Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 23.03.2009 року між ними було укладено договір про отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 10000,00 грн. зі сплатою 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач своїх обовязків не виконує, станом на 30.09.2016 року має заборгованість в сумі 43902,29 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 4765,79 грн., по відсотках за користування кредитом в сумі 33396,51 грн., за пенею та комісією в сумі 3173,21 грн., штрафів в сумі 2566,78 грн.. Позивач просить стягнути на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати . В судове засідання позивач не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність на підставі наданих письмових документів, свої вимоги підтримав з зазначених в позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Представником відповідача позовні вимоги не визнані, подано письмові заперечення. Представник вказав на те, що його довіритель в заяві-анкеті вказав про бажання отримати кредитний ліміт в сумі лише 500 грн., а не 10000 грн., було обумовлено сплату 2,5% щомісяця за користування кредитними коштами, а не 30%, як вказав позивач, відповідач 01.02.2017 року звернувся з заявою про реструктуризацію заборгованості, однак відповіді від відповідача не отримав. Позивач не представив укладеного з відповідачем договору, доказів отримання відповідачем кредитних коштів. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування . 23.03.2009 року сторонами було укладено договір про отримання кредиту в сумі 10000,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом зі збільшенням кредитного ліміту. Згідно проведеного позивачем розрахунку, правильність якого відповідачем не оспорена, він станом на 30.09.2016 року має заборгованість в сумі 43902,29 грн., яка складається з заборгованості за кредитом, процентів за користування ним, пені, штрафів. Розрахунок проведено відповідно до умов укладеного відповідачем договору, його правильність відповідачем не оспорена. Заяви про застосування позовної давності відповідачем не зроблено, подання ним заяви про реструктуризацію заборгованості свідчить як про визнання заборгованості, так її розміру. Дії відповідача щодо визнання боргу спростовують заяву його представника про не укладення договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит на сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконував прийняті на себе зобовязання відповідно до укладеного з позивачем договору, істотно порушував його умови, що є підставою для стягнення з винної особи заборгованості . В той же час, розмір нарахованої позивачем заборгованості підлягає зменшенню на суму нарахованих позивачем штрафів, оскільки одночасне стягнення пені та штрафу за одне і те ж порушення договірних зобовязань є подвійною відповідальністю. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція ВСУ у справі №6-2003цс15). За даним договором сплата як штрафу, так і пені передбачено за порушення строків здійснення платежів. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судові витрати стягуються відповідно до частини задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial