Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з \~позовом до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 23.10.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та фізичною особою [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 551/0107 про надання останньому кредиту в сумі 48000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 56% з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 22.10.2020 року. Відповідач належним чином не виконує взяті на себе, згідно з умовами договору, зобов`язання, тому станом на 08.01.2020 року заборгованість позичальника перед банком складає 33514,11 грн., з яких 26000,00 грн. заборгованість за основним боргом (кредитом), 5237,71 грн. проценти за користування кредитом, 1575,23 грн. пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та процентів за користування кредитом, 491,79 грн. пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 7,64 грн. сума сплаченої пені, 159,15 грн. 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 47,75 грн. 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 10,12 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати у розмірі 2102,00 грн. 03 лютого 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позов до суду не подав. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. 23 жовтня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 551/0107, згідно з яким відповідачу надано кредит у розмірі 48000,00 грн. на строк 24 місяці з терміном остаточного повернення не пізніше 22 жовтня 2020 року, якщо інший строк та/або термін не буду встановлено згідно з умовами цього договору. Відповідно до п. 2.4.1 договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 % річних. Зазначена в цьому пункті договору процентна ставка є фіксованою. Згідно з п. 3.2.1 договору, банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Згідно з п. 3.3.3 договору, позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 2000,00 гривень та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з листопада 2018 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданому йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором. Відповідно до п. 3.3.4 договору, якщо сума платежу, що надійшла в рахунок повернення кредиту та сплати процентів, менша розміру, вказаного у п. 3.3.3. цього договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Наступна сума платежу повинна додатково включати суму коштів, необхідну для погашення простроченого платежу та сплати нарахованої пені за прострочені платежі з урахуванням вимог п.8.2 цього Договору. Згідно з п. 3.9.1 та п.п. 3.9.1.1 договору, банк має право, у випадку якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим договором, вимагати повернення кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають до сплати за цим договором), строк сплати яких ще не настав, в повному обсязі у тому числі, але не виключно, у разі, якщо відбулася будь-яка із наступних подій: затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та/або процентів за користування кредитом на один календарний місяць. Таке ж право банку зафіксовано і у п. 4.2.1 договору. Відповідно до п. 4.3 договору, позичальник зобов`язаний, зокрема, належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе цим договором зобов`язання (п.п. 4.3.1); завчасно забезпечувати наявність коштів для сплати чергових платежів за цим договором на поточному рахунку (п.п. 4.3.10). Згідно з п. 8.3 договору, за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти. Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Зі змісту статей 525, 526 ЦК України видно, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до вимог статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ст.ст. 549-550 ЦК України) За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Відповідач в порушення умов договору від 23.10.2018 року не виконував взятих на себе обов`язків, у зв`язку з чим станом на 08.01.2020 року виникла заборгованість у розмірі 33514,11 грн., яка складається із: 26000,00 грн. заборгованість за основним боргом (кредитом), 5237,71 грн. проценти за користування кредитом, 1575,23 грн. пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та процентів за користування кредитом, 491,79 грн. пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 7,64 грн. сума сплаченої пені, 159,15 грн. 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 47,75 грн. 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 10,12 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати в розмірі 2102,00 грн. (судовий збір), які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved