Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Концерн Правекс»,третя особа :Київська Універсальна Біржа про визнання дійсним договору купівлі продажу нерухомого майна,укладеного на товарній біржі 26 вересня 1995 року між Акціонерним товариством «Концерн «Правекс» та громадянином [PERSON] , відповідно до правил біржової торгівлі було укладено на Київській універсальній біржі договір купівлі-продажу нерухомості за реєстраційним №А4594/7636 (надалі - Договір). За умовами договору продавець продав а покупець купив квартиру [ADDRESS] . Вказана квартира складається із чотирьох кімнат загатьною площею 85,53 кв.м., в тому числі житловою площею 47,50 кв.м. Відповідно до п.5 Договору покупець набуває право власності на вказану квартиру з моменту укладення Договору. Згідно пункту 11 Договору даний договір підлягає реєстрації Черкаському об`єднаному бюро технічної інвентаризації. На виконання вказаного пункту Договору, згідно штампу на цьому Договорі, квартира [ADDRESS] 28.09.1995 зареєстрована в Черкаському бюро технічної інвентаризації за позивачем - [PERSON] . Згідно довідки КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 07.11.2018 №6670о за позивачем - [PERSON] зареєстроване право власності на квартира [ADDRESS] , на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого на Київській Універсальній біржі 26.09.1995 №А4594/7636. Таким чином, реєстрація Договору та права власності позивача на вказану квартиру у КП «Черкаське обласне ОБТІ», а також відсутність претензій зі сторони продавця, свідчить про те, що умови Договору сторонами було повністю виконано. Ні заперечень, ні зауважень ніхто зі сторін Договору з дня його укладення до цього часу не заявляв. [PERSON] володіє та користується придбаною за Договором квартирою та сплачує відповідні платежі за надання комунальних послуг, а також податок з нерухомого майна за цю квартиру. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.11.2018 право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстрована за позивачем - [PERSON] . На даний час позивач не може розпоряджатись належною йому квартирою, оскільки договір купівлі-продажу не було нотаріально посвідчено. Постановою приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П. від 22 листопада 2018 року [PERSON] було відмовлено у прийнятті в якості правовстановлюючого документа на вищевказану квартиру договір купівлі-продажу, зареєстрований на біржі, і не посвідчений нотаріусом, та відмовлено у посвідченні договору купівлі-продажу квартири, оскільки сторонами не додержано вимог ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час укладення договору, в частині його нотаріального посвідчення. Позивач підтверджує, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Оригінали документів, додані до заяви, знаходяться у позивача. Просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомості, а саме квартири [ADDRESS] , яка складається із чотирьох кімнат загальною площею 85,53 кв.м., в тому числі житловою площею 47,50 кв.м., укладений 26 вересня 1995 року між Акціонерним товариством «Концерн «Правекс» та громадянином [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), зареєстрованого на Київській універсальній біржі 26 вересня 1995 року за реєстраційним №А4594/7636. В судовому засіданні представник позивача адвокат В.М. Смаглій скаргу підтримав та просив її задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Акціонерне товариство «Концерн Правекс» в судове засідання не з`явився, хоч і був належним чином повідомлений про час, місце , дату розгляду справи, повернулася судова повістка до суду за терміном зберігання. Третя особа : Київська Універсальна Біржа належним чином повідомлена про час ,місце ,дату розгляду справи ,але в судове засідання представник не з`явився, повернулася судова повістка за терміном зберігання. Суд , заслухавши представника позивача адвоката Смаглій В.М.,вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи ,приходить до висновку ,що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено такі факти та їм правовідносини. Відповідно до правил біржової торгівлі 26 вересня 1995 року між Акціонерним товариством «Концерн «Правекс» та [PERSON] було укладено на Київській універсальній біржі договір купівлі-продажу нерухомості за реєстраційним №А4594/7636.За умовами договору продавець продав, а покупець купив квартиру [ADDRESS] , квартира складається із чотирьох кімнат загальною площею 85,53 кв.м., в тому числі житловою площею 47,50 кв.м. Покупець відповідно до п.5 Договору набуває право власності на вказану квартиру з моменту укладення Договору та згідно пункту 11 Договору, даний договір підлягає реєстрації Черкаському об`єднаному бюро технічної інвентаризації. На виконання вказаного пункту Договору, згідно штампу на цьому Договорі, квартира [ADDRESS] 28.09.1995 зареєстрована в Черкаському бюро технічної інвентаризації за позивачем - [PERSON] . Згідно довідки КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 07.11.2018 №6670о за позивачем - [PERSON] зареєстроване право власності на квартира [ADDRESS] , на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого на Київській Універсальній біржі 26.09.1995 №А4594/7636. На думку суду , реєстрація Договору та права власності позивача [PERSON] на вказану квартиру у КП «Черкаське обласне ОБТІ», а також відсутність претензій зі сторони продавця, свідчить про те, що умови Договору сторонами було повністю виконано. Ні заперечень, ні зауважень ніхто зі сторін Договору з дня його укладення до цього часу не заявляв. [PERSON] володіє та користується придбаною за Договором квартирою та сплачує відповідні платежі за надання комунальних послуг,а також податок з нерухомого майна за цю квартиру. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.11.2018 право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстрована за позивачем - [PERSON] . Відповідно до ст.15 Закону України від 10 грудня 1991 року № 1956-ХІІ «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов:а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі;в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню,тому на час укладення договору, Сторони не знали, що правочин відповідно до ст. 47 ЦК УРСР підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час був чинним Закон України «Про товарну біржу». На даний час позивач не може розпоряджатись належною його квартирою, оскільки договір купівлі-продажу не було нотаріально посвідчено. Постановою приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П. від 22 листопада 2018 року [PERSON] було відмовлено у прийнятті в якості правовстановлюючого документа на вищевказану квартиру договір купівлі-продажу, зареєстрований на біржі, і не посвідчений нотаріусом, та відмовлено у посвідченні договору купівлі-продажу квартири, оскільки сторонами не додержано вимог ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час укладення договору, в частині його нотаріального посвідчення. Суд ,вважає,що оскільки Договір було укладено 26 вересня 1995 року до набрання чинності ЦК України від 01.01.2004 року, до даних правовідносин слід застосовувати положення ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 4 ЦК УРСР 1963 р. цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством, в тому числі і з угод. Згідно ст. 41 ЦК УРСР угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків. Відповідно ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року № 1956-ХІІ (що застосовувався до даних правовідносин на момент укладення Договору), угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно ст. 48 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 та зареєстрованої 07 липня 1994 року за № 152/361., яка діяла на час спірних правовідносин, правовстановлюючим документом на будинок міг бути договір купівлі-продажу, зареєстрований на біржі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання цього права. Як зазначено в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», при розгляді справ про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, суди повинні з`ясувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину При вчиненні договору купівлі-продажу всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі па досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу квартири, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України у 1995 році. Відповідно до ст.204 ЦПК України діючого на даний час законодавства правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особо, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. А тому враховуючи вищевикладене та оскільки на час укладання договору купівлі-продажу мала місце суперечність законодавства та приймаючи до уваги той факт, що відсутні підстави нікчемності правочину, права та інтереси сторін укладений правочин не порушував, але позивач після набуття прав на нерухоме майно, в повному обсязі не може користуватися та розпоряджатися своєю квартирою на власний розсуд,а тому це є підставою для визнання договору купівлі-продажу дійсним. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 41,47. 224, 227 ЦК УРС.Р (від 18.07.1963 р), ст. 15, 16, 203, 204, 257, 267, 321,392 ЦК України,

Outcome: approved