Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, нанесених державі. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що згідно із наказом командира військової частини - польова пошта [NUMBER] (по стройовій частині) № 145 від 28.04.2016 року солдат [PERSON] був зарахований до списків особового складу частини з 28.04.2016 року та призначений на посаду старшого механіка водія гранатометника гаубичного самохідно-артилерійського взводу 2 гаубичної самохідно-артилерійської батареї 1 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи. Згідно із наказом командира військової частини - польова пошта [NUMBER] (по стройовій частині) №105 від 03.04.2018 року Відповідач вважався таким, що 19.03.2018 року самовільно залишив військову частину. Відповідно до довідки №114 про вартість речового майна, за неповне використання якого утримуються кошти при звільненні, від 27.07.2018 року відповідача було отримано: куртку ВВЗ (1 шт.) із встановленим терміном носіння - 36, проте кількість місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 10; костюм бавов. камуф. (1 шт.) із встановленим терміном носіння - 12, проте кількість місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 4; кашкет бавов. камуф. (1 шт.) із встановленим терміном носіння - 12, проте кількість місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 8; футболку з кор. рукавом (4 шт.) із встановленим терміном носіння - 12, проте кількість місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 2; труси (5 шт.) із встановленим терміном носіння - 12, проте кількість місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 2 м.; білизну натільну (5 шт.) із встановленим терміном носіння - 12, проте кількість місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 4 м.; черевики з вис. берц. (З шт.) із встановленим терміном носіння - 36, проте кількість місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 8; шкарпетки бавов. (8 шт.) із встановленим терміном носіння - 12, проте кількість місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 2; рукавички н/в (1 шт.) із встановленим терміном носіння - 60, проте кількість місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 32; білизна тепла (1 шт.) із встановленим терміном носіння - 12, проте кількість місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 10; шапка - феска (1 шт.) із встановленим терміном носіння - 60, проте кількість місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 32; шапку зимову (1 шт.) із встановленим терміном носіння -36, проте кількість місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 10; куртку костюму утеплювача (1 шт.) із встановленим терміном носіння - 24, проте кількість місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 4; сорочку бойову (2 шт.) із встановленим терміном носіння - 36, проте кількість місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 10; штани ВВЗ (1 шт.) із встановленим терміном носіння - 36, проте кількість місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 8; рукавички зимові (1 шт.) із встановленим терміном носіння - 24, проте кількість місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 2; шарф труба літній (1 шт.) із встановленим терміном носіння - 36, проте кількість місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 8; шарф труба зимовий (1 шт.) із встановленим терміном носіння - 36, проте кількість місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 8; шкарпетки зимові (6 шт.) із встановленим терміном носіння - 12, проте кількість місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 4 та білизну (1 шт.) із встановленим терміном носіння - 12, проте кількість місяців з дати настання права на отримання до дати виключення зі списків частини становила 12. Також згідно із довідкою - розрахунком від 24.07.2018 року на речове майно солдата [PERSON] вище зазначеним військовослужбовцем також було отримано: костюм від води; каремат; спальний мішок; бронежилет; шолом кевлар; чохол до шолома. Наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №235 від 27.07.2018 року відповідача було звільнено на підставі вироку Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2018 року, який визначено покарання у вигляді позбавлення волі на 3 (три) роки та на підставі ст. 75 звільненого від покарання з іспитовим строком на 1 рік. Також у вище зазначеному наказі визначено провести відрахування вартості обмундирування в сумі 35126 грн. 90 коп., обчислену пропорційно часу, що залишився до кінця строку носіння. Відповідно до витягу з книги обліку грошових стягнень та нарахувань військової частини [NUMBER] за 2018 р. солдата [PERSON] сума, яка підлягає стягненню, становить 35163 грн. 90 коп., було стягнено - 0 грн. 0 коп., а тому залишок до стягнення складає 35162 грн. 90 коп., які позивач просить стягнути з відповідача за спричинену майнову шкоду. У судове засідання представник позивача військової частини [NUMBER] не з`явилась, про день, місце та час слухання справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. У судове засідання відповідач не з`явився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зважаючи на ці обставини, суд керується\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою\~статті 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені\~Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК,\~стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої\~Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.ст.\~280,\~281,\~282 ЦПК України\~ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~за наявними у справі матеріалами. Відповідно до\~ст.280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на що, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта [NUMBER] (по стройовій частині) №145 від 28.04.2016 року солдат [PERSON] з 28.04.2016 року був зарахований на посаду старшого механіка водія гранатометника гаубичного самохідно-артилерійського взводу 2 гаубичної самохідно-артилерійської батареї 1 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи. Наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №235 від 27.07.2018 року відповідача було звільнено на підставі вироку Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2018 року, який визначено покарання у вигляді позбавлення волі на 3 (три) роки та на підставі ст. 75 звільненого від покарання з іспитовим строком на 1 рік. Також у вище зазначеному наказі визначено провести відрахування вартості обмундирування в сумі 35126 грн. 90 коп., обчислену пропорційно часу, що залишився до кінця строку носіння. Відповідно до витягу з книги обліку грошових стягнень та нарахувань військової частини [NUMBER] за 2018 р. солдата [PERSON] сума, яка підлягає стягненню, становить 35163 грн. 90 коп., було стягнено - 0 грн. 0 коп. Відповідно до п. 2 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 року, відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, що спричинило додаткові витрати для військових частин для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати. Відповідно до п. 3 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затверджене Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 року, військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність за наявності: а) заподіяння прямої дійсної шкоди; б) протиправної їх поведінки; в) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; г) вини у заподіянні шкоди. Протиправною визнається така поведінка (дія чи бездіяльність) військовослужбовця, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки. Військовослужбовець визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинене ним умисно чи з необережності. Відповідно до п. 13 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 року, несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину; недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм для використання чи для іншої мети. Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №235 від 27.07.2018 року відповідач був виключений зі списків особового складу військової частини [NUMBER] з 27.07.2018 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 Цивільного кодексу України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні судові витрати у розмірі 1841,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved