Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому вказує, що 23.04.2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 3400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав та надав позичальнику кредит. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав і станом на 31.10.2016 року заборгованість [PERSON] складає 22530,34 грн., з яких сума заборгованості за кредитом 7174,65 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 12223,18 грн.; заборгованість за пенею та комісією 1583,45 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1049,06 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, просить суд його задовольнити, стягнути суму заборгованості та судові витрати, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання неодноразово не зявлявся. З довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМВС УДМС України від 08.12.2016 року вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою [INFO] куди йому направлялась судові повістки про виклик до суду, проте останній не отримував їх та не повідомив суд про зміну місця проживання (перебування), тому згідно за ст. 77 ЦПК України повістка вважається доставленою, що відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом установлено, що 23.04.2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у розмірі 3400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав та надав позичальнику кредит. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав і станом на 31.10.2016 року заборгованість [PERSON] складає 22530,34 грн., з яких сума заборгованості за кредитом 7174,65 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 12223,18 грн.; заборгованість за пенею та комісією 1583,45 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1049,06 грн. Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором. Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні та обґрунтовані, і підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача мають бути стягнуті понесені ним судові витрати на оплату судового збору 1378,00 грн.

Outcome: approved