Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання батьківства, вказуючи, що з 09.03.2008 по [INFO] він перебував у фактичних шлюбних відносинах зі [PERSON], котра [INFO] народила дитину - доньку [PERSON], до свідоцтва про народження якої відомості про батька були внесені Софієвською селищною радою м.Красний Луч відповідно до вимог ч.1 ст.135 СК України. Втрьох вони мешкали у належному йому будинку за [ADDRESS], вели спільне господарство, виховували доньку. 08.07.2015 року за спільною заявою його та [PERSON] Софієвською селищною радою його було записано батьком [PERSON], [INFO]. На час видачі свідоцтва про народження, де він був записаний батьком, смт. Софіївський Луганської області був визнаний тимчасово окупованою територією України, де органи державної влади України не здійснювали свої повноваження, тому зміни до Державного реєстру щодо народження дитини внесено не було через відсутність доступу до Державних реєстрів. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті дитина залишилася мешкати з ним, він її виховує, утримує, піклується про неї. Просив визнати його батьком [PERSON], [INFO] та внести зміни до актового запису про її народження, вказавши його батьком дитини, прізвище змінити зі [PERSON] на [PERSON], по-батькові - з [PERSON] на - [PERSON], видати нове свідоцтво про народження з урахування внесених змін. У судовому засіданні позивач підтвердив позовні вимоги. Представник позивача позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, рішення просив прийняти на розсуд суду. Третя особа суду направила заяву про розгляд справи без участі представника, рішення просила прийняти на розсуд суду. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, тому суд приймає визнання позову відповідачем та ухвалює рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні з таких підстав. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частиною 1 ст.82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, що визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Вислухавши пояснення позивача, свідчення свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Стаття 128 СК України визначає, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, сформованого 22.03.2018 року Волноваським районним відділом РАГС ГТУЮ у Донецькій області, [PERSON] народилася [INFO] у смт.Софіївський м.Красний Луч Луганської області, матір*ю дитини записано [PERSON], відомості про батька внесені за вказівкою заявника, [PERSON] ( а.с.13-14) Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] свідчила, що вона є рідною сестрою позивача та підтвердила, що він перебував у фактичних шлюбних відносинах зі [PERSON], яка [INFO] народила дівчинку, [PERSON] Батьком дитини є позивач, з часу народження дитини та до теперішнього часу він разом з матір*ю дитини виховував її, забезпечував матеріально, піклувався про її стан здоров*я та духовний розвиток. Мати дитини померла [INFO] під час пожежі. Після її смерті дитина мешкає разом з позивачем, який продовжує опікуватися нею. Свідок [PERSON] свідчив, що він є зятем позивача та свідчив аналогічно свідку [PERSON] Не довіряти свідченням свідків у суду немає підстав. Таким чином, судом встановлено, що позивач перебував у фактичних шлюбних відносинах зі [PERSON], котра [INFO] народила доньку, [PERSON], відомості про батька якої в актовому записі записані за вказівкою матері. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі. Аналіз викладених доказів приводить суд до висновку, що позивач дійсно є батьком [PERSON],[INFO], відповідач не заперечує проти батьківства позивача, позовні вимоги ґрунтуються на законі та не порушують прав дитини, тому підлягають задоволенню. На підставі ст.128 СК України,

Outcome: approved