Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Камянсько-Дніпровська державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання права власності на спадщину за законом, обґрунтовуючи це наступним. 23.02.2013 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на земельну ділянку (пай), розташовану на території Михайло-Лукашівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є позивач, як син померлого, і відповідачка по справі, як дружина померлого. У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, його мати з відповідною заявою до нотаріальної контори не зверталась. Однак оформити спадщину через нотаріальну контору він не може, так як батько, під час життя, не оформив на себе державний акт на землю. У звязку з чим позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом. В судове засідання представник позивача не зявилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, та просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справу в її відсутності, також просила позов задовольнити в повному обсязі. Представник Камянсько-Дніпровської державної нотаріальної контори Запорізької області також не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника позивача, так як від неї надійшла відповідна заява, а також у відсутності відповідача та представника 3-ї особи, на підставі тих доказів, які є в справі. Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Відповідно до п. 1 ст.6 та ст.13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Кожен, чиї права і свободи, викладені в цій конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Право на судовий захист гарантується також і статтею 55 Конституції України. У судовому засіданні встановлено наступне. 23.02.2013 року помер [PERSON] (а.с. 4). Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на земельну ділянку (пай), розташовану на території Михайло-Лукашівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (а.с. 7). Спадкоємцями після смерті [PERSON] є позивач, як син померлого і відповідачка по справі, як дружина померлого. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, його мати з відповідною заявою до нотаріальної контори не зверталась (а.с. 22-26). Однак оформити спадщину через нотаріальну контору він не може, так як батько під час життя, не оформив на себе державний акт на землю, а мав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗП 180393 на підставі рішення Вільнянської райдержадміністрації № 224 від 22.05.2000 у розмірі 6,43 в умовних кадастрових гектарів (а.с. 40). Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за законом першої черги, прийняв спадщину після смерті батька. Таким чином, заявлені позовні вимоги про прийняття спадщини за законом суд вважає такими, що ґрунтуються на законних підставах, згідно ст. 1 Протоколу № 11 Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» право мирно володіти своїм майном, підлягає судовому захисту. Але у звязку з тим, що за життя спадкодавець не отримав державний акт на спірну земельну ділянку тобто право власності на землю, тому не можливо задовольнити позов в повному обсязі і визнати за позивачем це право, таким чином суд приходить до висновку що за позивачем необхідно визнати тільки право на право на земельну ділянку частку (пай) згідно сертифікату. На підставі викладеного,

Outcome: partial