Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] борг у сумі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень та сплачену суму судового збору у розмірі 5000 гривень. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 04 грудня 2018 року [PERSON] під розписку позичив у [PERSON] гроші у розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень. Згідно розписки, [PERSON] зобов`язувався повернути [PERSON] 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень до 04 травня 2020 року. Однак, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення коштів, та ухиляється від їх повернення. А тому позивач змушений звернутись до суду за захистом свого права. Ухвалою суду від 13 вересня 2021 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. /а.с.11/. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Козак О.В. позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Просила суд позовні вимоги задоволити повністю. Представник відповідача - адвокат Якібчук П.П. у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Проти задоволення позову не заперечив. Заслухавши пояснення представника позивача - адвоката Козак О.В., представника відповідача - адвоката Якібчука П.П., дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.2 ст.11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно із ч.2 ст.1046 ЦК договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України № 6-1967цс15 від 11.11.2015 року, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Суд встановив, що 04 грудня 2018 року [PERSON] під розписку позичив у [PERSON] гроші у розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень. Згідно розписки, [PERSON] зобов`язувався повернути [PERSON] 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень до 04 травня 2020 року. /а.с.4/ Однак, [PERSON] у визначений розпискою термін кошти не повернув та ухиляється від їх повернення. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України). Відповідно до вимог ЦК України розписка є одночасно документом, який підтверджує й передачу грошей позикодавцем позичальнику, й укладення договору позики. Встановлено, що згідно даної розписки, відповідач взяв на себе зобов`язання повернути позивачу позичені у нього грошових коштів, однак не повернув їх у вказаний строк. Розписка підписана власноручно відповідачем і є фактом виникнення зобов`язання відповідача перед позивачем. Наявність у позивача розписки відповідача свідчить про неповернення ним боргу. Частинами першою, другою статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язань або не виконав його у строк, встановлений договором. Зі змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, оскільки відповідачем порушено умови підписаного договору позики (розписки) від 04 грудня 2018 р. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 5000,00 грн. /а.с.1/. На підставі викладеного та

Outcome: approved