Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного кредитного договору №76524/06/к1 від 12.08.2011 року відповідач отримав споживчий кредит в сумі 16000 грн. строком на 24 місяці з 12.08.2011р. по 12.08.2013р. зі сплатою 24,0 % річних. Відповідач зобовязання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 17.11.2015 року виникла заборгованість у розмірі у розмірі 40532,29 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту - 12172 грн. 46 коп.; заборгованості по відсотках за користування кредитом - 9656 грн. 87 коп.; пені за порушення строків погашення кредиту - 5918 грн. 15 коп.; пені за порушення строків погашення відсотків - 4051 грн. 75 коп.; інфляційних збитків згідно п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України - 7133 грн. 06 коп.; штрафу у розмірі 10% згідно п. 6.4 кредитного договору - 1600 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача. Представник позивача у судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився. Судом йому було направлено судову повістку поштою рекомендованим листом з повідомленням, яка повернулась до суду без вручення в зв»язку з відсутністю відповідача за вказаною адресою. Виходячи з положень ч. 5 ст. 74 ЦК України, згідно з яким у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаною в матеріалах справи (зокрема в довідці з адресно-довідкового бюро) вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи та доводи позовної заяви, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між ПАТ «АК «Експрес-Банк» та [PERSON] кредитного договору №76524/06/к1 від 12.08.2011 року відповідач отримав споживчий кредит в сумі 16000 грн. строком на 24 місяці з 12.08.2011р. по 12.08.2013р. зі сплатою 24,0 % річних /а.с. 4-6,7/. За умовами п.п. 1.1, п.п. 5.2.1 зазначеного кредитного договору, відповідач був зобов'язаний своєчасно сплачувати нараховані проценти, а також інші платежі у визначених договором розмірах і термінах (строках), повернути кредит та виконувати інші зобов'язання, визначені договором, у повному обсязі. Внаслідок невиконання відповідачем зобовязань за договором станом на 17.11.2015 року виникла заборгованість у розмірі у розмірі 40532,29 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту - 12172 грн. 46 коп.; заборгованості по відсотках за користування кредитом - 9656 грн. 87 коп.; пені за порушення строків погашення кредиту - 5918 грн. 15 коп.; пені за порушення строків погашення відсотків - 4051 грн. 75 коп.; інфляційних збитків згідно п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України - 7133 грн. 06 коп.; штрафу у розмірі 10% згідно п. 6.4 кредитного договору - 1600 грн. (а.с.16-39). Банк звертався до відповідача з листом-вимогою про порушення умов кредитного договору, а також з повідомленням про наявність несплачених чергових платежів, однак до теперішнього часу відповідач заборгованість перед банком не погасив (а.с.13,14). Правовідносини між банком та відповідачем не припинені. Зобовязання встановлені договором, відповідачем не виконані, кредит не повернутий. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч.2 ст. 509 ЦК). Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобовязання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК). Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Належним виконанням зобовязання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов'язання, відповідач повинен був чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що повязані з одержанням кредиту. За таких обставин суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 79-80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved