Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування в порядку регресу. Свої вимоги мотивує тим, що 06.04.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» та відповідачем [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/1447303, згідно якого позивач взяв на себе зобов'язання з забезпечення відшкодування шкоди на території України, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації транспортного засобу «ВАЗ 2109», державний номер [NUMBER]. 16 квітня 2013 року, керуючи автомобілем «ВАЗ 2109», державний номер [NUMBER], [PERSON] не забезпечив технічну справність вказаного транспортного засобу, внаслідок чого відбулося відкручення переднього лівого колеса, яке в свою чергу допустило зіткнення з автомобілем «Фольцваген», державний номер [NUMBER], внаслідок чого останній отримав механічні пошкодження. Згідно постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 17.05.2013 року, вищевказана дорожньо - транспортна пригода відбулась внаслідок порушення [PERSON] п.2.3 Правил дорожнього руху, та його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно звіту №99 про оцінку колісного транспортного засобу, вартість відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу ФОЛЬЦВАГЕН, д/н [NUMBER], внаслідок ДТП становить 4 592,74 грн. На підставі страхового акту, ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» сплатило власнику пошкодженого транспортного засобу ФОЛЬЦВАГЕН, д/н [NUMBER], страхове відшкодування у розмірі 3 670,75 грн. що підтверджується платіжним дорученням від 12.12.2013 року. Відповідно до п.п. г п.38.1.1. ст.38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Враховуючи те, що відповідач визнаний винним в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, що доведене при винесенні постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 17 травня 2013 року у справі № 523/6364/13-П, та претензія позивача про добровільне погашення заборгованості залишилась без задоволення , позивач просить стягнути вказану заборгованість у розмірі 3670 грн. 75 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. з [PERSON]. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав на адресу суду клопотання в якому просив справу розглядати у його відсутності, підтримав позов, просив його задовольнити в повному обсязі. (а.с. 51). Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи в суді повідомлявся належним чином, причин неявки суду не сповістив, з заявою про відкладення розгляду справи на адресу суду не звертався. (а.с. 57). З'ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судом встановлено, що 06.04.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» та відповідачем [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/1447303, згідно якого позивач взяв на себе зобов'язання з забезпечення відшкодування шкоди на території України, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації транспортного засобу «ВАЗ 2109», державний номер [NUMBER]. (а.с.9). 16 квітня 2013 року, керуючи автомобілем «ВАЗ 2109», державний номер [NUMBER], [PERSON] не забезпечив технічну справність вказаного транспортного засобу, внаслідок чого відбулося відкручення переднього лівого колеса, яке в свою чергу допустило зіткнення з автомобілем «Фольцваген», державний номер [NUMBER], внаслідок чого останній отримав механічні пошкодження. (а.с. 10). Згідно постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 17.05.2013 року, вищевказана дорожньо - транспортна пригода відбулась внаслідок порушення [PERSON] п.2.3 Правил дорожнього руху, та його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с.14). Відповідно ж до ч. 2 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тобто враховуючи вищевикладене, факт винуватості [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, є встановленим і доказуванню не підлягає. Згідно звіту №99 про оцінку колісного транспортного засобу, вартість відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу ФОЛЬЦВАГЕН, д/н [NUMBER], внаслідок ДТП становить 4 592,74 грн. (а.с. 15-24). На підставі страхового акту, ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» сплатило власнику пошкодженого транспортного засобу ФОЛЬЦВАГЕН, д/н [NUMBER], страхове відшкодування у розмірі 3 670,75 грн. що підтверджується платіжним дорученням від 12.12.2013 року. (а.с. 13). Відповідно до п.п. г п.38.1.1. ст.38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. На підставі зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Ст. 1191 ЦК України передбачає , що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. За ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальні за завдані збитки. З урахуванням з'ясованого, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, задовольняючи їх в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги позивача задоволені, суд вважає за необхідне судові витрати по даній справі покласти на відповідача по даній справі.

Outcome: approved