Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зобов'язання звільнити земельну ділянку, посилаючись на те, що рішенням від 16.12.2005 року № 607/3068 «Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену частина садових ділянок Русанівських і Воскресенських садів» зі змінами і доповненнями, внесеними рішенням Київської міської ради від 14 червня 2007 року №764/1425 затверджено перелік земельних ділянок садівницьких товариств і фізичних осіб на території Русанівських і Воскресенських садів у Дніпровському районі м. Києва, які підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва, а саме: Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену. Крім цього позивач зазначив, що серед цього переліку зазначено і земельну ділянку площею 589,61 кв.м., що знаходиться на території СТ «Сад-Будівник» за адресою: [ADDRESS], яка перебуває у фактичному користуванні відповідача, а оскільки останній відмовляється звільнити її з наданням грошової компенсації, в розмірі ринкової оцінки майна та експертної оцінки земельної ділянки з поліпшенням, просить суд зобов'язати відповідача звільнити вказану земельну ділянку та стягнути з останнього на його користь судові витрати, пов'язані з розглядом справи. 27.02.2013 року представник позивача уточнила позовні вимоги та позов було пред'явлено до [PERSON], дружини [PERSON], який помер. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх з підстав, викладених в уточненнях до позову. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав з тих підстав, що, на його думку, рішення Київської міської ради від 16.12.2005 року № 607/3068 «Про надання земельної ділянки Комунальному підприємству «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві на території Русанівських садів у Дніпровському районі видано з порушенням вимог чинного законодавства та сам позов подано з порушенням вимог ст.. 119 ЦПК України. Крім того саме обґрунтування позовних вимог позивача суперечить земельному законодавству України. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, відповідач [PERSON] є фактичним користувачем земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею 589,61 кв.м., та споруд, які на ній знаходяться. Рішенням Київської міської ради XI сесії IV скликання від 16 грудня 2005 року № 607/3068 «Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських і Воскресенських садів» (зі змінами і доповненнями, внесеними рішенням Київської міської ради від 14 червня 2007 року № 764/1425) затверджено перелік земельних ділянок садівницьких товариств і фізичних осіб на території Русанівських та Воскресенських садів у Дніпровському районі м. Києва, які підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва - будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену (а.с. 8-12). Серед затвердженого вказаним рішенням позивача переліку земельних ділянок зазначено і земельну ділянку [ADDRESS], яка, як встановлено судом, перебуває у фактичному користуванні відповідача. Вказана земельна ділянка відповідачем не приватизована, відповідач є вторинним користувачем спірної земельної ділянки. Виходячи з роз'яснень Держкомзему, наведених в листі № 14-13-6/161, до громадян, які отримали земельні ділянки у користування, але не оформили права власності, необхідно застосовувати положення статті 149 Земельного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 149 Земельного кодексу України, земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатись для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Згідно з ч. 2 ст. 149 Земельного кодексу України, вилучення земельних ділянок проводиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. Рішенням Київської міської ради від 16 грудня 2005 року № 607/3068, крім того, передбачено варіанти компенсації садоводам Русанівських і Воскресенських садів за земельні ділянки, зелені насадження, садові та інші споруди, які підлягають знесенню в зв'язку з будівництвом Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену, зокрема, компенсація в судовому порядку на умовах грошової компенсації в розмірі ринкової оцінки майна та експертної оцінки земельної ділянки з поліпшеннями. В силу вимог ч. 1 ст. 149 Земельного кодексу України, земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування., а саме - для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену відноситься до суспільних потреб, а тому виходячи з положень ст. 149 Земельного кодексу України земельна ділянка, якою фактично користується відповідач, підлягає вилученню (викупу). В ході розгляду справи, за клопотанням представника позивача, була призначена судова будівельно-технічна експертиза на предмет визначення грошової компенсації. Висновком судової будівельно - технічної експертизи №5784/5785/13-43 від 24.12.2013 року, проведеної КНДІСЕ, визначена ринкова (дійсна) вартість земельної ділянки [ADDRESS] з поліпшенням, площею 589,61 кв.м., що знаходиться на території Садівницького товариства «Сад-Будівник» (кадастровий номер 66:530:042), з урахуванням господарських будівель складає 572 696 грн., з яких: - вартість земельної ділянки - 306 243 грн. - вартість садового будинку - 148 399 грн. - вартість господарських будівель і споруд - 57 644 грн. - імовірна ринкова вартість збитків, відшкодувань і витрат на поліпшення земельної ділянки - 31 333 грн. - імовірна ринкова вартість зелених насаджень - 10 565 грн. - імовірна ринкова вартість витрат на перевезення майна - 1 626 грн. - імовірна ринкова вартість збитків у зв'язку з неотриманням врожаю, що можна було б отримати на земельній ділянці - 16 886 грн. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в частині вилучення у відповідача земельної ділянки з наданням грошової компенсації в сумі 572 696 грн. Вимога про зобов'язання відповідача звільнити земельну ділянку не підлягає задоволенню, так як на день розгляду справи відповідач не отримала від позивача грошової компенсації. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача відлягають стягненню всі судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial