Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача[PERSON] про вилучення та повернення транспортного засобу забезпеченого за рахунок коштів державного бюджету. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] , як інвалід війни 1 групи була забезпечена через Головне управління праці та соціального захисту населення обласної державної адміністрації транспортним засобом Славута ЗАЗ 11028 за рахунок коштів державного бюджету. На підставі заяви [PERSON] рішенням колегії Головне управління праці та соціального захисту населення обласної державної адміністрації від 29.01.2009 прийнято рішення про переоформлення вказаного автомобіля, вартістю 15316,00 грн. після смерті особи з інвалідністю [PERSON] на його дружину [PERSON] 24.06.2010 року рішенням колегії № 6-4 за проханням [PERSON] передано право керування зазначеним автомобілем її зятеві [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. 27.12.2018 та 06.03.2019 після смерті [PERSON] Департаментом направлено лист членам сім`ї померлої з проханням добровільно повернути транспортний засіб. Проте, автомобіль членами сім`ї померлої [PERSON] добровільно не повернуто. Просить вилучити у відповідача транспортний засіб Славута М1 ЗАЗ 11028, 2003 року виготовлення, з ручним звичайним керування, номер двигуна [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , вартістю 15316 грн. та стягнути судовий збір в розмірі 1921 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.02.2020 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами заочного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надали суду клопотання про розгляд справи в їх відсутність. Відповідач в судове засідання не з?явився, причини неявки суду не відомі про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.12.2008 року [PERSON] письмово звернулася до Головного управління праці та соціального захисту населення обласної державної адміністрації про видачу транспортного засобу забезпеченого за рахунок коштів державного бюджету. На підставі заяви [PERSON] рішенням колегії Головне управління праці та соціального захисту населення обласної державної адміністрації від 29.01.2009 прийнято рішення про переоформлення автомобіля Славута М1 ЗАЗ 11028, 2003 року виготовлення, з ручним звичайним керуванням, номер двигуна [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , вартістю 15316 грн. після смерті особи з інвалідністю [PERSON] на його дружину [PERSON] . Таким чином, [PERSON] , особа з інвалідністю внаслідок війни 1 групи, через Головне управління праці та соціального захисту населення обласної державної адміністрації, відповідно до Порядку забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 р. № 999, була забезпечена вказаним транспортним засобом. З матеріалів справи вбачається, що 24.06.2010 року рішенням колегії № 6-4 за проханням [PERSON] передано право керування зазначеним автомобілем її зятеві [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується довідкою Комунального закладу «Черкаський геріатричний пансіонат» Черкаської обласної ради від 26.12.2018 № 1493. Департамент соціального захисту населення облдержадміністрації своїм листом від 27.12.2018 та 06.03.2019 повідомив членів сім`ї [PERSON] про необхідність добровільного повернення автомобіля ЗАЗ 11028. З метою досудового врегулювання спору, Департамент соціального захисту населення облдержадміністрації своїм листом від 27.12.2018 та 06.03.2019 повідомив [PERSON] , яка є донькою померлої про необхідність добровільного повернення автомобіля ЗАЗ 11028, однак, автомобіль не повернуто. Згідно з п.6 Постанови «Про затвердження порядку забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями» особа з інвалідністю, законний представник недієздатної особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю отримує автомобіль на десятирічний строк без права продажу, дарування, передачі (в тому числі за довіреністю) іншій особі. Після закінчення зазначеного строку особа з інвалідністю може користуватися таким автомобілем до отримання нового або повернути його структурному підрозділу з питань соціального захисту населення чи управлінню виконавчої дирекції Фонду на умовах згідно з пунктом 14 цього Порядку. Датою забезпечення автомобілем вважається день отримання його особою з інвалідністю, законним представником недієздатної особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю на підставі акта приймання-передачі, виданого дилером підприємства - постачальника автомобілів для осіб з інвалідністю. Пунктом 16 вказаного Порядку дає підстави для висновку про те, що після смерті особи з інвалідністю автомобіль може бути передано безоплатно у власність члену його сім`ї виключно втому разі, якщо такому автомобілю більше 10 років. Якщо померла особа з інвалідністю була забезпечена автомобілем на пільгових умовах, його спадкоємцю за заявою повертається сума, що була сплачена особою з інвалідністю за автомобіль, згідно з оціночною вартістю автомобіля на день подання заяви, визначеною за рахунок коштів спадкоємця. Автомобіль отриманий особою з інвалідністю, законним представником недієздатної особи з інвалідністю, дитина з інвалідністю, вилучається відповідними органами державної виконавчої служби за рішенням суду. Автомобіль добровільно членами сім`ї померлої особи з інвалідністю до Департаменту не повернуто та не виконані інші дії, чим порушено п.16 Порядку забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а автомобіль підлягає вилученню у відповідача. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1921 гривень, суд вважає за необхідне стягнути з судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1921 гривень. Враховуючи викладене,

Outcome: approved