Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що на підставі договору кредиту № 895/06-034-88 від 23 березня 2006 року, ПАТ «Укрсоцбанк» надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в розмірі 155000,00 доларів США зі сплатою 12,75 % річних, з кінцевим строком повернення кредиту до 20.03.2026 року. Договором про внесення №2 змін від 13.09.2011 року сторони змінили валюту кредиту на національну гривню. На дату укладання цього договору про внесення змін заборгованість по кредиту становила 976545,68 гривень. Договором про внесення №3 змін від 20.03.2014 року позичальник та банк змінили графік погашення залишку за Кредитом, встановили порядок сплати процентів та змінили термін користування кредитом до 19.03.2019 року. Однак відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконав, в звязку з чим, станом на 13.05.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 337365,77 грн, з яких: сума заборгованості за кредитом 161422,93 грн.; сума заборгованості за відсотками 157705,90 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 14107,32 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків 34,50 грн; розмір інфляційних витрат за кредитом - 4\~083,96 грн; розмір інфляційних витрат за відсотками - 11,16 грн. Просять суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за договором кредиту № 895/06-034-88 від 23березня 2006 року в сумі 337365,77 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 5060,49 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що на підставі договору кредиту № 895/06-034-88 від 23 березня 2006 року, ПАТ «Укрсоцбанк» надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в розмірі 155000,00 доларів США зі сплатою 12,75 % річних, з кінцевим строком повернення кредиту до 20.03.2026 року. Договором про внесення №2 змін від 13.09.2011 року сторони змінили валюту кредиту на національну гривню. На дату укладання цього договору про внесення змін заборгованість по кредиту становила 976545,68 гривень. Договором про внесення №3 змін від 20.03.2014 року позичальник та банк змінили графік погашення залишку за Кредитом, встановили порядок сплати процентів та змінили термін користування кредитом до 19.03.2019 року. Повернення кредитних коштів здійснюється позичальником згідно умов кредитного договору № 895/06-034-88 від 23 березня 2006 року та затверджених двосторонньо додаткових договорів, а саме Договору про внесення №2 змін від 13.09.2011 року та Договору про внесення №3 змін від 20.03.2014 року. Так, згідно п.п 3.3.9, 3.3.10 Кредитного Договору, відповідач зобовязаний сплачувати проценти за використання Кредиту та своєчасно і в повному обсязі погашати кредит та можливі штрафні санкції в порядку та в розмірі, визначених укладеним договором. Відповідно до п.4.2 Договору кредиту у разі прострочення Відповідачем строків повернення кредиту та сплати процентів, Відповідач сплачує Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно оплаченої суми за кожен день прострочення. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої особи (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України). Взяті на себе зобов'язання відповідачем по погашенню кредиту та сплаті процентів за даним договором кредиту не виконані, вчасного погашення кредитної заборгованості та заборгованості за процентами не здійснено, що призвело до винесення кредиту на рахунки прострочення. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому. Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення . Неналежне виконання взятих на себе зобовязань відповідачем за договором кредиту призвели до виникнення заборгованості, і станом на 13.05.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 337365,77 грн, з яких: сума заборгованості за кредитом 161422,93 грн.; сума заборгованості за відсотками 157705,90 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 14107,32 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків 34,50 грн; розмір інфляційних витрат за кредитом - 4083,96 грн; розмір інфляційних витрат за відсотками - 11,16 грн. Згідно ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 5060,49 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в повному обсязі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved