Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист прав споживача та визнання недійсним кредитного договору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28 лютого 2008 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач надав грошові кошти в сумі 106 600,00 швейцарських франків, а позивач зобов'язався повернути зазначені кошти відповідно до графіку погашення. Проте, як стверджує позивач, вищезазначений договір був укладений з порушенням його прав як споживача, оскільки перед підписанням Кредитного договору, позивач не був письмово поінформований про наступне: наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; суму, на яку кредит може бути виданий (окремий документ з детальним розписом загальної вартості кредиту для споживача); тип відсоткової ставки; строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо). Позивач в судове засідання не з'явився, про дату та місце проведення повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, надав до суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав наведених у письмових запереченнях, та повідомив, що у оскаржуваному договорі були зазначені всі істотні умови, і позивач був з ними ознайомлений належним чином, про що свідчить його підпис на анкеті-заяві. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд вбачає необхідним у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 28 лютого 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №014-2008-458, відповідно до якого відповідач надав грошові кошти в сумі 106 600,00 швейцарських франків, а позивач зобов'язався повернути зазначені кошти відповідно до графіку погашення (а.с.4-6). Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Проаналізувавши анкету-заяву клієнта на отримання кредиту від 28 лютого 2008 року, суд встановив, що кредитний договір №014-2008-458 від 28 лютого 2008 року містить всі істотні умови передбачені законодавством України, позивач був ознайомлений зі всіма істотними умовами кредитного договору, що підтверджується підписом позивача на анкеті-заяві позичальника на отримання кредиту (а.с.22-25). Таким чином, відповідно до чинного цивільного законодавства суд вважає правильним у задоволенні позовних вимог відмовити. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 524-526, 530, 672, 638, 651, 652, 1054 ЦК України; ст. 11, 18, 21 ЗУ «Про захист прав споживачів»;

Outcome: dismissed