Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Синельниківський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що йому на праві приватної власності належить жилий будинок, розташований за адресою : [ADDRESS], на підставі Договору купівлі-продажу жилого будинку від 12.12.2003 року. У цьому будинку зареєстрована відповідач по справі : його колишня дружина -[PERSON], [INFO], з 09.03.2004 року. Але за даною адресою відповідач ніколи не проживала і не проживає по теперішній час. Речей, що їй належать, у будинку немає і ніколи не було. На момент придбання будинку він з відповідачкою вже не проживали разом, позивач купив будинок за свої особисті кошти в той час, коли їх сім'я фактично розпалась. Добровільно відповідач не виписується зі спірного житлового приміщення, але не користується ним вже понад 9 років. У зв'язку з цим, позивач просить визнати [PERSON], [INFO], особою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]; та зобов'язати Синельниківський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]. Позивач в попереднє судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач - [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представник третьої особи - Синельниківський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області в попереднє судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі згідно норм чинного законодавства та прийняти законне рішення. Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступне. 12.12.2003 року [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, який знаходиться за адресою : [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 12.12.2003 року. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER], 11.09.2007 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Синельниківське МБТІ» від 19.03.2004 року [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 12.12.2003 року належить будинок, розташований за адресою : [ADDRESS]. Згідно довідки квартального комітету № 30 від 24.10.2013 року [PERSON] з березня 2003 року фактично не проживає за адресою : [ADDRESS]. Відповідно до підтвердження жителів кварталу [ADDRESS], після розлучення [PERSON] з березня 2003 року не проживає за адресою : [ADDRESS] та не вела спільного господарства з [PERSON] Згідно ст..405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З норми ст.. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» випливає, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про позбавлення права користування житловим приміщенням. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст..7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим таку вимогу, як позбавлення права користування житловим приміщенням. Так, матеріалами справи встановлено, що дійсно відповідач по справі - [PERSON] являлася членом сім'ї позивача, дійсно зареєстрована за адресою : [ADDRESS], але за даною адресою не проживає з березня 2003 року без поважних причин. Дані обставини були визнані відповідачем, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та ст.405 ЦК України, ст..7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved