Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Вимоги обґрунтовує тим, що вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 15 березня 2017 р. у справі №569/15883/16-к [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбачено ч.1 ст.286 КК України. Встановлено, що [PERSON], 12 серпня 2016 року, біля 14 год. 40 хв., керуючи автомобілем « Хонда Аккорд», реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по перехрестю вул.. Пухова-Грушевського, в порушення вимог п. 12.3 ПДР України, допустив зіткнення із автомобілем «БМВ-Х5», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] спричинено середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження по критерію довготривалості розладу здоровя. Отримані позивачем в ДТП травми порушили нормальний та звичний спосіб життя. Біль від отриманих травм відчутний і по цей час. На шиї досі позивач досі носить «фіксуючий бандаж», який попри свою необхідність створює значні незручності. Позивачу важко ходити, бігати та працювати. Вже у такому віці позивач оформляє третю групу інвалідності з вини відповідача. З моменту ДТП 12.08.2016 р. по цей час продовжується відновлення здоров'я, необхідно в подальшому проводити періодично курси лікування, більше того проводити операцію. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задовільнити. Позивач додатково пояснив, що з часу дорожньо-транспортної пригоди не може відновити здоровя, не може виконувати важкої фізичної праці пов'язаної з його роботою на посаді водія швидкої. Також вказав, що на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей. Дружина хоча і працює, однак отримує мінімальну заробітну плату. Вказані обставини призвели до суттєвих змін в його життєвих і виробничих стосунках. Моральну шкоду оцінює в 50000 грн. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив що не розуміє чому моральна шкода 50000 грн, він не працює, і не має можливості її відшкодувати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку позов задовільнити частково. Судом встановлено, що у справі №569/15883/16-к вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 15 березня 2017 р., який набрав законної сили [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбачено ч.1 ст.286 КК України. Встановлено, що [PERSON], 12 серпня 2016 року, біля 14 год. 40 хв., керуючи автомобілем «Хонда Аккорд», реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по перехрестю вул.. Пухова-Грушевського, в порушення вимог п. 12.3 ПДР України, допустив зіткнення із автомобілем «БМВ-Х5», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] спричинено середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження по критерію довготривалості розладу здоровя. Відповідно доп. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили є обовязковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З оглянутої в судовому засіданні довідки №253 від 19.042017 року Комунального закладу «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Рівненської обласної ради виданої [PERSON], убачається, що він працює на посаді водія і за період з 12.08.2016 року по 23.03.2017 рік йому було виплачено допомогу по тимчасовій непрацездатності. З Епікризів №15794, №24600 убачається, що [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в відділенні нейрохірургії з 12.08.2016 року по 15.08.2016 року, травму отримав внаслідок ДТП. В подальшому перебував на стаціонарному обстеженні та лікуванні. Позивач в судовому засіданні пояснив, що хода він і вийшов на роботу після ДТП, однак за постановами лікарської консультативної комісії №2964 від 26 червня 2017 року та №1541 від 23 березня 2017 року йому протипоказана важка праця, підйом тягарів, робота повязана з різкими рухами в хребті. Згідно із ч. 1ст. 1167 ЦК Україниморальна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. У пунктах 3, 9постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Отже, факт заподіяння позивачеві моральної шкоди підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, з яких убачається, що позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди спричинено середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження і це призвело до суттєвих змін в його життєвих і виробничих стосунках. Суд визначаючи розмір моральної шкоди з урахуванням вимог розумності, справедливості та враховуючи розяснення Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути моральну шкоду в розмірі 40000 грн. Відповідно до вимог \~статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 640 грн. судового збіру. На підставі викладеного,

Outcome: approved