Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в зв`язку з невиконанням договору про надання кредиту. Ухвалою судді від 25.06.2018 відкрито провадження у справі, а її розгляд призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, яким роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи. Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. 09.08.2018 через канцелярію суду відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому частково визнав позовні вимоги на суму 6218,29 грн. та добровільно сплатив заборгованість на зазначену суму. Просить закрити провадження по справі в частині стягнення з відповідача суми кредиту в розмірі 5410,00 грн., процентів за користування кредитом в сумі 808,29 грн., та пені у розмірі 149,55 грн. за відсутністю предмету спору. Відмовити ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 5530,95 грн. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що на офіційному сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» в мережі Інтернет розміщено «Правила надання грошових коштів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», які є публічною пропозицією (офертою) на укладення кредитного договору на умовах і в порядку, що визначені ними. 02.12.2017 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем був укладений договір про надання кредиту № 875891657, на підставі якого відповідачем був отриманий кредит у розмірі 5410,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на строк 9 календарних днів, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в розмірах, визначених п. 1.4 договору. В пункті 1.2 кредитного договору № 875891657 зазначено, що кредит надається строком на дев`ять днів. Строк дії договору дев`ять днів, але, в будь-якому разі, цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. Згідно пункту 1.4 кредитного договору № 875891657, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється наступним чином: за ставкою 1,66% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в п. 1.2.1 цього договору. Детальний розрахунок сукупної вартості кредиту зазначено в графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (пункт 1.6). Згідно графіку розрахунків до кредитного договору № 875891657 (додаток № 1 до договору), сукупна вартість кредиту складає 114,94% від суми кредиту (у процентному вираженні) або 6218 грн. 29 коп. Проценти за користування кредитом складають 14,94% від суми кредиту (у процентному вираженні) або 808,29 грн. Сума кредиту складає 5410 грн. (у грошовому вираженні). Судом також встановлено, що [PERSON] суму кредиту в розмірі 5410,00 грн. отримав в повному обсязі, шляхом безготівкового перерахування на особистий рахунок та дана обставини позивачем не оспорюється та не ставиться ним під сумнів. Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Так, стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ст. 526 ЦК України. 11.12.2017 строк платежу за договором закінчився, проте відповідач не виконав свої зобов`язання, а саме не повернув кредит, не сплатив проценти. З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач 28.07.2018, тобто після відкриття провадження у справі, сплатив заборгованість за договором кредиту № 875891657 у розмірі 6218,29 грн., що підтверджується квитанцією № 1304-3324-5182-7214 про сплату. Відповідач вказує на те, що розмір пені значно перевищує розмір самого кредиту, в зв`язку з чим останнім була сплачена заборгованість по пені в сумі 149,55 грн. Проте, з такими доводами відповідача не можливо погодитись, оскільки згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Пункт 1.4.2 договору передбачає, що позичальник сплачує фінансовій установі проценти за користування кредитом за фактичний час користування грошовими коштами з розрахунку 605,90 % річних. Так як строк користування кредитними коштами, протягом якого підлягали нарахуванню відсотки, при належному виконанні умов договору, становив дев`ять днів, у Фінансової установи не було підстав обраховувати та застосовувати річну ставку, виходячи з незначного строку кредитування. Згідно п. 4.3. договору, у разі порушення позичальником виконання зобов`язань щодо погашення суми кредиту та/або процентів за цим договором, він зобов`язується сплатити на користь Товариства пеню у розмірі 3% від залишку суми кредиту за кожний день прострочення повернення кредиту, починаючи з першого дня порушення позичальником умов договору до моменту повного погашення заборгованості за кредитом. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню невиплачена пеня в сумі 5530,95 грн. Також, оскільки відповідачем сплачена сума кредиту в розмірі 5410,00 грн., проценти за користування кредитом в розмірі 808,29 грн., пеня в розмірі 149,55 грн., то позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» до [PERSON] в частині стягнення заборгованості в розмірі 11898,79 грн., підлягають частковому задоволенню в розмірі 5530,95 грн. Враховуючи, що відповідач сплатив заборгованість за кредитним договором після відкриття провадження, вимоги позивача в частині стягнення витрат з оплати судового збору в розмірі 1762,00 грн. є повністю обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. На підставі наведеного,

Outcome: partial