Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення майна з-під арешту, мотивуючи тим, що на виконанні Соснівського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебували виконавчі провадження про стягнення з нього заборгованості. Постановою державного виконавця № 44919478 від 01 жовтня 2014 року було накладено арешт на його майно. Під час закриття виконавчого провадження не було знято арешт з його майна. Накладений арешт порушує його права, він не може розпоряджатись своїм майном, вважає, що майно має бути звільнене з-під арешту, тому звернувся з даним позовом до суду. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 14 листопада 2019 року на 09-15 год. у спрощеному провадженні з участю сторін. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд скасувати постанову державного виконавця № 44919478 від 01 жовтня 2014 року Соснівського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про накладення арешту на все майно та заборони відчуження будь-якого майна, що належить [PERSON] . Представник відповідача до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не направив, про час, день розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до п.3 розділу Х11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-У111 «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. У зв`язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні на виконанні Соснівського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебували виконавчі провадження про стягнення з [PERSON] на користь КС «Фортеця» заборгованості. Постановою державного виконавця № 44919478 від 01 жовтня 2014 року було накладено арешт на все майно позивача. 08 серпня 2019 року позивач звернувся з листом до відповідача із заявою про зняття арешту з майна. Згідно відповіді Соснівського ВДВС ГТУЮ у Черкаській області № 37847 від 02.09.2019 року, яка знаходиться в матеріалах справи, згідно бази АСВП станом на 02.09.2019 року виконавчі провадження № 59732156 від 02.10.2014 року та № 59732275 від 02.10.2014 року завершені на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 та 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» У разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Стаття 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає випадки зняття арешту з майна, в тому числі арешт майна може бути знятий за рішенням суду. На підставі викладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених дослідженими судом доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд, з метою забезпечення в повній мірі захисту прав, свобод та інтересів позивача, дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved