Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 листопада 2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачем і проживав з нею до 31 липня 2014 року, після чого вони розлучились. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який після розлучення залишився проживати з відповідачем. На підставі рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 31 липня 2014 року позивач виплачує на користь відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу). Аліменти, які стягуються з нього користь відповідача утримуються із заробітної плати та пенсії, що ставить позивача в скрутне матуріальне становище, оскільки він останній час хворіє і потребує постійного лікування, у зв'язку з чим просить суд зменшити розмір аліментів. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що основною підставою звернення до суду стало те, що збільшились витрати на лікування. Від утримання дитини він не відмовляється, однак просить зменшити розмір стягнення аліментів з тих підстав, щоб мати змогу у більшому розмірі допомагати дитині. На запитання суду пояснив, що неуважно віднісся до вирішення питання щодо першочергового розміру стягнених аліментів, позовні вимоги визнав, і його матеріальний стан не змінився у порівнянні з минулим вирішенням спору. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила у їх задоволенні відмовити, суду пояснила, що внаслідок частих хвороб дитини, вона вимушена була взяти відпустку по догляду за дитиною і в даний час не працює, не має інших доходів крім аліментів. На лікування дитини витрачаються значні кошти, лікарі рекомендують щорічне оздоровлення на морі, що потребує значних витрат. Дитина ходить до дитячого садку і плата за відвідування садка є також значною.Дитина потребує витрат на одяг, який також коштує недешево. Позивач працює, отримує пенсію, має у користуванні земельну ділянку, від якої також отримує дохід, однак дані до суду не надає . Дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 31 липня 2014 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) в тому числі і земельного паю, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 липня 2014 року і до досягення дитиною повноліття. Рішення сторонами не оскаржено і набрало законної сили. Вказане рішення суду звернуто для примусового виконання. \~Відповідно до ч. 8\~ст.7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За правилами\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати\~\~ дитину\~\~ до\~\~досягнення\~\~ нею повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Статтею 181 Сімейного кодексу України\~передбачені способи виконання батьками такого обов'язку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до роз'яснень п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За змістом вказаної норми розмір аліментів, у разі пред'явлення позову про їх зменшення, повинен визначатися, виходячи з наведених у статті підстав, зокрема, матеріального становища та сімейного стану платника з урахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини, на утримання якої вони стягуються. При цьому, зміни, що відбулися у матеріальному та сімейному стані платника мають бути такими, що ставлять його самого у скрутне становище.\~\~\~\~ На підтвердження викладених обставин позивачем\~\~надано до суду довідки про розмір пенсії, про розмір доходу за основним місцем роботи та витяг із медичної карти про проведений курс лікування. Судом враховано, що малолітній [PERSON] хворіє, перебуває на «Д» обліку у Новоархангельській ЦРЛ, про що свідчить витяг із амбулаторної картки. Відповідач в даний час не працює, внаслідок того, що за основним місцем роботи взяла відпустку по догляду за дитиною за станом її здоровя з 11.05.2016 року по 10.05.2017 року, про що свідчить копія відповідного наказу. Позивач є інвалідом ІІІ групи загального захворювання на строк до червня 2017 року, отримує пенсію. Крім того, позивач працює та отримує заробітну плату за основним місцем роботи. Відповідно до довідки УПФ [PERSON] за період з червня 2016 року по листопад 2016 року отримав пенсію в сумі 7380 грн. і з пенсії позивача стягнуто аліменти в сумі 2460 грн. за вказаний період, про що підтвердила відповідач. Відповідно до довідки про доходи, позивач за період з червня 2016 року по листопад 2016 року отримав заробітну плату в сумі 12000 грн. і із заробітної плати відраховувались аліменти в сумі близько 534 грн щомісячно, про що також підтвердила відповідач. З врахуванням стягнутих аліментів, середньомісячний дохід позивача по пенсії становить 820 грн. (4920: 6), по заробітній платі- 1106 грн ( (2000-360) -534), що сумарно за місяць становить близько 1926 грн., що перевищує встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 1 травня 2016 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, що становить - 1130 гривень. Крім того, судом враховано, що позивач має у власності земельну ділянку, про що підтвердив останній, самостійно її обробляє і має відповідний дохід від користування ділянкою. Також суд звертає увагу, що при прийняті рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 31 липня 2014 року судом було враховано стан здоровя позивача, який у письмових пояснення позовні вимоги щодо стягнення із нього аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу визнав, що свідчить про його матеріальну можливість сплачувати аліменти у присудженому розмірі і в силу ч.3 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають. При прийнятті рішення були враховані дані епікризів із Кіровоградської обласної лікарні щодо хвороби позивача. Також судом враховано, що відповідно до довідки Новоархангельської селищної ради у складі сімї [PERSON] відсутні члени сімї. Докази щодо зміни стану здоровя позивача у матеріалах справи відсутні, на обґрунтування цієї обставини ним подано до суду лише копію довідки до акта огляду МСЕК щодо встановлення ІІІ групи інвалідності загального захворювання до червня 2017 року та витяг із медичної карти про проведений курс лікування. Відповідно до поданого витягу, встановлено, що позивач проходив лікування у Кіровоградській обласній лікарні з 25.01.2017 року по 06.02.2017 року, вже після звернення до суду із позовною заявою і згідно витягу встановлено, що позивач хворіє із 2002 року. Посилання позивача, як на підставу зміни його матеріального стану, на здорощення рівня життя, зміни курсу долара та великі ціни на медичне лікування, не можуть бути прийняті судом, оскільки позивач працює, отримує заробітну плату, що навпаки свідчить про покращення матеріального становища позивача, оскільки на час розгляду справи про стягнення аліментів він не працював. Тому, з врахуванням вимог ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України та роз'яснень п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» позивачем не надано беззаперечних доказів щодо зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я позивача, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК кожна зі сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed