Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 09.12.2011 року між ними було укладено договір про отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. \~ \~ \~ \~Відповідач своїх обовязків не виконує, станом на 20.06.2018 року має заборгованість в сумі 12346,94 грн., яка складається з тіла кредиту в сумі 1708,42 грн., по відсотках за користування кредитом в сумі 4285,84 грн., пені в сумі 5288,54 грн., штрафів в сумі 1064,14 грн.. Позивач просить стягнути на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати. \~ \~ \~ \~Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. \~ \~ \~ \~Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (направлення судової повістки за місцем реєстрації, розміщення оголошення на сайті суду), відзив на позов та інших заяв не подав, проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін не заперечив. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення з наступних підстав: \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування. \~ \~ \~ \~09.12.2011 року сторонами було укладено договір про отримання кредиту в сумі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. \~ \~ \~ \~Згідно проведеного позивачем розрахунку, правильність якого відповідачем не оспорена, він станом на 20.06.2018 року з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості має заборгованість в сумі 12346,94 грн.. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит на сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконував прийняті на себе зобовязання відповідно до укладеного з позивачем договору, істотно порушував його умови, що є підставою для стягнення з винної особи частини заборгованості. В той же час, проаналізувавши проведений позивачем розрахунок заборгованості по процентам за користування кредитом, суд дійшов висновку про те, що він не відповідає умовам укладеного договору, проценти нараховувались не лише на заборгованість за тілом кредиту, а одночасно нараховувались проценти на весь розмір простроченої заборгованості з урахуванням вже нарахованих відсотків. Так, відповідно до підписаних відповідачем заяви про отримання кредиту, довідки про умови кредитування була встановлена базова відсоткова ставка в 3,5% на місяць. Умов щодо зміни обумовленої сторонами відсоткової ставки підписані відповідачем вищевказані документи не містять. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість виникла 23.06.2016 року, період заборгованості становить 2 роки. Враховуючи період заборгованості по кредитному договору (24 місяці), розмір встановлених позивачем відсотків за використання кредитними коштами місяць - 3,5%, розмір процентів, які підлягають стягненню із відповідача на користь позивача становить 1435,07 грн. (тіло кредиту 1708,42 грн. : 100% х 3,5% х 24 місяці прострочення сплати). Розмір нарахованої позивачем заборгованості підлягає зменшенню також на суму нарахованої позивачем пені, оскільки одночасне стягнення пені та штрафу за одне і те ж порушення договірних зобовязань є подвійною відповідальністю. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правові висновки ВСУ у справі №6-2003цс15). Суд, враховуючи правову позицію ВС у справі №664/2784/15-ц (постанова від 19.09.2018 року), вважає, що стягнення пені як виду неустойки, враховуючи її співвідношення до розміру заборгованості з тіла кредиту, є нерозумним і несправедливим, тому стягненню з боржника підлягає штраф. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судові витрати стягуються відповідно до розміру задоволених вимог (34,1 %). \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial