Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 23.01.2008 року відповідач уклала з ним кредитний договір б/н., згідно з яким отримала кредит у розмірі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки умови вказаного договору відповідач не виконує, позивач просить стягнути з неї на свою користь заборгованість за кредитом в сумі 18867 грн. 93 коп. та витрати на сплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у адресованій суду заяві просив розглядати справу в його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, письмово також просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечила. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що згідно із договором від 23.01.2008 року позивач надав відповідачці кредит у сумі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Після укладення договору між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобов'язання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобов'язаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Ці зобов'язання, згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти, у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі. Позичальником порушуються умови цього договору: не сплачуються вчасно відсотки за користування кредитом та чергові погашення кредиту, у зв`язку з чим, станом на 26.05.2014 року її заборгованість, згідно із наданим розрахунком, складає 18867 грн. 93 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 1752 грн. 50 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 8285 грн. 77 коп., заборгованість по пені та комісії за користування кредитом в сумі 7455 грн., а також 500 грн. штраф (фіксована частина) та 874 грн. 66 коп. штраф (процентна складова).. Оскільки відповідач на даний час продовжує ухилятись від сплати кредиту, тобто свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, визнання нею пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що зазначена сума боргу підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved