Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № А9Н-0002731-Ф/14-KRD від 27 березня 2014 року в сумі 7687.87 грн. Вимоги обгрунтував тим, що 27.03.2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 7000,00 грн. з дозволеним лімітом овердрафту, з встановленою процентною ставкою у розмірі 30% річних. На суму простроченої заборгованості з дозволеним овердрафтом та суму заборгованості за овердрафтом /кредитом / встановлюється нараховання процентів в розмірі 48 % річних. Ліміт встановлений строком з 27.03.2014року по 25.03.2016року. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 03.11.2016 року має\~ заборгованість в сумі\~ 7687,87 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує\~ проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою його місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку, у разі відсутності особи, яка бере участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик вручений йому належним чином,\~ причини неявки суду не повідомив, заяв, клопотань не надходило. Відповідно до\~\~ ст.224 ЦПК України\~\~ у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує\~ проти такого вирішення справи. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у справі доказами та в порядку ч.1\~ст.224 ЦПК України ухвалив розглядати справу заочно, про що в адресованій суду заяві\~представник позивача не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 27 березня 2014 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено договір № А9Н-0002731-Ф/14-KRD на відкриття карткового рахунку №26255001119112, за умовами якого позивач надав кредит в сумі 7000,00 грн. на строк з 27 березня 2014 року по 25 березня 2016 року зі сплатою процентів за користування дозволеним овердрафтом в розмірі 30% річних, на суму простроченої заборгованості з дозволеним овердрафтом та суму заборгованості за овердрафтом /кредитом/ нараховується проценти в розмірі 48% річних. Позивач взяті на себе зобовязання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі та порядку встановленому договором. Відповідач [PERSON] належним чином не виконує свої зобовязання, щодо погашення кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 03.11.2016 року. Внаслідок чого виникла прострочена заборгованість, яка станом на 03 листопада 2016 року становить 7687,87 грн., з яких заборгованість за овердрафтом\~ 4356.47 грн., заборгованість за нарахованими відсотками за користування овердрафтом та прострочені відсотки за користування дозволеним овердрафтом 3331.40 грн. Відповідно до п.5.3.2 Договору, банк має право вимагати дострокового виконання зобовязань за цим договором, у разі порушення строків/термінів сплати будь-яких платежів за цим договором, в тому числі сплати процентів, комісії та інших платежів, передбачених цим договором, про що клієнт повідомляється відповідною письмовою вимогою. Позивачем на адресу [PERSON] направлялась вимога про повернення кредиту 26.10.2016року за №129/12639/2016. За змістом ст.ст.526, 527, 530, 610 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому, якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, дане зобовязання має бути виконане у зазначений період часу. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобовязання. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року №5, зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого\~ виникла заборгованість в сумі 7687,87 грн., яка доведена та підлягає стягненню\~ в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судові витрати, понесені банком у звязку із подачею даного позову. На підставі викладеного ст.ст.526, 527, 530, 610, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved