Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача,\~в якому просить суд визнати поновленим договір оренди земельної ділянки від 04 січня 2011 року, укладений між ним, Фермерським господарством «Віра Вікторія» та [PERSON], предметом договору якого є земельна ділянка загальною площею 5,5 га, що розташована на території Миролюбіської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, що зареєстрований відділом Держкомзему у Маловисківському районні Кіровоградської області 15 березня 2012 року, а додаткову угоду укладеною на той самий строк та на тих же умовах. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що Договір оренди земельної ділянки від 04 січня 2011 року площею 5,5 га., кадастровий номер 3523182000:02:000:0582, яка розташована на території Миролюбіської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області був укладений між Фермерським господарством «Віра Вікторія» та [PERSON] зі строком його дії на 5 (пять) років з моменту його державної реєстрації тобто до 15 березня 2017 року. Позивач вказує, що фермерське господарство використовує земельну ділянку за цільовим призначенням та з часу одержання орендної плати у 2016 році і по травень 2017 року відповідач жодного разу не звертався до Фермерського господарства «Віра Вікторія» з приводу повернення орендованої земельної ділянки. В свою чергу Фермерське господарство «Віра Вікторія» виконувало умови договору, а [PERSON] не вимагав повернення земельної ділянки ні до закінчення основного строку ні після його закінчення, а тому згідно частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» договір вважається продовженим на той же строк і на тих самих умовах. Позивач вважає, що Договір було пролонговано автоматично, а процедура підписання Додаткової угоди є обов»язком сторін, в свою чергу відповідач відмовляється від укладання Додатквої угоди, вважаючи, що договір втратив силу. З наведених підстав обгрунтовуючи позовні вимоги положеннями статті 777 ЦК України, частиною 6-10 Закону України «Про оренду землі» позивач змушений звернутися з позовом до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні представник позивача підтримав поданий його довірителем позов і просив його задовольнити, з підстав викладених у ньому, та додатково пояснив, що на даний час фермерське господарство використовує земельну ділянку і на ній знаходяться посіви сільськогосподарських культур та сплачує відповідачу орендну плату за користування землею. Крім того представник пояснив, що жодних заперечень від відповідача не надходило в період з 15 березня 2017 року по 15 квітня 2017 року з приводу того, що позивач продовжує користуватися земельною ділянкою і жодних листів про небажання продовжувати дію договору до фермерського господарства не надходило. Представником позивача до суду були подані письмові заперечення на позовну заяву, в яких просить відмовити в задоволенні позову обгрунтовуючи це тим, що [PERSON] є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 5,5 га., розташованої на території Миролюбівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області кадастровий номер 3523182000:02:000:0582 та 04 січня 2011 року між ним та фермерським господарством було укладено договір оренди земельної ділянки зареєстрованого відділом Держкомзему у Маловисківському району Кіровоградської області від 15 березня 2012 року за № 352318204001932. Позивач навмисно приховує той факт, що після закінчення дії договору на його земельній ділянці навесні 2017 року було посіяно цукровий буряк. Також в березні 2017 року відповідач звертався до позивача з письмовими листами в яких повідомляв про небажання поновлення Договору та про намір самостійно обробляти земельну ділянку (а.с. 23-26). Відповідач підтримав правову позицію свого представника викладену в письмових запереченнях і повідомляв, що позивачу направлялися письмові повідомлення про небажання продовжувати дію договору і він має намір самостійно господарювати на належній йому на праві власності земельній ділянці та не бажає передавати її в оренду іншим особам. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,5 га., кадастровий номер 3523182000:02:000:0582, що розташована на території Миролюбівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, з цільовим призначенням ведення сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії КР № 028853 від 19 червня 2007 року (а.с. 29). З матеріалів справи вбачається, що згідно умов Договору оренди земельної ділянки від 04 січня 2011 року укладеного між [PERSON] «Орендодавцем» та Фермерським господарством «Віра Вікторія» в особі голови [PERSON], «Орендодавець» передав, а «Орендар» прийняв у користування земельну ділянку, сільськогосподарського призначення № 582, згідно кадастрового плану (план-схеми), загальною площею\~ 5,5 га, кадастровий номер: 3523182000:02:000:0582, строком на 5 років, державна реєстрація якого була проведена 15 березня 2012 року (а.с. 5-8). Таким чином, враховуючи, що державна реєстрація Договору оренди земельної ділянки від 04 січня 2011 року була проведена 15 березня 2012 року, тому він є укладеним на строк до 15 березня 2017 року. З матеріалів цивільної справи вбачається, що 11, 13, 14 березня 2017 року орендодавець [PERSON] засобами поштового зв»язку, підтверджується зворотніми поштовими повідомленнями та відомостями з інтернет-сайту Державного підприємства поштового зв»язку «Укрпошта», шляхом відстеження інформації про наявність та стан пересилання поштових відправлень, штрихкодовий ідентифікатор: 2620001043507, 2620001082359, 2620001055882, направляв орендарю, позивачу у справі, та його посадовим особам, Листи про небажання продожувати строк дії Договору оренди земельної ділянки від 04 січня 2011 року, з проханням повернути йому земельну ділянку, оскільки він бажає обробляти її самостійно. Вказані листи із заявою про небажання продовжувати строк дії договору були одержані представниками Фермерського господарства «Віра Вікторія» (а.с. 30-42, 72, 73). Особами, що беруть участь в розгляді справи було визнано ту обставину, що на даний час земельну ділянку, яка є предметом Договору оренди земельної ділянки від 04 січня 2011 року використовує позивач у справі, отже вказана обставина не підлягає доказуванню, на підставі частини 1 статті 61 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається і це було визнано відповідачем, що йому направлялася для підписання Додаткова угода Договору оренди земельної ділянки від 04 січня 2011 року, зі строком продовження дії Договору до 15 березня 2022 року (а.с. 43, 44), згідно відмітки на копії поштового конверту він був зданий до відділення поштового зв»язку 15 травня 2017 року і одержаний [PERSON] 24 травня 2017 року (а.с. 43-46). 25 травня 2017 року орендодавцем [PERSON] було направлено на адресу ФГ «Віра Вікторія» лист-відповідь в якій повідомляє, що він не бажає укладати Додаткову угоду Договору оренди земельної ділянки від 04 січня 2011 року про продовження строку дії Договору оренди земельної ділянки від 04 січня 2011 року і просить повернути йому земельну ділянку (а.с. 47-49). Згідно частини 1 статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до приписів частини 3 статті 10, частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (частина 3 статті 60 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись\~\~іншими засобами доказування (частина 2 статті 59 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов»язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов»язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до статті 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Умовами договору оренди землі встановлено права та обовязки Орендодавця та Орендаря відповідно до Закону України «Про оренду землі», яким визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків (частина 1 статті 202 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язку (частина 1 статті 626 ЦК України). За змістом статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 2 статті 792 ЦК відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, повязані з орендою землі, є закон «Про оренду землі». Згідно із положеннями статтей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі,\~\~складають\~\~і\~\~підписують\~\~відповідний\~\~письмовий\~\~документ,\~надаючи\~\~згоду встановленої форми. Відповідно до умов Договору оренди землі від 04 січня 2011 року договір укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право повновлення на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено (пункти 8, 36). Приписами статті 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції станом на, дату укладання Договору оренди землі, 04 січня 2011 року) передбачено, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням. Згідно статті 33 Закону України «Про оренду землі» станом на 11 березня 2017 року (дату направлення відповідачем першого листа з повідомленням про небажання продовжувати строк дії договору) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності) . Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди додоговору оренди землі може бути оскаржено в суді. Крім того, суд зазначає, що для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», коли орендар продовжує користуватись земельною ділянкою, необхідна наявність таких юридичних фактів: продовження користування виділеною земельною ділянкою, належне виконання своїх обовязків за договором; відсутність письмового повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; укладення додаткової угоди про поновлення договорів оренди. Указаний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 15 квітня 2015 року № 6-55цс15 та від 10 червня 2015 року № 6-70цс15 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України. Відповідно до положень статтей 57 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Суд дішов висновку, що надсилання відповідачем, [PERSON] 11, 13, 14 березня 2017 року позивачеві, як орендарю, повідомлення про небажання продовжувати дію договору на новий строк та в подальшому надсилання 25 травня 2017 року заперечення на поновлення договору оренди землі на новий строк, пропозицію на яке він отримав лише 24 травня 2017 року, які були належним чином вручені адресату, тому підстав для визнання договору поновленим, а додаткову угоду укладеною немає, крім того відповідач сам бажає обробляти і користуватися належною його земельною ділянку. Суд вважає, що помилковим є твердження представника позивача, що оскільки позивач на час розгляду справи користується земельною ділянкою і засіяв її сільськогосподарськими культурами, то це є обов»язковою ознакою того, що відповідач погоджується із продовженням дії договору, оскільки з матеріалів справи вбачається, що орендодавець письмово просив орендаря після закінчення строку дії договору повернути йому земельну ділянку, яка не була передана після спливу строку дії договору, а наявність посівів на земельній ділянці свідчить проте, що орендар у відповідний період засіяв землю для вирощування сільськогосподарських культур. Повно та всебічно з»ясувавши обставини справи, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному звязку, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовну заяву необхідно відмовити. З урахуванням того, що суд дішов до висновку, що позов задоволенню не підлягає, тому відповідно до\~ статті 88 ЦПК України\~судові витрати пов»язані з розглядом справи, судовий збір, покладаються на позивача у справі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed