Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування незаконно отриманих коштів (соціальної виплати у вигляді допомоги по безробіттю) в сумі 7622,36 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач 10.02.2016 року та 24.11.2008 року звертався із заявами про надання йому статусу безробітного, в яких зазначав інформації про те, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, а також що не зареєстрований як фізична особа-підприємець. Відповідно до ст. 36 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття безробітні зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та при вирішенні питання про надання статусу безробітного. Тобто зазначена норма покладає обов'язок саме на безробітного надавити достовірні дані про себе при реєстрації в службі зайнятості, які можуть вплинути на надання статусу безробітного, на строки та суму виплати допомоги по безробіттю, на підставі чого відповідачу був наданий статус безробітного та призначено і розпочато виплату допомоги по безробіттю з 01.03.2009 року по 25.11.2009 року. Наказом від 27.11.2009 року №НТ091127 відповідачу припинена виплата допомоги по безробіттю у звязку із закінченням строку виплати. При звірці бази даних безробітних громадян з Єдиним державним реєстром юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, позивачем було виявлено, що відповідач з 21.12.2004 року по 18.01.2017 року був зареєстрований як фізична особа - підприємець, зазначені дані чітко відображені у виписці з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців. Надання неправдивих даних щодо наявності державної реєстрації фізичної особи-підприємця відповідача на момент реєстрації як безробітного призвело до незаконного отриманих ним коштів на загальну суму 7622,36 гривень, а тому представник позивача просить суд стягнути з відповідача на їхню користь вищевказану суму. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні вказав що, оцінюючи в сукупності обставини, на яких ґрунтуються вимоги та докази позову Петрівського районного центру зайнятості в Кіровоградській області щодо відшкодування незаконно отриманих коштів (соціальної виплати у вигляді допомоги по безробіттю) в розмірі 7622,36 грн., він є безпідставним та необґрунтованим, а тому просить суд відмовити позивачу за позовом в задоволенні його вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши документи справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з слідуючих підстав. 10.02.2016 року та 24.11.2008 року [PERSON] звертався із заявами до Петрівського районного центру зайнятості в Кіровоградській області про надання йому статусу безробітного, в яких зазначав інформації про те, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, а також що не зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с.7-8). Відповідно до ст. 36 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття безробітні зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та при вирішенні питання про надання статусу безробітного. Наказом Петрівського РЦЗ від 17.02.2006 року № НТ060217 та Наказом від 01.12.2008 року НТ081201 на підставі Закону України Про зайнятість населення, [PERSON] був наданий статус безробітного (а.с.9). А також, відповідно до ст.ст. 22, 23 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та п. 2.1 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітніми підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці соціальної політики України від 20.11.2000 року № 307, наказом Петрівського РЦЗ № НТ0903 від 02.03.2009 р. відповідачу було призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 01.03.2009 року по 25.11.2009 року. Наказом від 27.11.2009 року №НТ091127 відповідачу припинена виплата допомоги по безробіттю у звязку із закінченням строку виплати, відповідно пп.12 п.1 ст. 31 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування випадок безробіття». Таким чином допомогу по безробіттю [PERSON] отримав за період з 01.03.2009 року по 25.11.2009 рок розмірі 7622,36 грн. (а.с.10). Позивач вказав в позові, що при звірці бази даних безробітних громадян з Єдиним державним реєстром юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, позивачем було виявлено, що [PERSON] з 21.12.2004 року по 18.01.2017 року був зареєстрований як фізична особа - підприємець, зазначені дані чітко відображені у виписці з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців. 02.02.2017 року за №27-Д-2017 позивачем виданий наказ про розслідування страхових випадків і на підставі цього 02.02.2017 року було складено акт №8 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення [PERSON] відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с.11). 03.02.2017 року за вих. № 02-10/195/02 [PERSON] був направлений лист- повідомлення про відшкодування коштів (а.с.14). Однак в судовому засіданні встановлено, що згідно реєстраційної справи відносно фізичної особи підприємця [PERSON] №2439 000094 76, [PERSON] видано свідоцтво про державну реєстрацію підприємницької діяльності без створення юридичної особи 15 лютого 1994 року за №23, а не в 2004 році, як зазначено в позові. Також, як вбачається з копії рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 11.08.2003 року, 11.08.2003 року було скасовано державну реєстрації СПД без створення юридичної особи [PERSON]. Вказане рішення набрало законної сили 11 вересня 2003 року (а.с.16). Також представник Петрівського районного центру зайнятості в Кіровоградській області зазначив, що відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців», державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, здійснюється шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру. Але, оцінку дій [PERSON] не можливо робити посилаючись на Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців», який набрав чинності 01.07.2004 року, а потрібно застосовувати норми законодавства, що діяли на момент прийняття відповідного рішення, а саме Закону України «Про підприємництво» (в редакції від 04.07.2003 року), «Положенням про державну реєстрацію субєктів підприємницької діяльності», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.1998 року № 740 «Про порядок державної реєстрації суб'єктів підприємницької діяльності» (в редакції від 04.06.2003 року). Так, відповідно до статті 8 Закону України «Про підприємництво» скасування державної реєстрації здійснюється за заявою власника (власників) або уповноважених ним (ними) органів чи за особистою заявою підприємця - громадянина, а також на підставі рішення суду в разі: - визнання недійсними або такими, що суперечать законодавству, установчих документів; - здійснення діяльності, що суперечить установчим документам та законодавству України; - несвоєчасного повідомлення суб'єктом підприємницької діяльності про зміну його назви, організаційної форми, форми власності та місцезнаходження; - визнання суб'єкта підприємницької діяльності банкрутом (у випадках, передбачених законодавством); - неподання протягом року до органів державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності згідно з законодавством. Саме, факт неподання протягом року до органів державної податкої служби податкових декларацій, документів фінансової звітності згідно з законодавством і став підставою звернення до Петрівського районного суду Кіровоградської області в 2003 році Долинської МДПІ щодо скасування державної реєстрації субєкта підприємницької діяльності без створення юридичної особи [PERSON]. Згідно з пунктом 37 «Положення про державну реєстрацію субєктів підприємницької діяльності» скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи здійснюється шляхом виключення його з Реєстру субєктів підприємницької діяльності на підставі таких документів: -особистої заяви підприємця-громадянина або рішення суду (господарського суду) у випадках, передбачених законодавством; -довідки органу державної податкової служби про зняття зобліку; -довідки установ банків про закриття рахунків; -довідки органу внутрішніх справ про здачу печаток і штампів; -оригіналу свідоцтва про державну реєстрацію. Таким чином у звязку з вищевказаним та без отримання відповідних розяснень щодо подальших дій, відповідач був впевнений, що прийняте рішення і є підстава припинення його діяльності з подальшим виключенням з відповідних державних реєстрів. Також, як вбачається з матеріалів справи, листом Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 03.04.2017 року № 52/01-03/з, [PERSON] було розяснено, що дійсно відомості про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця [PERSON] державним реєстратором Петрівської райдержадміністрації було внесене 17.12.2004 року за зверненням Державної податкової інспекції. Тобто, лише через рік після винесення рішення про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Державна податкова інспекція надіслала державному реєстратору дане рішення. У вищевказаному листі, також зазначено, що відповідно до пункту 9 статті 47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» в редакції від 15.05.2003 року передбачено, що не раніше двох місяців з дати публікації повідомлення у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації фізична особа - підприємець, по якому прийняте судове рішення, що не повязане з банкрутством, подає державному реєстратору особисто (надсилає рекомендованим листом з описом вкладення) такі документи: -заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням; -свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи -підприємця; -довідку відповідного органу державної податкової служби про зняття фізичної особи - підприємця з обліку як платника податків; -довідку відповідного органу Пенсійного фонду України про зняття з обліку; -довідки відповідних органів фондів соціального страхування про зняття з обліку. Але, при цьому, Петрівська районна державна адміністрація в листі зазначає положення статті 49 Закону України Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» в редакції від 15.05.2003 року, а саме державний реєстратор зобов'язаний не пізніше наступного робочого дня з дати надходження судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем внести до Єдиного державного реєстру запис про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця та повідомити органи статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування та фізичну особу - підприємця, щодо якої було постановлено судове рішення, про внесення такого запису. Відсутнє підтвердження того, що [PERSON] повідомлення про внесення такого запису отримував, а отже виконати вимоги статті 47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» щодо подальших дій припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем не представилось можливим. За таких обставин у суду відсутні передбачені законом підстави для відшкодування незаконно отриманих коштів (соціальної виплати у вигляді допомоги по безробіттю) [PERSON] в сумі 7622,36 гривень, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити. Вказані правовідносини регулюються «Положенням про державну реєстрацію субєктів підприємницької діяльності», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.1998 року № 740 «Про порядок державної реєстрації суб'єктів підприємницької діяльності» (в редакції від 04.06.2003 року), Законом України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців» (в редакції від 15.05.2003 року), Законом України «Про підприємництво» (в редакції від 04.07.2003 року).

Outcome: dismissed