Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, вказавши, що він ( позивач ) є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є сином його дружини [PERSON] , та зареєстрований у належній йому вказаній квартирі. З серпня 2010 року відповідач добровільно виселився з квартири забравши свої речі, та з даного часу мешкає окремо, створив власну сім`ю. Факт реєстрації відповідача у квартирі тягне за собою нарахування на нього комунальних платежів та експлуатаційних витрат, участі у погашення яких він не приймає. Також реєстрація відповідача є перешкодою в отриманні житлової субсидії, тому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до гл. 10\~ст. 274 ЦПК України\~«у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». Відповідно до ч. 5\~ст.\~279\~ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. При цьому у відповідності до\~ст. 279 ЦПК України\~«Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Позивач \~до \~суду \~ не\~ з`явився,\~ раніше\~ \~звертався до\~ суду\~ \~з \~заявою \~ про\~ \~розгляд \~справи \~ за\~його \~ відсутності.\~ \~ \~Його \~ \~представник \~ [PERSON] \~ \~ \~ у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі покладаючись на обставини викладені у позовній заяві та просила визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування вказаною квартирою. Відповідач [PERSON] \~ \~ до\~\~суду\~\~ не\~з`явився,\~ про слухання справи повідомлявся відповідно до ст. 128 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому\~ засіданнівстановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 8 копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а.с. 9 копія договору міни від 16.01.2004 року ). Відповідно до довідки Криворізької об`єднаної міської довідково - інформаційної служби № 30 від 14.08.2020 року (а.с. 6), відповідач [PERSON] є зареєстрованим у спірній квартирі. Як вбачається з позовної заяви, [PERSON] ( син \~ дружини\~ \~позивача) в спірній квартирі за вказаною вище адресою, не проживає більш ніж 10 років, створив власну сім`ю та мешкає окремо в іншому житлі, комунальні платежі не сплачує.\~\~\~\~ В матеріалах справи міститься Акт складений сусідами ( а.с. 7), із змісту якого випливає, що відповідач [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] з серпня 2010 року, тобто більше одного року. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР,ст. 405 ЦК України). Наявність реєстрації [PERSON] у вказаній квартирі позбавляє можливості позивача здійснювати право власності у повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у вказаній\~ \~спірній \~ квартирі\~ \~ більше\~ \~одного \~ \~року без поважних причин, доказів стосовно поважних причин непроживання відповідача в даному житлі в судовому засіданні не добуто; наявність будь-яких домовленостей між позивачем та відповідачем з приводу порядку користування спірним житлом, тривалості строку збереження права користування ним в судовому засіданні не встановлена. За змістом частини першої\~статті 16 ЦК\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно \~до \~ст.\~81\~ЦПК України\~на сторін\~покладено обов`язок\~доказування і\~подання доказів. Кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, тому суд приходить до висновку про необхідність \~визнання \~ [PERSON] \~ \~таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме спірною квартирою, розташованою за вище вказаною адресою, у зв`язку з відсутністю у ній без поважних причин понад одного року. Згідно із вимогами ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати, які поніс позивач при зверненні до суду, підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved