Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору дійсним та визнання права власності на майно мотивуючи свої вимоги тим, що 27 травня 2014 року між ним та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме, нежитлової будівлі складу під літ. Г, площею 470,8 кв.м., що розташована в с. Чернецьке Лебединського району Сумської області по вул. Радгоспна, 1 та входить до комплексу будівель, які належать відповідачу. Вони узгодили всі істотні умови договору купівлі продажу, а саме, визначили ціну будівлі - 14400 грн., порядок оплати вартості, порядок передачі майна та порядок нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Цього ж дня позивач передав відповідачу кошти, а він у свою чергу передав йому нерухоме майно. При зверненні до реєстраційної служби Лебединського міськрайонного управління юстиції Сумської області позивачу було відмовлено в проведенні державної реєстрації права власності на придбану ним будівлю складу, оскільки договір купівлі-продажу не посвідчений нотаріально. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нежитлової будівлі складу, але останній не здійснив жодних дій щодо вирішення даного питання. Тому позивач прохає суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі складу, укладений між ним та відповідачем 27 травня 2014 року та визнати за ним право власності на вказану будівлю. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, а представник відповідача позовні вимоги визнала. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, хоча і був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але надав заяву в якій прохає суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами мають місце цивільні правовідносини, які регулюються ст. 15, 16, 182, 220, 317, 325, 328, 334, 392, 638, 655, 657 ЦК України. В судовому засіданні було встановлено, що дійсно 27 травня 2014 року мав місце факт продажу відповідачем позивачу нежитлової будівлі складу під літ. Г, площею 470,8 кв.м., яка розташована в с. Чернецьке Лебединського району Сумської області по вул. Радгоспна, 1, що вбачається з договору купівлі-продажу, акту приймання-передачі та квитанції (а.с. 9-11, 14). Право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Будильське» на будівлю складу під літ. Г, площею 470,8 кв.м., яка розташована в с. Чернецьке Лебединського району Сумської області по вул. Радгоспна, 1, підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САЕ №299952 виданим виконавчим комітетом Будильської сільської ради (а.с. 50). На підставі рішення Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області від 20 листопада 2015 року було перейменовано вулицю Радгоспна на вулицю Центральна в с. Чернецьке Лебединського району Сумської області (а.с. 13). З технічного паспорта на нежитлову будівлю (склад) під літ. Г, яка розташована в с. Чернецьке Лебединського району Сумської області по вул. Центральна, 1Б, вбачається, що загальна площа приміщення становить 470,8 кв.м. (а.с. 15-21). Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У відповідності до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона\~\~( продавець ) передає або зобовязується передати майно ( товар ) у власність другій стороні ( покупцеві ), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно ( товар ) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до вимог ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що між позивачем та відповідачем фактично був укладений договір купівлі-продажу нежитлової будівлі складу, так як позивач оплатив її вартість, а відповідач прийняв кошти. У свою чергу відповідач передав будівлю складу, а позивач прийняв її. Згідно зі ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Суд вважає, що згідно ст. 328 ЦК України право власності на нежитлову будівлю складу позивач набув на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочину і маються підстави для визнання за ним цього права. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, визнані відповідачем і тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved