Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення збитків, спричинених рибним запасам України. Мотивуючи свої вимоги тим, що 26.05.2012 року о 05-20 год. відповідач [PERSON], перебуваючи на р. Дніпро, Канівське водосховище в районі «Гаваньського» мосту в Подільському районі м. Києва проводив вилов риби в заборонених місцях, забороненим знаряддям лову - сіткою з жилки «павук» та виловив риби цінних видів: плітка - 5 шт., плоскирка - 5 шт. Тому постановою Подільського районного суду м. Києва від 27.06.2012 року відповідач [PERSON] був притягнений до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.85 КУпАП. Згідно довідки-розрахунку від 26.05.2012 року, складеної позивачем відповідно до ПКМУ №1209 від 21.11.2011 року, сума шкоди, заподіяної відповідачем рибним ресурсам держави становить 595,00 грн. Вважає, що вартість збитку та судові витрати мають бути відшкодовані відповідачем. Представник позивача в судове засідання не з'явився, згідно надісланої суду заяви позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду повторно не з'явився, причини неявки не повідомив, судові повістки - повідомлення, надіслані за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернуті за закінченням терміну зберігання, тому в розумінні ст. 74 ЦПК України він вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з'явилися до суду. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, і ухвалити заочне рішення, оскільки представник позивача проти такого вирішення справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 26 травня 2012 року о 05-20 годині відповідач [PERSON], перебуваючи на р. Дніпро, Канівське водосховище в районі «Гаваньського» мосту в Подільському районі м. Києва проводив вилов риби в заборонених місцях, забороненим знаряддям лову - сіткою з жилки «павук» та виловив риби цінних видів: плітка - 5 шт., плоскирка - 5 шт., про що було складено протокол №00371 про адміністративне правопорушення від 26.05.2012 року (а.с.9). Відповідно до вимог ст.34 Закону України «Про тваринний світ» користувачі об'єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов'язані додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об'єктів тваринного світу, використовувати тваринний світ у способи, що не допускають порушення цілісності природних угруповань і забезпечують збереження тварин, яких не дозволено використовувати. Пунктом 9 Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства, затвердженого Постановою КМУ від 18.07.1998 року №1126 (надалі - Порядок), передбачено, що вимоги щодо здійснення любительського і спортивного рибальства та застосування знарядь і способів лову (добування), норми, заборонені місця і його терміни, встановлюються правилами любительського і спортивного рибальства за басейно-територіальним принципом. У пункті 10 Порядку зазначається, що громадяни, які займаються любительським і спортивним рибальством, зобов'язані виконувати на відповідних рибогосподарських водоймах (їх ділянках) правила рибальства. Відповідно до Закону України «Про тваринний світ» та Порядку розроблені Правила любительського і спортивного рибальства та Інструкція про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства, затверджені Наказом Державного комітету рибного господарського України від 15.02.1999 року №19 (надалі - Правила рибальства), що регламентують норми лову (добування), заборонені місця, терміни заборони лову (добування) водних біоресурсів, мінімальний розмір риб та інших водних біоресурсів, район дії, дозволені та заборонені знаряддя і способи лову та інше. Статтею 521 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що для добування об'єктів тваринного світу забороняється виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлючих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), вибухових речовин, пташиного клею та моно ниткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом. Тому п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Відповідно до ч.2 ст.63 Закону України «Про тваринний світ» відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні, зокрема, в виготовлені, зберіганні, реалізації та застосуванні заборонених знарядь добування тварин. За вказане вище правопорушення, постановою Подільського районного суду м. Києва від 27 червня 2012 року відповідач [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.85 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 340,00 грн. (а.с.7). Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Розмір шкоди, заподіяної особами незаконним (з порушенням правил рибальства) виловом, добування або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, визначається відповідно та такс, затверджених Постановою КМУ від 21.11.2011 року №1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» (п.6.2. Правил рибальства). Відповідно до абзацу 13 п.5.3 Правил рибальства органи рибоохорони, що здійснюють охорону, відтворення і державний контроль використання водних живих ресурсів, відповідно до законодавства, мають право визначати за затвердженими в установленому законодавством порядку недотиками і таксами обсяги збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення правил рибальства. Згідно довідки, складеної працівниками позивача від 26 травня 2012 року за №00371, сума шкоди, заподіяної відповідачем рибним ресурсам держави становить 595,00 грн. (а.с.8). Статтями 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України в повному обсязі. Відповідно до ст.20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. На підставі ст.10, ч.4 ст.63 Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством. Також відповідно до п.6.3 Правил рибальства застосування заходів адміністративної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування у повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення Правил рибальства. Статтею 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» грошові стягнення за шкоду , заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Проте частиною 3 зазначеної статті визначено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного, ст.ст.34, 521, 59, 63 ЗУ «Про тваринний світ», ст.ст.47, 68-69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст.10, 20 ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ст.22 ЦК України;

Outcome: approved