Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Як на підставу своїх вимог посилається на те, що 06.05.1988 року вона уклала шлюб з [PERSON], а у червні 2002 року вона із сином, у встановленому законом порядку, вселилася у квартиру [ADDRESS] до свого чоловіка у помешкання його батьків. Після смерті основного квартиронаймача [PERSON] батька чоловіка, на підставі рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 11.10.2005 року № 307 з нею було укладено договір найму на склад сім»ї чотири чоловіка позивачки, відповідача, їхнього сина та матері відповідача. Відповідач не заперечував проти оформлення позивачки як основного квартиронаймача, оскільки він з 1999 року з сім»єю фактично не проживає. Разом з тим, наявність його в складі членів сім»ї унеможливлює їй зробити оформлення субсидії, перешкоджає їй та сину в реалізації інших соціальних, трудових прав, зокрема призводить до додаткових витрат при сплаті комунальних послуг. З цих мотивів вона звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу та 21.05.1999 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Позивач зазначає, що [PERSON] вже 13 років не проживає у даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей його в квартирі немає, і взагалі квартирою він не цікавиться. Перешкод у користуванні жилим приміщенням ні вона, ні інші квартиронаймачі відповідачу не чинили. Він добровільно визначив собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користувався понад 6 місяців без поважної причини, що можуть підтвердити також свідки. А тому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 12 по вул. Заньковецькій, 17 у місті Ужгороді. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надавши пояснення, аналогічні тим, що містяться у позовній заяві, просила позов задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 12 по вул. Заньковецькій, 17 у місті Ужгороді. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, підтвердив обставини, зазначені в позові, просив суд позов задовольнити. Повідомив, що являється сином позивача і відповідача. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що являється сусідом позивачки та знає її сім»ю. У 1999 році [PERSON] та [PERSON] розлучилися, після чого [PERSON] виїхав за кордон, і з того часу жодного разу в квартирі [ADDRESS] він не з»являвся. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що являється сусідкою позивачки та може підтвердити, що в 1999 році відповідач [PERSON] виїхав за кордон, і з того часу не з»являвся в квартирі де проживає позивачка. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить оголошення про виклик до суду в газеті «Урядовий кур»єр» № 144 від 03.08.2016 року, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачки, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як встановлено по справі, згідно рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 11.10.2005 року № 307 з [PERSON] укладено договір найму на квартиру [ADDRESS], що складається з трьох кімнат житловою площею 41,60 кв.м., на склад сім»ї 4 чоловіка вона, чоловік, мати чоловіка [PERSON], син [PERSON]. Договір найму укладено у зв»язку із смертю основного квартиронаймача [PERSON], батька чоловіка [PERSON] Як вбачається з свідоцтва про смерть серії 1-ФМ № 007572, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, 12.05.2005 року помер [PERSON] - батько відповідача. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ФМ № 093972, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, 06.01.2010 року померла також [PERSON] мати відповідача. Також, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] змінив ім»я на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії 1-ФМ № 003255, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 05.04.2012 року. Як вбачається з довідки КП «ЖРЕР 5», [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [INFO]. До складу її сім»ї входять: син [PERSON], [INFO] та чоловік [PERSON], [INFO], який зареєстрований за вказаною адресою, але не проживає згідно акту від 03.08.2016 року. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у [INFO] з вересня 1999 року, факт чого підтверджується актом про фактичне проживання особи від 03.08.2016 року, складеного та підписаного трьома свідками сусідами позивачки [PERSON], [PERSON], [PERSON], підписи яких завірено головою ОСББ «Заньковецька, 17, а також показами свідків [PERSON] та [PERSON], даними ними в судовому засіданні. Крім того, відповідач [PERSON] не оплачує плату за користування квартирою і комунальні послуги. Зазначені витрати несе позивач за свої власні кошти. Реєстрація у квартирі відповідача [PERSON] не дозволяє позивачці [PERSON] розпоряджатися своєю квартирою на власний розсуд, обмежує законні права позивачки, остання вимушена оплачувати комунальні послуги за особу, яка в квартирі не проживає. У відповідності до ч. 2. ст. 405 ЦК України член сімї власника втрачає право на користування цим приміщенням у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Пунктом 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Зважаючи на те, що відповідач [PERSON] зареєстрований, але з 1999 року не проживає у [INFO], суд приходить до переконання, що останнього слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за зазначеною вище адресою.

Outcome: approved