Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 5030,00 доларів США, що у еквіваленті за курсом НБУ складає 130607,83 грн. Позов мотивований тим, що 19.12.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, письмовим доказом чого є розписка позичальника, яка посвідчує передання позикодавцем визначеної грошової суми, відповідно до якої відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 5030,00 доларів США, та зобовязався їх повернути до 01.06.2018 року. На даний час зобовязання не виконано, сума боргу відповідачем не повернута. У зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання взятого на себе зобовязання щодо повернення боргу, позивач вимушений звернутись з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просили суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечив щодо задоволення позову. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 19.12.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики та на підтвердження цього відповідачем була надана позивачу розписка, яка посвідчує факт передання позикодавцем визначеної грошової суми, відповідно до якої відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 5030,00 доларів США, та зобовязався їх повернути до 01.06.2018 року (а.с. 15). Однак, відповідач [PERSON], станом на день звернення із позовною заявою до суду, не повернув кошти та ухиляється від виконання свого зобовязання. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Таким чином, сторони в належній формі досягли згоди з істотних умов договору позики щодо його предмету, порядку і строку виконання і даний договір відповідає вимогам ст. 1046 ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов, може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передачу йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій кількості, що була передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановленні договором. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Оригінал розписки від 19.01.2018 року знаходиться в матеріалах справи (а.с. 15), тому наявність даної розписки у позивача свідчить про невиконання відповідачем умов договору позики та порушення вимог ст. 1049 ЦК України. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно до п.14 постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року та згідно з ч. 1 ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за нормативною вартістю на всій території є грошова одиниця України - гривня. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБУ. Тому, на підставі викладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути суму заборгованості за договором позики в розмірі 5030,00 доларів США, що у еквіваленті за курсом НБУ складає 130607,83 грн. При подачі\~позову до\~суду позивач\~був звільнений\~від сплати\~судового збору,\~тому,\~відповідно до\~ст.\~141 ЦПК України, сума судового збору підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved