Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 липня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 78. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу проживатиме з відповідачем. Спільне життя не склалося. Сторони фактично припинили шлюбні відносини з вересня 2014 року. Спільне господарство ними не ведеться. Подальше сумісне життя і примирення між ними позивач вважає неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву (а.с. 14), у якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надала суду заяви, у яких просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить повернути їй дівоче прізвище «[PERSON]» (а.с. 13, 15). У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 30 липня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 78, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 31 січня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області (а.с. 5), яка після розірвання шлюбу проживатиме з відповідачем. Шлюбні відносини припинилися з вересня 2014 року. Подальше сумісне життя та примирення між ними неможливе. Спір про поділ майна відсутній. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи той факт, що сторони вже тривалий час (більше 2 місяців) мешкають окремо без ведення спільного господарства та бюджету, суд приходить до висновку, що шлюб [PERSON] та [PERSON] не може бути збережений, оскільки зазначені факти свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі ст. 113 СК України [PERSON] слід присвоїти прізвище, яке вона мала до реєстрації шлюбу. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved