Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 401685,83 грн. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.09.2013 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «Український лізинговий фонд» було укладено договір страхування наземного транспорту №108/13-Т/Ц2. 24.02.2015 року було укладено страхове свідоцтво №81/15-Т/Ц2-703, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати ТОВ «Український лізинговий фонд» будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «BMW», д.н. [NUMBER] , його окремих складових чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 08.02.2016 року на вул. Басейна - Еспаладна в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW», д.н. [NUMBER] та автомобіля «Audi», д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] Вказана ДТП сталася з вини водія [PERSON] , що підтверджується постановою Печерського районного суду м. Києва від 07.06.2016 року. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «BMW», д.н. [NUMBER] . Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «BMW», д.н. [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає 446699,28 грн. Проте, відповідно до рахунку № [NUMBER] від 22.06.2016 року, рахунку №8234 від 26.07.2016 року, рахунку №7720 від 21.05.2016 року вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «BMW», д.н. [NUMBER] , в результаті його пошкодження ДТП склала 451685,83 грн. Відповідно до умов договору страхування, позивач відшкодував ТОВ «Український лізинговий фонд» витрати на ремонт автомобіля в сумі 451685,83 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Audi», д.н. [NUMBER] була застрахована ПрАТ «Київський страховий дім», ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до зазначеного товариства. При цьому, 16.04.2018 року Господарським судом м. Києва ухвалено рішення про зобов`язання ПрАТ «СК «Київський страховий дім» перерахувати на рахунок ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» по даному страховому випадку 50000,00 грн. - ліміт відповідальності. Отже, невідшкодована різниця становить 401685,83 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] . На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.11.2018 року справу направлено до Солом`янського районного суду м. Києва за підсудністю. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25.03.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначив справу у судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглядати без її участі, проти ухвалення рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у її відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.09.2013 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «Український лізинговий фонд» було укладено договір страхування наземного транспорту №108/13-Т/Ц2. 24.02.2015 року було укладено страхове свідоцтво №81/15-Т/Ц2-703, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати ТОВ «Український лізинговий фонд» будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «BMW», д.н. [NUMBER] , його окремих складових чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 08.02.2016 року на вул. Басейна - Еспаладна в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW», д.н. [NUMBER] та автомобіля «Audi», д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Вказана ДТП сталася з вини водія [PERSON] , що підтверджується постановою Печерського районного суду м. Києва від 07.06.2016 року. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальному провадженні або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автомобілем «Audi», д.н. [NUMBER] , внаслідок чого позивач поніс значні матеріальні збитки, є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «BMW», д.н. [NUMBER] . Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «BMW», д.н. [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає 446699,28 грн. Проте, відповідно до рахунку № [NUMBER] від 22.06.2016 року, рахунку №8234 від 26.07.2016 року, рахунку №7720 від 21.05.2016 року вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «BMW», д.н. [NUMBER] , в результаті його пошкодження ДТП склала 451685,83 грн. Відповідно до умов договору страхування, позивач відшкодував ТОВ «Український лізинговий фонд» витрати на ремонт автомобіля в сумі 451685,83 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Audi», д.н. [NUMBER] була застрахована ПрАТ «Київський страховий дім», ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до зазначеного товариства. 16.04.2018 року Господарським судом м. Києва ухвалено рішення про зобов`язання ПрАТ «СК «Київський страховий дім» перерахувати на рахунок ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» по даному страховому випадку 50000,00 грн. - ліміт відповідальності. За таких обставин, розмір збитків які не відшкодовані становить 401685,83 грн. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки відповідач не відшкодував шкоду в добровільному порядку та згідно з положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач отримав право вимоги на таке відшкодування. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в розмірі понесених витрат в сумі 401685,83 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 6025,29 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved