Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], Чернівецької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно. Посилався на те, що підприємство є орендарем земельної ділянки, площею 0,0500 га з цільовим призначенням для встановлення пункту для обслуговування автомобілів, що розташована по вул.Вінниченка,117-А. З метою проведення будівництва станції обслуговування автомобілів на орендованій земельній ділянці підприємство у 2007 році оформило всі необхідні дозвільні документи на будівництво згідно чинного законодавства, зокрема: робочий проект, який погоджений з головним архітектором м.Чернівці 25.06.2007року, Чернівецькою обласною держсанепідемстанцією 20.06.2007року; висновок №809/02-05 Управління наглядово-профілактичної діяльності ГУ МНС України в Чернівецькій області від 09.08.2007року; висновок №9/6/4443, комплексний експертний висновок №206.07/2 від 17.08.2007р. На підставі вказаних документів 05.10.2007 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю було надано позивачу дозвіл на виконання будівельних робіт №347, який пізніше було перереєстровано на дозвіл №1-27/094 від 13.02.2008 року. Згідно протоколу №1 Зборів учасників підприємства від 05.10.2007 року, учасники домовились, про те, що необхідно обрати одного з них відповідальним за процесом будівництва, для можливості здійснювати нагляд, керування за здійснення будівництва СТО, а тому вирішено було обрати відповідальною за здійснення будівництва - [PERSON]. На даний час будівництво СТО повністю завершене, однак за вини відповідальної особи за ведення будівництва [PERSON] позивач не може зареєструвати своє право власності на обєкт нерухомості, оскільки таке будівництво вважається самочинним внаслідок того, що Чернівецька міська рада надала в оренду земельну ділянку за вказаною вище адресою для обслуговування малої архітектурної форми, а побудоване СТО не відноситься до малої архітектурної форми. Згідно технічного паспорту та довідки МКБТІ вбачається, що підприємством побудовано у 2007 році будівлю СТО з магазином та офісом літ.А загальною площею 604,2кв.м, по вул. Винниченка Володимира, 117-А, і що з метою впорядкування поштових адрес цій будівлі можливо надати поштову адресу зазначеному обєкту вул.Винниченка, 117-Б м.Чернівці. Просив визнати за Малим колективним підприємством «Корфос» право власності на будівлю СТО з магазином та офісом літ. А, загальною площею 604,2 кв.м., що по вул.Винниченка Володимира, 117-б м.Чернівці. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Представник відповідача у судове засідання також не зявився, надав суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 22.11.2004 року між Чернівецькою міською радою та МКП «Корфос» було укладено договір оренди землі, з подальшими змінами, які були внесені договором від 20.01.2016 року. Відповідно до умов договору оренди, орендар орендує земельну ділянку, площею 0,0500 га, кадастровий номер 7310136600:32:001:0010, що по вул.Винниченка, 117-А. Договір оренди поновлюється до 31.12.2018 року для обслуговування малої архітектурної форми (а.с.3-4). 05.10.2007 року МКП «Корфос» Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю було видано дозвіл №347 від 05.10.2007 року на виконання будівельних робіт з встановлення пункту для обслуговування автомобілів по вул.Вінниченка, 117-А (а.с.6). В подальшому, зазначений дозвіл було перереєстровано на дозвіл №1-27/094 від 13.02.2008 року (а.с.6 зв.). Згідно технічного паспорту та довідки МКБТІ вбачається, що підприємством побудовано у 2007 році будівлю СТО з магазином та офісом літ.А, загальною площею 604,2 кв.м, по вул. Винниченка Володимира, 117-А, і що з метою впорядкування поштових адрес цій будівлі можливо надати поштову адресу зазначеному обєкту вул.Винниченка, 117-Б м.Чернівці. На даний час будівництво СТО повністю завершене, однак за вини відповідальної особи за ведення будівництва [PERSON] позивач не може зареєструвати своє право власності на обєкт нерухомості, оскільки таке будівництво вважається самочинним внаслідок того, що Чернівецька міська рада надала в оренду земельну ділянку за вказаною вище адресою для обслуговування малої архітектурної форми, а побудоване СТО не відноситься до малої архітектурної форми. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Спірні правовідносини сторін урегульовані ст. 376 ЦК України. Так, за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об'єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об'єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об'єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у ч. 1 ст. 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об'єкт нерухомості є самочинним. Як вбачається з досліджених письмових доказів по справі, обєкт нерухомомсті було збудовано на земельній ділянці, що не була відведена в установленому законом порядку для цієї мети, а тому проведене будівництво визнається судом самочинним. Водночас згідно із ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Аналіз норм ч. 5 ст. 376 ЦК України дає підстави для висновку про те, що в даному випадку основною підставою для визнання права власності на самочинно збудований об'єкт нерухомості є наявність у забудовника права користування земельною ділянкою, а також встановлення факту не порушення прав інших осіб. Окрім того, суд враховує розяснення надані у п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 «Про практику застосування судами ст. 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30 березня 2012 року, відповідно до яких звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні технічного висновку, за результатами проведеного технічного обстеження будівлі СТО з офісом, що знаходиться в м.Чернівці по вул.Вінниченка, 117-А, встановлено його відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації та можливість безпечної експлуатації (а.с.14-16). Таким чином, суд вважає, що здійснене будівництво не порушує прав інших осіб і відповідає діючим архітектурно-будівельним, санітарним і протипожежним нормам, а тому, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved