Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №7743/51/к4 від 10 січня 2014 року, яка складає 5411 грн. 56 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві представник позивача. Ненадання відповідачем доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 січня 2014 року між публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та [PERSON] укладено договір № 7743/51/к4, за умовами якого останньому надано кредит в сумі 14000 грн. строком на 14 місяців з 10 січня 2014 року по 10 березня 2015 року зі сплатою 1,4% річних з моменту укладання договору до моменту припинення здійснення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем відповідача на момент укладання цього договору. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем відповідача на момент укладання цього договору, до закінчення строку дії договору становить 2,4% річних з погашенням кредиту згідно умов кредитного договору. Відповідно до умов договору відповідач зобовязався використати кредит на зазначені в договорі цілі, сплачувати проценти за користування ним та інші платежі за договором, та повернути його кредитодавцеві в порядку та на умовах, визначених договором (п. 5.2.1 кредитного договору); забезпечити виконання своїх зобов'язань за договором (п.5.2.2 кредитного договору). Нараховані проценти за користування кредитом сплачуються шляхом безготівкового перерахування та/або шляхом внесення суми нарахованих процентів готівкою в касу Банку в день остаточного погашення кредиту. Проценти за користування кредитом нараховуються банком щомісячно в останній робочий день звітного місяця починаючи з останнього робочого дня попереднього місяця. Метод розрахунку відсотків - факт/факт (п. 4.1, 4.2 кредитного договору). Позивач взяті на себе зобовязання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі та порядку встановленому договором. Відповідач у порушення умов договору зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував. Внаслідок чого, рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 березня 2015 року (провадження №2/389/121/15) з нього на користь банку стягнуто заборгованість за зазначеним кредитним договором станом на 20 січня 2015 року в сумі 12919 грн. 50 коп. Зазначене рішення як свідчить розрахунок заборгованості та відзначає позивач у заяві виконане в повному обсязі 06 травня 2016 року (а.с. 12). У зв'язку з непогашенням відповідачем заборгованості банком додатково нараховано відсотки, починаючи з 21 січня 2015 року (з наступного дня з дати, станом на яку стягнуто заборгованість рішенням суду) до 14 червня 2016 року (дата складання позову) в сумі 5411 грн. 56 коп., з яких сума боргу за простроченими відсотками - 479 грн. 37 коп.; комісія -3724,00 грн., сума пені за відсотками -192 грн. 90 коп; сума пені за комісією 1015 грн. 29 коп. За змістом ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому, якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, дане зобовязання має бути виконане у зазначений період часу. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобовязання. Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та сплати неустойки (стаття 611 ЦК України). Крім того, згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або в разі реального повернення йому коштів. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У пункті 17 Постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року зазначено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Відповідно до правової позиції Верховного суду України по справі № 6-1206цс15 від 23 вересня 2015 року, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, виходячи із системного аналізу ст.ст.525,526,599,611 ЦК України, змісту кредитного договору, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. З урахуванням наведеного суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданим позивачем в частині нарахування відсотків за користування кредитом та комісії з наступного дня з дати, станом на яку стягнуто заборгованість попереднім рішенням суду, і до закінчення строку дії відповідного договору, а саме з 21.01.2015 року по 10.03.2015 року, оскільки п. 7.1 кредитного договору визначено його дію саме до вказаної дати. При цьому сама по собі умова договору про дію договору до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем не може розглядатися як установлення строку дії договору, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Тобто попереднє рішення суду звісно не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняючи відповідача від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляючи права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, але такі правовідносини сторін зрештою припиняються внаслідок закінчення строку дії договору, укладеного між ними. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно, згідно ч.1\~ст. 530 ЦК України\~підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1, 4\~ст. 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Отже, нарахування відсотків, комісії та пені може мати місце за період з 21.01.2015 року, оскільки попереднім рішенням суду стягнуто заборгованість станом на 20.01.2015 року, тобто з наступного дня, по 10.03.2015 року (дата закінчення строку дії договору). В подальшому, тобто по закінченню строку дії договору і до виконання зобов'язань відповідачем, позивач може розраховувати лише на отримання сум відповідно до положень\~ст.625 ЦК України\~за умови заявлення такої позовної вимоги. З розрахунку заборгованості, представленого позивачем, вбачається, що у період з 21.01.2015 року по 10.03.2015 року відсотки нараховано: 30.01.2015 року в сумі 4,83 грн., 30.01.2015 року - 25,89 грн., 27.02.2015 року - 29,36 грн., 27.02.2015 року - 3,37 грн., тобто загалом 63,45 грн. Так само у період з 21.01.2015 року по 10.03.2015 року мало місце нарахування комісії, а саме 30.01.2015 року та 27.02.2015 року кожного разу по 196 грн., що складає 392 грн. З розрахунків пені вбачається, що така нараховувалась на умовах встановлених договором поза межами його дії, тому не підлягає стягненню з відповідача. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що з відповідача на користь банку підлягає стягненню заборгованість у розмірі 455,45 грн. (відсотки+комісія, нараховані з наступного дня з дати, станом на яку стягнуто заборгованість з позичальника попереднім рішенням суду, і по дату закінчення строку дії договору; пеня нарахована на умовах встановлених договором поза межами його дії). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судові витрати, понесені банком у звязку із подачею даного позову пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Враховуючи, що позивачем пред'явлено позовну вимогу про стягнення боргу в сумі 5411,56 грн., при цьому сплачено судовий збір у розмірі 1378 грн., а позов задоволено в сумі 455,45 грн., тобто на 8,45 %, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача в сумі 116,44 грн. (1378 грн. х 8,45% / 100%). На підставі викладеного ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial