overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 липня 2013 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1431. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 20 липня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем, в якому мають малолітнього сина - [PERSON] [INFO] Зазначає, що подружнє життя поступово погіршувалось через несумісність характерів, вони втратили повагу один до одного, постійні суперечки призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. Тривалий час вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільний побут та господарство, проживають окремо. Просить позов задоволити. Ухвалою від 09.10.2017 провадження відкрито і призначено судовий розгляд. Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, вказала, що відповідач тривалий час не проживає і примирення є неможливе. Відповідач в судовому засіданні вказав, що позов визнає та пояснив, що вони дійсно з січня 2017 року не проживають разом, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, наміру зберігати сім'ю немає, примирення неможливе. Просить шлюб розірвати. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та причини позову, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини сторін, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 20 липня 2013 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1431. З копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками дитини - [PERSON] [INFO] Встановлено, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство. У відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання про недоцільність збереження даного шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, дитині, сім'я розпалась остаточно, шлюб існує формально, тому слід постановити рішення про його розірвання. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 листопада 2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Обґрунтовує позов тим, що з 2004 року перебуває у шлюбі з відповідачкою, від шлюбу народились діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Зазначає, що спільне життя не склалось, стосунки суттєво погіршились, сторони втратили почуття один до одного, проживають окремо, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Вважає, що подальше збереження формально існуючого шлюбу є неможливим, просить позов задоволити. Позивач в судове засідання не прибув, відповідною заявою, поданою представником позивача [PERSON], що діє згідно довіреності від 08.08.2017, просить провести судовий розгляд у його відсутності, позов підтримує і просить задовольнити. Відповідач в судові засідання повторно не з'явилась, хоча належним чином повідомлена про день та час слухання справи (а.с.18,23) Суд зі згоди позивача, обумовленої у письмовій заяві від 22.09.2017, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Перевіривши зібрані докази, постановляючи заочне рішення, суд позовні вимоги задовольняє з наступних підстав. В судовому засіданні встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 20 листопада 2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 3219. З копії свідоцтв про народження вбачається, що від шлюбу у сторін є діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.4, 9,10) Встановлено, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. У відповідності до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше подружнє життя суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є недоцільним, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, без яких повноцінна сім'я існувати не може, примирення неможливе. Оскільки сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, тому слід постановити рішення про розірвання цього шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати, що становлять 640 грн. (а.с.1). На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 лютого 2010 року Другим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 34. При цьому позивач посилається на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомив, що від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. У судове засідання позивач подав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 20 лютого 2010 року Другим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 34. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сімя носить виключно формальний характер. Майновий спір у сторін відсутній. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений до одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 червня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Новоархангельського районного управління юстиції Кіровоградської області за актовим записом № 21, з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згоден. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згодна. Дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Правовідносини сторін регулюються ст. ст. 109, 110, 112 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що між сторонами 20 червня 2008 року зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Новоархангельського районного управління юстиції Кіровоградської області за актовим записом № 21, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони остаточно припинили фактичні шлюбні відносини, спільно не проживають, шлюб носить формальний характер, примирення є недоцільним, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, інтересам їхніх дітей, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу зареєстрованого 21.08.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 208. Сторони від даного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу з тих підстав, що шлюбні відносини між ними припинені та вони фактично не проживають разом. Тому, між ними втрачене почуття любові та взаємоповаги. Майнового спору між ними немає. Просить суд розірвати шлюб, що відповідає їхнім взаємним інтересам. Від сторін до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, а відповідач визнала позов в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ за № 145580, шлюб між сторонами було зареєстровано 21.08.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 208. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і тоді суд відповідно ст. 112 СК України зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, при яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами втрачене почуття любові та взаємоповаги, шлюбні стосунки між ними припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнала. Майнового спору між сторонами немає, таким чином причини розірвання шлюбу обєктивні, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін. За таких підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу зареєстрованого 21.10.2011 року Малинівською селищною радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 22. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу з тих підстав, що шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Тому, між ними втрачене почуття любові та взаємоповаги. Майнового спору між ними немає. Просить суд розірвати шлюб, що відповідає їхнім взаємним інтересам. В судовому засідання позивач підтримав позовні вимоги як обґрунтовані та просив їх задовольнити, а також вказував на те, що збереження шлюбу не можливо. Відповідач категорично заперечувала проти розірвання шлюбу. Тому, судом було надано сторонам строк для примирення, а саме три місяці, але станом на 19.01.2018 року сторонами примирення досягнуто не було. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і тоді суд відповідно ст. 112 СК України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, при яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Між сторонами втрачене почуття любові та взаємоповаги, шлюбні стосунки між ними припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач заперечує, але примирення між ними досягнуто не було. Майнового спору між сторонами немає, таким чином на думку суду причини розірвання шлюбу об'єктивні, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить позивачу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 вересня 2002 року Виконавчим комітетом Зеленогірської селищної ради Любашівського району Одеської області, актовий запис № 13. При цьому позивач посилається на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомив, що від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. У судове засідання позивач подав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 21 вересня 2002 року Виконавчим комітетом Зеленогірської селищної ради Любашівського району Одеської області, актовий запис № 13. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сімя носить виключно формальний характер. Майновий спір у сторін відсутній. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений до одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 вересня 2005 року в Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 209. Обґрунтовує позов тим, що з 2005 року перебуває у шлюбі з відповідачкою. Зазначає, що спільне життя не склалось, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Вказує, що стосунки суттєво погіршились, сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Вважає, що шлюб існує формально, примирення між ними неможливе, а подальше перебування в такому шлюбі суперечить його інтересам. Ухвалою суду від 20.11.2020 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою від 30.12.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві просить проводити розгляд справи за його відсутності. Вказав, що позов підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, хоча належно повідомлялась про день та час судового розгляду, про причини неявки не повідомила, відзив у визначений судом строк не подала. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 21 вересня 2005 року в Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 209. З`ясовано, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, спорів щодо спільного нажитого майна немає. У відповідності до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше подружнє життя суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи наведене та інтереси кожного з подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є недоцільним, сторони втратили один до одного почуття любові та взаєморозуміння, без яких повноцінна сім`я існувати не може, примирення неможливе. Оскільки сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, тому слід постановити рішення про розірвання цього шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 840,80 грн. На підставі ст.ст.110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 вересня 2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2263. Обґрунтовує позов тим, що з 21 вересня 2012 року перебуває у шлюбі з відповідачкою, від якого мають малолітню дитину [PERSON] [INFO] . Подружнє життя поступово погіршувалось через несумісність характерів, втратили повагу один до одного, постійні суперечки призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. Тривалий час сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільний побут та господарство. Просить позов задовольнити. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 19.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить такий задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явилась, подала заяву про визнання позову, просить розгляд справи проводити у її відсутності. У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяв, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] 21 вересня 2012 року зареєстрували шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2263. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] [INFO] . З`ясовано, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, втратили почуття любові та поваги одне до одного. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнала, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини не суперечать інтересам сторін, а відтак, шлюб слід розірвати. Розподіл витрат по розгляду справи підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України. На підставі ст.ст.105, 109, 112 СК України,

Outcome: approved