Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що останн ім часом сімейне життя сторін поступово погіршувалось внаслідок чого, сторони втратили взаємопорозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, припинення шлюбних відносин, у зв`язку з чим шлюб існує лише формально, а тому збереження останнього є недоцільним. Ведення спільного господарства припинено з травня 2019 року. Примирення сторін є неможливим. В судове засідання сторони не з`явились, направили до суду письмові заяви про розгляд справи у відсутність сторін та визнання позову відповідачем. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 17.05.2013 відділом державної реєстрації цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб сторін, актовий запис № 381 /а.с. 8/. Від шлюбу у сторін є малолітня донька [PERSON] [INFO] /а.с. 9/. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Спільне життя між сторонами не склалося із за різних поглядів на життя, внаслідок чого сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. З травня 2019 року сторони не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства. Сторони збереження шлюбу не бажають, оскільки на даний час шлюб існує лише формально. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідач позовні вимоги визнала, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідну заяву було направлено до суду та розглянуто у підготовчому провадженні, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу по суті на даній стадії судового процесу. Враховуючи вище викладені обставини вбачається, що розлад між подружжям носить не тимчасовий характер, за таких обставин суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та поновлена бути не може, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Спори між сторонами з приводу утримання та виховання дитини, а також поділ майна відсутні. Після розірвання шлюбу за домовленістю сторін дитина залишиться проживати разом з відповідачем.

Outcome: approved