Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] «про витребування майна з чужого незаконного володіння». Свої позовні вимоги мотивує наступним. З 1974 року позивач мешкав у цивільному шлюбі з [PERSON] в її квартирі за адресою: [ADDRESS]. По 1998 рік вони мешкали в зазначеній квартирі вдвох. Позивач мешкав без реєстрації місця мешкання. В подальшому [PERSON] приватизувала дану квартиру, а у 2002 році оформили договір дарування квартири на користь онучки (відповідачки по справі) [PERSON]. [PERSON] вселилася в дану квартиру зі своїм чоловіком та дитиною. Позивач пояснює, що відповідачка після вселення до квартири стала погано ставитись до [PERSON], через що остання мала намір визнати недійсним договір дарування квартири, однак оскільки вона майже не підіймалася з ліжка через хворобу, то не мала змоги цього зробити. 21.08.2013 року позивач вийшов з квартири, а коли повернувся, то відповідачка його не впустила, замінивши замок на вхідних дверях. [INFO] [PERSON] померла. І по теперішній час відповідачка його не впускає до квартири. Позивач зазначає, що все його майно, набуте ним за 40 років спільного життя з [PERSON] залишилося в квартирі відповідачки, а саме: холодильник двокамерний вартістю 2000 грн.; холодильник однокамерний вартістю 1000 грн.; телевізор «Електрон» вартістю 500 грн.; швейна машинка «Чайка» з ножним приводом вартістю 800 грн.; швейна машинка «Подольська» з ручним приводом вартістю 500 грн.; шифоньєр дводверний вартістю 500 грн.; стіл робочий вартістю 100 грн.; два японських комп'ютера загальною вартістю 1000 грн.; два пилососа «Ракета» на загальну суму 500 грн.; диван вартістю 500 грн.; південнокорейський пояс для лікування суглобів вартістю 3500 грн.; південнокорейський апарат «Кушон» для лікування суглобів вартістю 4000 грн.; зварювальний апарат вартістю 3000 грн.; два магнітофони загальною вартістю 500 грн.; дві електричні дрилі загальною вартістю 2000 грн.; три транзисторних приймача загальною вартістю 300 грн.; часовий інструмент вартістю 4000 грн.; дзеркало настінне вартістю 100 грн.; куртка осіння вартістю 300 грн.; куртка зимова поролонова вартістю 500 грн.; шапка зимова з міху кролика вартістю 200 грн.; туфлі вартістю 100 грн.; черевики зимові вартістю 200 грн.; свердла по металу і по бетону в кількості 50 шт. на загальну суму 500 грн.; патефонні пластинки в кількості 50 шт. на загальну суму 500 грн.; постільні приналежності (подушка - 70 грн., матрац - 100 грн., ковдра - 100 грн., 5 простирадл - по 50 грн. кожне) загальною вартістю 520 грн.; слюсарні ключі в кількості 100 шт. загальною вартістю 700 грн. На підставі наведеного позивач просить суд витребувати у відповідачки вищезазначене майно. Позивач та його представник в судовому засіданні надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просили позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, пояснивши, що речей позивача у належній їй квартирі немає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши обставини справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести та обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт належності йому спірного майна, його вартості, факту зберігання за адресою: [ADDRESS], а також факт того, що спірним майном заволоділа саме відповідач і що це майно перебуває у її незаконному володінні. Покази свідків [PERSON] та [PERSON] в даному випадку не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки в своїх показах вони лише підтвердили факт спільного мешкання позивача з [PERSON], однак пояснень щодо належності спірного майна саме позивачу не дали. Таким чином, аналізуючи наявні по справі докази, суд не знаходить підстав для задоволення позову. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, то відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed