Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай), вказуючи на те, що 18 грудня 1996 року померла його мати [PERSON], у звязку з чим відкрилась спадщина. Він має право на спадкування майна матері за заканом. До складу спадщини входить право на земельну частку (пай) розміром 2,71 в умовних кадастрових гектарах. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) у нотаріальній конторі позивач не має змоги, оскільки сертифікат видано після смерті спадкодавця. У судове засідання сторони не зявились, при цьому позивач просить розглянути справу без його участі. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Проти задоволення позову не заперечують. Відзив на позов не надіслали. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення, зокрема у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. 18 грудня 1996 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (серія 1-ЕЛ № 278299). За життя [PERSON] належало право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Прогрес» с.Нехаївка, Коропського району, Чернігівської області розміром 2,71 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0292355 виданим Коропською районною державною адміністрацією 30 квітня 1997 року, згідно рішення № 156 від 15 липня 1996 року та зареєстрованим у Книзі реєстрації сертифікатів за № 1018. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Коропському районі від 02.03.2018 року в книзі реєстрації сертифікатів по колишньому КСП «Прогрес» с. Нехаївка, Коропського району, Чернігівської області є запис про те, що на гр. [PERSON] зареєстровано 30.04.1997 року сертифікат серія ЧН № 0292355 (реєстраційний номер 1018). Площа в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) 2,71 га. Нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) станом на 10 листопада 1997 року складає 14448, 00 гривень. Рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 08 червня 2017 року вставлено, що [PERSON] є рідним сином [PERSON]. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 72/2018 спадкоємцем майна померлої [PERSON] за законом є [PERSON], який в управління спадковим майном вступив володінням вищевказаного сертифікату згідно ст. 549 ЦК УРСР. Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 березня 2018 року позивача відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий 30 квітня 1997 року, а спадкодавець помер 18 грудня 1996 року, то він до смерті не набув право на земельну частку (пай). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до пункту 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості), згідно з пунктом 5 цього ж указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved