Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання майнових прав. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. Між позивачем та відповідачем було укладено договір № ПР/484-5 купівлі-продажу майнових прав на двохкімнатну квартиру [NUMBER] в об'єкті капітального будівництва ЖК «Приозерний» за будівельною адресою: [ADDRESS]. Згідно п.п. 5.2.2 договору відповідач зобов'язувався забезпечувати будівництво об'єкту капітального будівництва та ведення його в експлуатацію. П.п. 2.6 договору визначений термін закінчення будівництва - 2 квартал 2015 року, плановий термін введення в експлуатацію - 3 квартал 2015 року. За умовою п.п. 5.4.1 договору позивач зобов'язувався здійснити оплату майнових прав, на виконання чого вніс в повному обсязі грошові кошти в сумі 1 070 080 гривень 00 копійок через «Укрсиббанк» на рахунок відповідача. На підтвердження оплати позивач одержав від ТОВ «Інтер-Преміал» довідку про фінансування 100% майнових прав за вих. 33 від 24 лютого 2015 року. Відповідач свої зобов'язання не виконує, строки завершення будівництва ним не виконані. Згідно п.п. 5.2.3 договору Продавець зобов'язаний надавати на письмову вимогу Покупця інформацію про хід виконання будівництва та про дотримання графіку будівництва. У відповідності до зазначеного вище договору позивач подав претензію з проханням повідомити про причини порушення графіку будівництва, про перешкоди, що призвели до порушення графіку будівництва, та усунути порушення і приступити до неухильного виконання договірних зобов'язань. Проте позивач не отримав відповіді на звернення до цього часу, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про визнання майнових прав. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Крім того представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн., з підстав наданого ним розрахунку. Відповідач в судове засідання не з'явився, 16 листопада 2015 року подав через канцелярію суду заяву за вх. № 55712, в якій просить проводити розгляд справи без участі свого представника, позовні вимоги визнає (а.с.35). Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що 18 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № ПР/484-5 купівлі-продажу майнових прав на двохкімнатну квартиру [NUMBER], згідно п.п. 5.4.1 пункту позивач зобов`язувався здійснити оплату майнових прав, на виконання чого вніс в повному обсязі грошові кошти в сумі 1 070 080 гривень 00 копійок а відповідач в свою чергу зобов`язувався забезпечувати будівництво об'єкту капітального будівництва та введення його в експлуатацію. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання по договору своєчасно, в повному обсязі фінансування 100% майнових прав об'єкта нерухомості в розмірі 1 070 080 гривень 00 копійок про що відповідачем, 24 лютого 2015 року було видано довідку про фінансування по договору № ПР/484-5 від 18 лютого 2015 року (а.с. 13). Згідно п.п. 5.2.3 договору Продавець зобов'язаний надавати на письмову вимогу Покупця інформацію про хід виконання будівництва та про дотримання графіку будівництва. У відповідності до зазначеного вище договору позивач подав претензію з проханням повідомити про причини порушення графіку будівництва, про перешкоди, що призвели до порушення графіку будівництва, та усунути порушення і приступити до неухильного виконання договірних зобов'язань. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Ч. 1 ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами. У відповідності до ч. 2. ст. 5 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестори - суб'єкти інвестиційної діяльності, які приймають рішення про вкладення власних, позичкових і залучених майнових та інтелектуальних цінностей в об'єкти інвестування. Ч. 5 ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» передбачено, що інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України. Ч. 1 ст. 18 Закону України «Про інвестиційну діяльність» держава гарантує стабільність умов здійснення інвестиційної діяльності, додержання прав і законних інтересів її суб'єктів. Згідно зі ст. 20 Закону України «Про інвестиційну діяльність» при недодержанні договірних зобов'язань суб'єкти інвестиційної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, передбачену законодавством України і укладеними договорами. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими правами визнаються будь - які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності, а також інші специфічні права та права вимоги. Згідно з положеннями ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживчою річчю, майнові права визнаються речовими правами. Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, в тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Згідно ст. 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» об'єктом інвестування є квартира або приміщення в об'єкті будівництв, яке після завершення будівництва стає окремим майном. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про основи містобудування» закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Оскільки позивачем повністю проінвестовано двохкімнатну квартиру [NUMBER] в об'єкті капітального будівництва ЖК «Приозерний» за будівельною адресою: [ADDRESS], суд вважає, що позовні вимоги про визнання майнового права позивача на об`єкт інвестування є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Як вбачається з акту та наданого представником позивача розрахунку, позивач поніс витрати на правову допомогу на загальну суму 1000 грн. Відповідно до ст.ст. 84,88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 6090 гривень 00 копійок. Витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved