Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути суму страхового відшкодування в розмірі 22962,06 грн. та судові витрати, посилаючись на те, що 23.07.2012 р. відбулась ДТП за участю автомобіля «Мерседес», держномер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «ВАЗ 21063», держномер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Зазначена пригода сталася з вини водія [PERSON], автомобіль якого застрахований в ПрАТ «СК Провідна». Згідно звіту про оцінку автомобіля від 25.07.2012 р. вартість матеріального збитку, яка нанесена автомобілю позивача складає 18344,90 грн. Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідач виплатив позивачу 5935,97 грн. та через деякий час була здійснена доплата в розмірі 3261,97 грн., однак позивач вважає, що відповідач повинен виплатити йому решту страхового відшкодування відповідно до вищевказаної оцінки. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що позивачу було виплачено страхове відшкодування в повному обсязі, сума якого походить з калькуляції відновлюваного ремонту, а тому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Третя особа в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги позивача. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив. 23.07.2012 р. приблизно о 17-20 год. в м. Києві на вул. Глушкова сталася ДТП за участю автомобіля «Мерседес», держномер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «ВАЗ 21063», держномер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 27.08.2012 року, особою відповідальною за пошкодження транспортного засобу марки «Мерседес» з державним номером [NUMBER], належному [PERSON], визнано [PERSON]. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язана в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній в договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 24.07.2012 року позивач звернувся із заявою до ПрАТ «СК «Провідна» про виплату страхового відшкодування. Відповідно до п. 36,2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року за №1961-IV, виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування та відповідних документів. 13.11.2012 року ПрАТ «СК «Провідна» склало страховий акт №1 та здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 5935,97 грн., про що свідчить копія квитанції №1 від 14.12.2012 року (а.с. 29). 27.11.2012 року та 14.12.2012 року позивач повторно звернувся до відповідача з заявами про доплату страхового відшкодування, посилаючись на Звіт №84/12 від 25.07.2012 року, копію чеку ПП [PERSON], від 04.09.2012 року, калькуляцію ФОп [PERSON], акт виконаних робіт та квитанцію СПД [PERSON] 04.01.2013 року ПрАТ «СК «Провідна» склало страховий акт №2 та здійснило доплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 3261,97 грн. Згідно Калькуляції №1618 від 02.01.2013 року, яка була складена спеціалістом страховика за допомогою програмного продукту «Аудатекс», вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Мерседес» з державним номером [NUMBER] без урахування зносу складає 13318,86 грн., а з врахуванням зносу 9197,94 грн. (а. с. 73-74). Враховуючи виплати, які були проведені відповідачем у розмірах 5935,97 грн. та 3261,97 грн., що разом складає 9197,94 грн. ПрАТ «СК «Провідна» виконало свої зобов'язання за Договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів належним чином та в повному обсязі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається представник позивача, не знайшли свого підтвердження, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed