права власності на частину спірного житлового будинку з надвірними будівлями була проведена у встановленому законом порядку і її скасування можливе лише у разі прийняття відповідного рішення. Позовні вимоги щодо зобов'язання Реєстраційної служби скасувати державну реєстрацію права власності не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства і можуть розглядатися лише в порядку адміністративного судочинства, оскільки Реєстраційна служба є суб'єктом владних повноважень. Представник третьої особи - Харківської міської ради в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, заперечень проти позову не надав. Вислухавши представників сторін, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Спірним домоволодінням є житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS]. Приблизно у червні 1953 року земельна ділянка, на якій в теперішній час розташовано спірне домоволодіння, була виділена радгоспом «Червона Армія» батьку відповідачки -[PERSON] під будівництво житлового будинку. Згідно умов укладеного сторонами договору [PERSON] повинен був розпочати будівництво житлового будинку не пізніше червня 1953 року і закінчити його не пізніше жовтня 1954 року. За умовами договору [PERSON] також отримав від радгоспу «Червона Армія» суду в розмірі 2000 рублів (а.с. 90, 91). У встановлені договором строки, тобто до липня 1954 року, [PERSON] і його дружина - [PERSON] збудували на цій земельній ділянці спірний житловий будинок та надвірні будівлі та зареєстрували його у встановленому порядку за [PERSON] [INFO] року [PERSON] помер (а.с. 92). Після його смерті право власності на спірне домоволодіння у встановленому порядку було визначено: по 1/6 частині за дружиною померлого - [PERSON], та його дітьми - [PERSON] і [PERSON], свідоцтвом про право на спадщину, виданим 04 грудня 1985 року Першою Державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області; і на ? частину - особисто за [PERSON] свідоцтвом про право власності, виданим 04 грудня 1985 року Першою Державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області. [INFO] року [PERSON] померла (а.с. 93). Після її смерті право власності на спадщину було визнано її дочками - [PERSON] на 7/18 частини спірного домоволодіння, за [PERSON] - на 2/9 частини, і її сином - [PERSON] на 7/18 частин. Наведені обставини встановлені рішеннями Харківського районного суду Харківської області від 24 вересня 2009 року (а.с. 101) та 20 липня 2010 року (а.с. 102) і, відповідно до положень ст. 61 ЦПК України, доказування не потребують. Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого від 19 листопада 2012 року приватним нотаріусом ХРНО [PERSON], [PERSON] придбала 2/9 частини спірного житлового будинку з надвірними будівлями у [PERSON] (а.с. 99) і своє право власності зареєструвала у встановленому законом порядку (а.с. 100). Суд не може прийняти в якості належного доказу права власності батьків позивача - [PERSON] і [PERSON] на ? частину спірного домоволодіння копію довідки Виконавчого комітету Кулиничівської селищної ради № 921 від 22 серпня 2013 року (а.с. 9), оскільки ця копія довідки належним чином не завірена, оригінал довідки суду не наданий, відомості, які в ній містяться, спростовуються іншими доказами по справі. Так, відповідно до вищевказаної довідки згідно записів господарської книги Кулиничівської сільради в період 1974 - 1995 років головою ? частини господарства в [ADDRESS] був [PERSON], а в період 1996-2005 років - [PERSON] Разом з тим, з рішення Харківського районного суду Харківської області від 24 вересня 2009 року встановлено, що спірне домоволодіння належало: по 1/6 частині [PERSON], [PERSON] і [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 04 грудня 1985 року Першою Державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області; і ? частина належала особисто [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого також 04 грудня 1985 року Першою Державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області (а.с. 101). Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. На підставі наданих сторонами доказів слід дійти висновку, що право власності на спірне домоволодіння в теперішній час зареєстровано за його власниками у встановленому законом порядку на підставі низки правовстановлюючих документів: свідоцтв про право власності і право на спадщину, рішень судів і договору купівлі-продажу, тобто правочинів, жоден з яких позивачем не оспорений, у встановленому порядку не скасований і є діючим. Таким чином, суд вважає, що позивачем не надано суду достатніх та допустимих доказів в підтвердження заявлених ним позовних вимог, а тому підстави для задоволення позову - відсутні. Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed