Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.07.2012 року відповідно до укладеного договору б/н [PERSON] отримав кредит у розмірі 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак взяті на себе зобов'язання він не виконує та має заборгованість у сумі 11905 грн. 60 коп., з яких 499 грн. 37 коп. - заборгованість по кредиту, 7663 грн. 11 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2700,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 - штраф (фіксована частина), 543 грн. 12 коп. - штраф (процентна складова). Просив стягнути вказану заборгованість з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач про день та час судового розгляду справи була повідомлена у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України за місцем реєстрації, в судове засідання не з'явився. Відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомлений. Згідно з вимогамист. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був повідомлений про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так в судовому засіданні встановлено, що 12.07.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір б/н про надання кредиту в розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним і банком договір, про що свідчить його підпис у заяві. [PERSON] належним чином не виконав умови кредитного договору, порушивши графік погашення кредиту і сплати процентів, та своєчасно не повернув позивачу кредитні кошти та не сплатив відсотки. У зв'язку з цим, станом на 30.04.2017 року прострочена заборгованість по кредиту та відсоткам згідно з наданим позивачем розрахунком становить 11905,60 грн., яка складається з: 499 грн. 37 коп. - заборгованість по кредиту, 7663 грн. 11 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2700,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 - штраф (фіксована частина), 543 грн. 12 коп. - штраф (процентна складова). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. В силу ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Так, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідна правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові №6-2003ці15 від 23 жовтня 2015 року та має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягненя штрафу за кредитним договором б/н у розмірі 500,00 грн. , штрафу (фіксована частина); 543,12 грн. - штраф (процентна складова) є необгрунтованими. З огляду на те, що до теперішнього часу відповідач заборгованість у повному обсязі не погасив, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, суд вважає стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» 499,37 грн. - заборгованість за кредитом; 7663,11 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2700,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Беручи до уваги те, що позивачем під час звернення до суду було сплачено судовий збір у сумі 1600 грн. 00 коп., які відповідно до ст. 88 ЦПК України мають бути стягнуті з відповідача у повному обсязі

Outcome: partial