Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: виконавчий комітет Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначив, що йому на праві приватної спільної часткової власності відповідно до договору дарування від 05.07.2004 року належить 3/5 частини домоволодіння, розташованого по вул. Пушкіна, буд. 71 в Центрально Міському районі м. Кривого Рогу. Разом з позивачем у зазначеній квартирі зареєстрована відповідачка [PERSON], [INFO], яка перебувала у шлюбі з пасинком позивача [PERSON] Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний 26.04.2017 року. Після припинення шлюбних відносин, а саме з травня 2015 року відповідачка не користується житлом за вищезазначеною адресою. Не зняття відповідача перешкоджає позивачу вільно розпоряджатися власним будинком, оскільки на відповідача додатково нараховуються комунальні платежі, які саме позивач змушений сплачувати самостійно. Позивач неодноразово просив відповідача у добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку зі спірного житла, однак остання так і не зняла. Постійне місце проживання відповідача невідоме. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд винести рішення, яким визнати [PERSON], такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком № 71 по вул. Пушкіна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, не проти розгляду справи без застосування технічного запису та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується оголошенням про її виклик на сайті судової влади, в судове засідання не зявилася без повідомлення причин, відзиви на позовну заяву не подала, тому, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місці ради не зявився до суду, про дату та час судового розгляду справи повідомлений належним чином, на адресу суду надійшла від них заява, згідно якої просять суд слухати справу без участі їх представника, та за умов доведеності обставин по даній справі, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Згідно ч 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі договору дарування 3/5 частини домоволодіння 05.07.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 6609 (а.с.6), позивач по справі [PERSON] є власником домоволодіння № 71 по вул. Пушкіна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Відповідачка по справі [PERSON] зареєстрована за вищевказаною адресою, що підтверджується випискою з погосподарської книги та відміткою в її паспорті (а.с.7, 13). Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області суду від 26.04.2017 року шлюб між пасинком позивача [PERSON] та відповідачем [PERSON] був розірваний (а.с.9). Як вказував в позові позивач та ці доводи нічим не спростовані, що відповідачка не мешкає за вищевказаною адресою з моменту припинення шлюбних відносин, тобто з травня 2015 року, не має за цією адресою жодних речей і не сплачує за будинок комунальні послуги, не зявляється, але при цьому добровільно не знялася з реєстраційного обліку, що призводить до додаткових витрат позивача при сплаті за комунальні послуги, які нараховуються з урахуванням особи відповідача. Де на сьогоднішній час мешкають відповідач позивачу не відомо. Судом встановлено, що на відповідача нараховуються комунальні платежі, які позивач змушений сплачувати самостійно, останній позбавлений можливості зняти відповідача з реєстрації, а також користуватися своїм майном на власний розсуд. За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, є достатньо обґрунтованим, тому його слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved