Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому вказує, що відповідно до умов кредитного договору № CL67992 від 17.07.2008 року [PERSON] отримала у ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», кредит в сумі 16500,00 грн. строком до 25.06.2013 року зі сплатою 38,6 % річних за користування кредитом. Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме: в порядку, передбаченому кредитним договором перерахував на рахунок позичальника № [NUMBER] кредитні кошти в сумі 16500 грн., а відповідач зобов'язався за кредитним договором сплачувати не пізніше 25 числа кожного місяця проценти та частину сум кредитних коштів в розмірі 615,83 грн. Однак, в порушення умов кредитного договору, відповідач, починаючи з 25.11.2008 року почав неналежним чином виконувати взяті на себе зобов'язання, а саме: не в повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитними коштами, у зв'язку із чим почали застосовувати підвищену ставку 108 % річних, що передбачено умовами кредитного договору та Додатком № 1. 30.03.2009 року відповідачу було направлено вимогу-повідомлення про погашення суми боргу, однак останній продовжував порушувати умови кредитного договору та не в повному обсязі сплачувати щомісячні платежі, взагалі припинив повертати чергові суми отриманого кредиту відповідно до встановленого графіку внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 27.03.2013 року становить 31416,90 грн. В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій на позові наполягає, просить позов задовольнити та розглядати справу без його присутності, не заперечує проти розгляду справи заочно. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, оскільки за отриманням повісток, направлених судом рекомендованими листами за зазначеною адресою, відповідач не з'являється, відповідно до вимог ч. 2 ст. 74 ЦПК України щодо своєї адреси інформації суду не надав, про причини неявки відповідач суд не повідомив, заяви про розгляд справи в її відсутність до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши заяву представника позивача, письмові докази в матеріалах справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки він відповідає вимогам закону та обґрунтований письмовими доказами. Судом встановлено, що 17.07.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № CL67992 від 17.07.2008 року (кредит готівкою) (а.с. 6-11). Відповідно п. 1.1 зазначеного договору кредитор зобов'язується надати позичальнику кредитні кошти у сумі та на умовах, визначених у цьому договорі, додатку № 1 та додатку № 2, а позичальник зобов'язується погасити кредит, сплатити проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених договором, додатком № 1, додатком № 2. Згідно додатку № 1 банк надаю позичальнику кредит в сумі 16500,00 грн. строком до 25.06.2013 року зі сплатою 38,6 % річних за користування кредитом, з наступним порядком сплати: дата сплати щомісячного платежу в розмірі 615,83 грн. - останній робочий день, що передує кожному 25 числу місяця. У разі прострочення платежу встановлюється підвищена процентна ставка у розмірі 115,8 % річних (а.с.12). Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме: в порядку, передбаченому кредитним договором, перерахував на рахунок позичальника № [NUMBER] кредитні кошти в сумі 16500 грн., що підтверджується випискою/особовим рахунком за 17/07/08 (а.с.19). Однак, в порушення умов кредитного договору, відповідач, починаючи з 25.11.2008 року почав неналежним чином виконувати взяті на себе зобов'язання, а саме: не в повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитними коштами, у зв'язку із чим почали застосовувати підвищену ставку 108 % річних, що передбачено умовами кредитного договору та Додатком № 1. 30.03.2009 року відповідачу було направлено вимогу-повідомлення про погашення суми боргу (а.с.20). Однак відповідач продовжував порушувати умови кредитного договору та не в повному обсязі сплачувати щомісячні платежі, взагалі припинив повертати чергові суми отриманого кредиту відповідно до встановленого графіку внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 27.03.2013 року становить 31416,90 грн., яка складається з: · 13311, 34 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, · 1914,05 грн. - сума дострокового стягнення кредиту, · 10653,06 грн. - заборгованість за відсотками, · 5538,45 грн. - заборгованість за підвищеними відсотками. Ст. 1054 ЦК України визначає поняття кредитного договору, за яким банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та виплатити відсотки. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана здійснити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати у боржника виконання його обов'язків. Зобов'язання виникають на засадах, встановлених ст. 11 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно висуваються. У відповідності зі ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк(дату). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Приймаючи до уваги вищевикладені обставини справи,

Outcome: approved