Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 06 вересня 2008 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. Вони з відповідачем мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. У грудні 2014 року рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області шлюб між ними розірвано. Відповідно до рішення суду з нього стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Він регулярно сплачує аліменти, оскільки дбає про належне матеріальне забезпечення сина. Проте з народженням другої дитини [PERSON], [INFO], у новому шлюбі, яка також потребує належного матеріального забезпечення, подальша сплата ним аліментів у повному розмірі є неможливою. З огляду на вищевикладене, обставини справи свідчать про те, що у звязку з народженням дитини у новому шлюбі він зобовязаний забезпечувати належне матеріальне становище для своїх дітей, а відповідно сплата аліментів у встановленому розмірі є неможливою. Просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього, [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] у розмірі ј частки від усіх видів доходу до 1/6 частки від усіх видів доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечувала щодо позовних вимог. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Ст.11\~ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який згодом було розірвано. Від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO] Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.11.2014 року з [PERSON], [INFO] стягнуто аліменти на користь [PERSON], на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01 вересня 2014 року до його повноліття. Ст 192\~СК України вказано, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~15.05.2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192\~СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами\~ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Позивач у своїй позовній заяві просить про зменшення розміру аліментів з ј частини на 1/6 частину посилаючись на те, що у нього на утриманні перебуває ще одна неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] на підтвердження чого надав копію свідоцтва про народження (а.с.6) та обовязок утримувати двох неповнолітніх дітей ставить його у скрутне матеріальне становище. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, оскільки позивач не довів обставини, на які посилається в своєму позові, а відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На думку суду, обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже факт наявності у позивача іншої дитини, яку він утримує, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру. Суд вважає, що розмір стягуваних аліментів не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України. Інших доводів та доказів на їх підтвердження, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, суду надано не було. На підставі ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача. На підставі вище наведеного,

Outcome: dismissed