Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу і просив стягнути з відповідача на його користь у відшкодування матеріальної шкоди 106025 грн. і у відшкодування моральної шкоди 10000 грн. посилаючись на те, що 20 березня 2014 року він уклав з відповідачкою договір купівлі-продажу товару і за період з 20 березня по 20 травня 2014 року передав їй товар загальною вартістю 83122 грн. Бонусна знижка відповідачки по оплаті вартості отриманого товару становила 18124 грн. 11 коп. Фактично оплачено відповідачкою було 3900 грн. На початку березня 2015 року він звернувся до відповідачки з письмовою вимогою про оплату 79222 грн., але відповідачка до теперішнього часу грошові кошти йому не повернула. Позивач та його представник [PERSON] в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій позов підтримав, в разі неявки відповідача просив розглядати справу в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення у пресі та конверти із судовими повістками, направленими за зареєстрованим місцем проживання відповідача та повернуті суду за закінченням терміну зберігання, причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладання розгляду справи від нього до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінив надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 20 березня 2014 року позивач та відповідач уклали договір купівлі-продажу товару і за період з 20 березня по 20 травня 2014 року відповідач передав позивачу товар загальною вартістю 83122 грн. Бонусна знижка відповідача по оплаті вартості отриманого товару становила 18124 грн. 11 коп. Фактично оплачено відповідачем було 3900 грн. На початку березня 2015 року позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про оплату 79222 грн., але останній до теперішнього часу грошові кошти йому не повернув. Наведені обставини встановлені судом на підставі наступних письмових доказів: · довідкою № 71 від 30 жовтня 2007 року про взяття на облік платника податків, відповідно до якої [PERSON] взятий на облік ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова як фізична особа - підприємець; · видаткових накладних № 4 від 30 березня 2012 року, № 7 від 10 травня 2012 року, № 9 від 06 червня 2012 року, № 10 від 12 червня 2012 року, № 11 від 15 червня 2012 року, № 1 від 14 січня 2013 року, № 2 від 05 лютого 2013 року, № 11 від 04 квітня 2013 року, відповідно до яких [PERSON] придбав у ТОВ «Лідер-груп інтернешнл» товар, який в послідуючому передав відповідачу (а.с. 11-19); · акту прийому - передачі від 20 травня 2014 року, відповідно до якого: · [PERSON] 20 березня 2014 року передав, а [PERSON] прийняла прибор «Лідомед-Біо» 10 программ в кількості 1 штуки, вартістю 3240 грн., прибор «Лідомед-Біо» тм Експрес діагностика в кількості 2 штук, вартістю по 8040 грн. за кожну,а всього на суму 16080 грн.; [PERSON] 30 квітня 2014 року передав, а [PERSON] прийняла прибор «Лідомед-Біо» 10 програм в кількості 2 штук, вартістю по 3888 грн. за кожну, а всього на суму 7776 грн.; [PERSON] 12 травня 2014 року передав, а [PERSON] прийняла прибор «Лідомед-Біо» 10 програм в кількості 2 штук, вартістю по 3888 грн. за кожну, а всього на суму 7776 грн., прибор «Лідомед-Біо» тм Експрес діагностика в кількості 3 штук, вартістю по 9650 грн. за кожну, а всього на суму 28950 грн.; [PERSON] 20 травня 2014 року передав, а [PERSON] прийняла прибор «Лідомед-Біо тм Експрес діагностика в кількості 2 штук, вартістю по 9650 грн. за кожну, а всього на суму 19300 грн. Всього за період з 20 березня 2014 року по 20 травня 2014 року [PERSON] було передано [PERSON] товару на загальну суму 83122 грн. (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. На початку березня 2015 року позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про оплату 79222 грн. за отриманий товар, але відповідач до теперішнього часу грошові кошти позивачу не повернув, і тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за отриманий товар в розмірі 79222 грн. без урахування конусної знижки, оскільки оплата за товар вчасно не здійснена (83122 грн. - 3900 грн. = 79222 грн.). Згідно з ч. 3 ст. 692 ЦК України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужим грошовими коштами. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Загальний розмір трьох відсотків річних від суми боргу за користування чужими грошовими коштами за період з 20 березня 2014 року по 02 березня 2015 року становить 2089 грн. 31 коп. (а.с. 6). Індекс інфляції за період з 20 березня 2014 року по 03 березня 2015 року становить 14352 грн. 69 коп. (20.03.2014 р. по 30.04.2014 р. - 103,3 %; 01.05.2014 р. по 03.03.2015 р. - 116,5 %). Разом з тим, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача збитків у вигляді втраченого доходу в розмірі 10361 грн., як збільшення вартості переданого відповідачу товару за період часу, який минув, оскільки це не може бути втраченим доходом позивача, який з власної волі та у відповідності до умов договору передав придбаний товар відповідачу у березні - квітні 2015 року, у зв'язку з чим перестав бути його власником і збільшення вартості товару, який позивачу вже не належить, будь-якій компенсації не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд вважає, що невиконанням зобов'язання по сплаті боргу за отриманий товар відповідач заподіяв позивачу моральну шкоду, яка складається з того, що позивач був значно обмежений в грошових коштах, необхідних для забезпечення себе особисто, своєї родини та здійснення підприємницької діяльності, в зв'язку з чим морально страждав, був вимушений докладати додаткових зусиль для покращення матеріального стану своєї сім'ї, забезпечення її нормального життєвого рівня і підтримування підприємницької діяльності. Розмір моральної шкоди суд вважає за можливе визначити в 10000 грн. За таких обставин суд вважає, що вимога позивача до відповідача частково обґрунтована, оскільки останній не виконав умов укладеного з ними договору купівлі - продажу товару і тому з нього слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором купівлі - продажу товару в розмірі 79222 грн., три відсотка річних в розмірі 2089 грн. 31 коп. та індекс інфляції в розмірі 14352 грн. 69 коп., а всього 95664 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог майнового та немайнового характеру в загальному розмірі 1160 грн. 25 коп. та за забезпечення позову в розмірі 121 грн. 80 коп., всього в розмірі 1173 грн. 05 коп. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ч.ч. 1,3 ст. 692, ч. 2 ст. 625, ч. 1 ст. 1167 ЦК України, суд -

Outcome: approved