Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про повернення сплачених коштів та стягнення штрафу за договором підряду. В подальшому представник позивача уточнив позовні вимоги, в яких просить стягнути з відповідача на користь позивача кошти за договором підряду та визнати право власності на майно. Заявлені вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що 12.11.2013 р. між нею та [PERSON] було укладено договір підряду. Відповідно до цього Договору Підрядник ([PERSON]) зобов'язувався своїми або залученими силами і засобами виконати комплекс робіт з реконструкції нежитлових будівель відповідно до вимог проектної документації та проекту виконання робіт, у визначені цим Договором строки, та передати виконані роботи Замовнику, а Замовник зобов'язується надати Підряднику фронт робіт, проектну документацію, забезпечити приймання виконаних Підрядником робіт та повністю оплатити роботи Підрядника. Проте, Підрядником договір було виконано частково, а саме: зобов'язання щодо отримання документів на підтвердження права власності не було виконане. Відповідач проти позову частково заперечував. Суд, заслухавши надані в ході судового розгляду справи пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку: Судом встановлено, що [PERSON] у повному обсязі були оплачені роботи з реконструкції. З боку [PERSON] договір було виконано частково : роботи з реконструкції нежитлових будівель (літера А), загальною площею 104,5 кв. м., (літера Б), загальною площею 50,7 кв. м., (літера В), загальною площею 54,9 кв. м. (літера Г), загальною площею 48,7 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS]; реконструкція нежитлових будівель, (літера А), загальною площею 39,0 кв. м., (літера Б), загальною площею 38,7 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] були виконані у повному об'ємі, що підтверджується підписаним актом приймання-передачі від 12.03.2014 р.; зобов'язання, що визначені у п. 4 ст. 1.1. Договору (Підрядник зобов'язується отримати у встановленому законодавством порядку всі документи, що підтверджують право власності Замовника на реконструйоване майно) не були виконані Підрядником на дату закінчення Договору. Відповідно до ст. 526 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 837 за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій страх і ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.(ст. 846 ЦК України). Відповідно до ст. 883 Цивільного кодексу у разі невиконання або неналежного виконання підрядником обов'язків за договором підряду замовник має право вимагати відшкодування збитків. У п. 2 ст. 1.13. Договору встановлено, що у разі порушення строків виконання зобов'язань, зазначених у ст. 1.1. Договору Підрядник сплачує Замовнику штрафи у розмірі 0,5 % від вартості невиконаних в строк робіт за кожен день прострочення, але не більше 10 % від вартості невиконаних в строк робіт. За Договором вартість послуг по отриманню правовстановлюючих документів становить 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп., а отже, за часткове невиконання Договору штраф становить 1 000 (дона тисяча) грн. 00 коп. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивні вимоги в частині стягнення [PERSON] 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. сплачених грошових коштів по договору підряду від 12.11.2013 року та штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. підлягають задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, за замовленням [PERSON] судовим експертом - фізичною особою - підприємцем [PERSON] (свідоцтво [NUMBER]) було проведено експертне будівельно-технічне дослідження нежитлових будівель (літера А), загальною площею 104,5 кв. м., (літера Б), загальною площею 50,7 кв. м., (літера В), загальною площею 54,9 кв. м. (літера Г), загальною площею 48,7 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] нежитлових будівель, (літера А), загальною площею 39,0 кв. м., (літера Б), загальною площею 38,7 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] за результатами якого складено висновок № 14101 від 14.04.2014 р. У висновку зазначено, що будівництво нежитлових будівель проведено з дотриманням державних будівельних норм і правил. Побудовані нежитлові будівлі є капітальними спорудами. Технічний стан та будівельна готовність становить 100%. За технічним станом будівлі придатна до експлуатації. Даних про порушення прав інших осіб при будівництві спірних об'єктів, передбачених ст. 376 ЦК України, які б перешкоджали [PERSON] набути право власності на нього, суд не вбачає. Проте у позивача на даний час відсутній правовстановлюючий документ, який би прямо підтверджував його право власності на нежитлові будівлі, що не дає позивачу зареєструвати своє право власності, а також створює ситуацію, за якою треті особи, можуть заперечувати право власності [PERSON] на нежитлові будівлі (літера А), загальною площею 104,5 кв. м., (літера Б), загальною площею 50,7 кв. м., (літера В), загальною площею 54,9 кв. м. (літера Г), загальною площею 48,7 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS]; нежитлові будівлі, (літера А), загальною площею 39,0 кв. м., (літера Б), загальною площею 38,7 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. , що унеможливлює використання позивачем своїх повноважень як власника, а саме повноважень щодо розпорядження належним йому майном. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 876 Цивільного кодексу України власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором. Відповідно до ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. А особа, яка виготовила (створила) річ зі свої матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Статтею 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним, власник не може бути позбавлений чи обмежений у здійсненні права власності, крім випадків, передбачених законом. Статтею 392 Цивільного кодексу України встановлено, що власник може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У відповідності до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визнання права власності на майно є одним із способів захисту права власності. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що належність [PERSON] на праві власності нежитлових будівель (літера А), загальною площею 104,5 кв. м., (літера Б), загальною площею 50,7 кв. м., (літера В), загальною площею 54,9 кв. м. (літера Г), загальною площею 48,7 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS]; нежитлових будівель, (літера А), загальною площею 39,0 кв. м., (літера Б), загальною площею 38,7 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] підтверджується частково виконаним договором підряду від 12.11.2013р., висновком судово-будівельної технічної експертизи від 14.04.2014 р., а тому заявлені позивачем вимоги про визнання права власності на нежитлові будівлі (літера А), загальною площею 104,5 кв. м., (літера Б), загальною площею 50,7 кв. м., (літера В), загальною площею 54,9 кв. м. (літера Г), загальною площею 48,7 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS]; нежитлові будівлі, (літера А), загальною площею 39,0 кв. м., (літера Б), загальною площею 38,7 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає доцільним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати у розмірі 1523,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial