Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з уточненими вимогами, яким остаточно просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість за договором позики від 10.06.2015 (зі змінами), посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Харитоновою Я.М., реєстраційний №2029, в розмірі 1698038,62грн., що складається із суми боргу в розмірі 33040 доларів США, що станом на 03.03.2019 за офіційним курсом НБУ становить 806850,37грн.; суми штрафу (пеня) в розмірі 33180 доларів США, що станом на 03.03.2019 за офіційним курсом НБУ становить 891188,25грн.; стягнути за договором позики від 24.06.2016 (зі змінами), посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Харитоновою Я.М., реєстровий №2552, суму боргу в розмірі 1821107,47грн., що складається із суми боргу в розмірі 34220 доларів США, що станом на 03.03.2019 за офіційним курсом НБУ становить 919121,82грн.; суми штрафу (пеня) в розмірі 33582 доларів США, що станом на 03.03.2019 за офіційним курсом НБУ становить 901985,65грн. та стягнути за договором позики від 17.01.2017 суму боргу в розмірі 257031,50грн., що складається із суми боргу за договором (зі змінами) в розмірі 9000 доларів США, що станом на 03.03.2019 за офіційним курсом НБУ становить 241732,8грн.; суми 3% річних за прострочення в розмірі 569,59 доларів США, що станом на 03.03.2019 за офіційним курсом НБУ становить 15298,70грн., разом із судовими витратами. Позовні вимоги мотивує тим, що 10.06.2015 між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики грошей, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Харитоновою Я.М., реєстровий номер №2029. В подальшому додатковими договорами № 1 від 07.12.2015, реєстровий №4949, №2 від 06.06.2016, реєстровий №2236, № 3 від 02.12.2016 реєстрований № 5051 сторони внесли зміни до договору позики грошей, якими пролонгована дія договорові та змінена сума позики з урахуванням стану виконання зобов`язання та курсу гривні, встановленому НБУ відносно долару США. Так, відповідно до п.1 договору позики від 10.06.2015, реєстровий №2029 зі змінами від 02.12.2016, [PERSON] передав у власність [PERSON] , яка прийняла валютні цінності у вигляді та в натурі в сумі 847145,60грн., що є еквівалентом 33040 доларів США по курсу НБУ на день укладення договору та строком виконання не пізніше 02.06.2017 у порядок та строки, передбачені умовами договору з до мовленням про те, що за прострочення своїх зобов`язань [PERSON] повинна сплатити штраф (пеню) в розмірі 5% від суми поточного платежу. Між тим, після підписання додаткового договору №3 [PERSON] перестала виконувати умови договору позики від 10.06.2015 зі змінами та 02.01.2017 поточний платіж не здійснила, а тому за вказаний договором позики перед позивачем виникла загальна заборгованість станом на 03.03.2019 в сумі 1698038,62грн., яка складається із 806850,37грн. - сума боргу та 891188,25грн. - сума штрафу (пені). 24.06.2016 між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики грошей, реєстровий №2552. В подальшому додатковим договором № 1 від 20.12.2016 сторони внесли зміни до договору позики, якими пролонгована дія договорі та змінена сума позики з урахуванням стану виконання зобов`язання та курсу гривні, встановленому НБУ відносно долару США. Так, відповідно до п.1 передав у власність [PERSON] , а остання прийняла валютні цінності у вигулі та в на турі в сумі 903403408грн., що є еквівалентом 34220 доларів США по курсу НБУ на день укладання договору та строком виконання не пізніше 10.06.2017 у порядок та строки, передбачені умовами договору. У п.5 договору сторони домовились про те, що за порушення зобов`язань, позичальник повинен сплатити штраф (пеню) в розмірі 5% від суми поточного платежу. Після підписання додаткового договору №1 [PERSON] припинила виковувати умови договору позики, внаслідок чого перед позивачем станом на 03.03.2019 виникла заборгованість на загальну суму 1821107,47грн., що складається із 919121,82грн. - сума основного боргу та 901985,65грн. - сума штрафу (пені). Далі, 17.01.2017 між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики грошей, на підтвердження чого остання власноручно написала розписку. Згідно умов договору [PERSON] взяла у борг у [PERSON] грошові кошти в сумі 9000 доларів США строком на 2 місця зі строком повернення до 18.03.2017, але умови договору не виконала і грошові кошти не повернула, віна сідок чого перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 03.03.2019 становить 257031,5грн., що складається із 241732,8грн. - сума боргу та 15298,70грн. - 3% річних. Також позивача зазначає, що у травні 2017 подав заяви до приватного нотаріуса ХМНО Харитонової Я.М. про порушення [PERSON] умов договору позики від 20.06.2015 з урахуванням додаткових договорів, а також заяву про порушення умов договору позики від 24.06.2016 та додаткового договору з зазначенням вимоги щодо повернення [PERSON] позичену суму позики з урахуванням пені в строк до 30 днів, які 16.05.2017 вручені [PERSON] . Представник позивача надав заяву про слухання справи за його відсутністю, вимоги позову підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, заяв про поважні причини своєї відсутності або про слухання справи за його відсутністю не надав, відзив проти позову або заперечення до суду не надійшли, тому суд, зі згоди представника позивача розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 281 ЦПК України. Суд вивчивши доводи позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи із такого. Так, судом встановлено, що 10.06.2015 між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики грошей, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Харитоновою Я.М., реєстровий номер №2029. В подальшому додатковими договорами № 1 від 07.12.2015, реєстровий №4949, №2 від 06.06.2016, реєстровий №2236, № 3 від 02.12.2016 реєстрований № 5051 сторони внесли зміни до договору позики грошей, якими пролонгована дія договорові та змінена сума позики з урахуванням стану виконання зобов`язання та курсу гривні, встановленому НБУ відносно долару США. Так, відповідно до п.1 договору позики від 10.06.2015, реєстровий №2029 зі змінами від 02.12.2016, [PERSON] передав у власність [PERSON] , яка прийняла валютні цінності у вигляді та в натурі в сумі 847145,60грн., що є еквівалентом 33040 доларів США по курсу НБУ на день укладення договору та строком виконання не пізніше 02.06.2017 у порядок та строки, передбачені умовами договору з домовленістю про те, що за прострочення своїх зобов`язань [PERSON] повинна сплатити штраф (пеню) в розмірі 5% від суми поточного платежу. Такі обставини підтверджено копіями договору позики від 10.06.2015, Додаткового договору №1 від 07.12.2015 до договору позики від 10.06.2015, Додаткового договору №2 від 06.06.2016 до договору позики від 10.06.2015, Додаткового договору №3 від 02.12.2016 до договору позики від 10.06.2015 (а.с.12-15). Між тим, відповідач свої зобов`язання за договором позики від 10.06.2015 зі змінами та доповненнями не виконала, 02.01.2017 поточний платіж не здійснила, а тому за вказаний договором позики перед позивачем виникла загальна заборгованість станом на 03.03.2019 в сумі 1698038,62грн., яка складається із 806850,37грн. - сума боргу та 891188,25грн. - сума штрафу (пені). 24.06.2016 між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики грошей, реєстровий №2552. В подальшому додатковим договором № 1 від 20.12.2016 сторони внесли зміни до договору позики, якими пролонгована дія договорі та змінена сума позики з урахуванням стану виконання зобов`язання та курсу гривні, встановленому НБУ відносно долару США. Так, відповідно до п.1 передав у власність [PERSON] , а остання прийняла валютні цінності у вигляді та в натурі в сумі 903403408грн., що є еквівалентом 34220 доларів США по курсу НБУ на день укладання договору та строком виконання не пізніше 20.06.2017 у порядок та строки, передбачені умовами договору. У п.5 договору сторони домовились про те, що за порушення зобов`язань, позичальник повинен сплатити штраф (пеню) в розмірі 5% від суми поточного платежу. Такі обставини підтверджено копіями договору позики від 24.06.2016, Додаткового договору №1 від 20.12.2016 до договору позики від 24.06.2016 (а.с.16,17). Після підписання Додаткового договору №1 відповідач припинила виковувати умови договору позики, внаслідок чого перед позивачем станом на 03.03.2019 виникла заборгованість на загальну суму 1821107,47грн., що складається із 919121,82грн. - сума основного боргу та 901985,65грн. - сума штрафу (пені). 17.01.2017 між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики грошей, на підтвердження чого остання власноручно написала розписку. Згідно умов договору [PERSON] взяла у борг у [PERSON] грошові кошти в сумі 9000 доларів США строком на 2 місця зі строком повернення до 18.03.2017, але умови договору не виконала і грошові кошти не повернула, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 03.03.2019 становить 257031,5грн., що складається із 241732,8грн. - сума боргу та 15298,70грн. - 3% річних. Отже, між сторонами укладено простий письмовий договір позики від 17.01.2017. Такі обставини підтверджено копією розписки від 17.01.2017 (а.с.22). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальнику) грошову суму, а позичальник зобов`язується повернути таку ж саме грошову суму (суму позики). Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Далі, встановлено, що у травні 2017 подав заяви до приватного нотаріуса ХМНО Харитонової Я.М. про порушення [PERSON] умов договору позики від 20.06.2015 з урахуванням додаткових договорів, а також заяву про порушення умов договору позики від 24.06.2016 та додаткового договору із зазначенням вимоги щодо повернення [PERSON] позичену суму позики з урахуванням пені в строк до 30 днів, які 16.05.2017 вручені [PERSON] (а.с.18-21). Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів (ст.ст.625, 1050 ЦК України). Відповідач прострочив взяті на себе зобов`язання щодо повернення у визначені договорами терміни суму позики, тому з відповідача слід стягнути суму основного боргу за договором позики від 10.06.2015 (зі змінами) в розмірі 1698038,62грн., штраф (пеня) в розмірі 891188,25грн.; за договором позики від 24.06.2016 (зі змінами) суму основного боргу в розмірі 1821107,47грн., штраф (пеня) в розмірі 901985,65грн. та за договором позики від 17.01.2017 суму боргу в розмірі 257031,50грн. та суму 3% річних за прострочення в розмірі 15298,70грн.. Отже, аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на підставі правил ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved