Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Знам'янської міської ради Кіровоградської області про зобов'язання вчинити певні дії. Вказав, що 18.02.2008 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав в кредит грошові кошти в сумі 250 000 грн. під 18 % річних строком до 18.02.2015 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та дружиною позичальника [PERSON] укладено відповідний договір поруки. Крім того, між банком та [PERSON] також укладено іпотечний договір, за яким в іпотеку банку передано майновий комплекс будівель і споруд за адресою: [ADDRESS]. Позичальник належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконав. [INFO] [PERSON] помер. Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.06.2012 року у задоволенні позову до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що судом не встановлено доказів прийняття [PERSON] спадщини після смерті чоловіка. В свою чергу, після спливу одного року з часу відкриття спадщини банк звернувся до відповідача з вимогою щодо звернення до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, але виконавчим комітетом Знам'янської міської ради відмовлено у задоволенні вимог банку, внаслідок чого порушуються майнові права банку. Просив суд визнати дії відповідача незаконними та зобов'язати звернутись до суду з заявою про визнання спадщини померлого [PERSON] відумерлою. Представник позивача у судове засідання з»явився. Позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позові. Представник відповідачау судове засідання з»явився. Позовні вимоги не визнав. Вказав, що підстави для визнання спадщини після смерті [PERSON] відумерлою відсутні. Просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.02.2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та [PERSON] укладено кредитний договір № 2/1/2008/980-К/972, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 250 000 грн. під 18 % річних строком до 18.02.2015 року для придбання основних засобів. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, цього ж дня між банком та дружиною позичальника [PERSON] укладено договір поруки, за яким остання поручилась перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають із вказаного вище кредитного договору. Крім того, 18.02.2008 року між банком та [PERSON] був укладений іпотечний договір, за яким в іпотеку банку передано майновий комплекс будівель і споруд, який знаходиться у [ADDRESS]. Судом також встановлено, що [INFO] [PERSON] помер у м. Знам'янка. Згідно відповіді Знам'янської міської державної нотаріальної контори спадщину після смерті [PERSON] ніхто не прийняв. На відповідні звернення банку до відповідача з приводу вчинення заходів щодо визнання спадщини відумерлою в судовому порядку, останнім надано відмову з посиланням на безпідставність таких вимог в силу того, що померлий має спадкоємців. Позивач звернувся до суду з даним позовом, відповідно до якого просив суд зобов'язати відповідача, яким не вчинено дій щодо подання заяви до суду про визнання спадщини відумерлою на підставі ст. 1277 ЦК України, звернутись до суду з відповідною заявою. Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов'язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3-5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі відповіді Знам'янської міської державної нотаріальної контори від 25.06.2014 року (а.с. 84-84) судом встановлено, що після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини дійсно ніхто не звертався. В той же час в судовому засіданні було з'ясовано, що спадкодавець за життя був одружений, ймовірно мав неповнолітніх дітей. Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.06.2012 року у задоволенні позову банку до [PERSON] (дружини померлого) про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що судом не встановлено доказів прийняття [PERSON] спадщини після смерті чоловіка, враховуючи і те, що остання на час відкриття спадщини проживала за іншою адресою, а тому відсутні і підстави вважати, що вона прийняла спадщину згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Разом з тим підстав достовірно стверджувати, що у [PERSON] відсутні інші спадкоємці, які могли прийняти спадщину в силу положень ч. 3 або ч. 4 ст. 1268 ЦК України, у позивача немає, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В той же час обов'язок по доведенню тих обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, процесуальним законом покладено у даному випадку саме на позивача. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду позивачем не доведено факту відсутності у [PERSON] спадкоємців, неприйняття ними спадщини, відмови від її прийняття або усунення їх від права на спадкування. Відтак, суд не вбачає і в діях органу місцевого самоврядування факту порушення прав банку внаслідок не прийняття мір щодо визнання спадщини [PERSON] відумерлою, в тому числі і з огляду на відсутність на те відповідних підстав.

Outcome: dismissed