Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 01.06.2011, актовий запис № 566. Від шлюбу дітей немає. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалось. Шлюбні відносини припинили своє існування. Спільне господарство не ведеться. В сім'ї часто виникали сварки і суперечки з суттєво важливих питань. Між ними втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. Спору з приводу розділу майна між сторонами не має. Вважає подальше сімейне життя і збереження сім'ї неможливим. В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до ст. ст. 224-226 ЦПК України, суд ухвалив справу розглянути у відсутність відповідача за наявними доказами в матеріалах справи в порядку заочного розгляду. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 01.06.2011 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 566 (а.с.5). Від сумісного життя сторони дітей не мають. Шлюбні відносини припинили своє існування. Спільне господарство не ведеться. Спору з приводу розділу майна між сторонами не має. Відповідно до ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на викладені правові норми та позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім'ї за бажанням відповідача буде нічим іншим, як примушуванням позивача до збереження шлюбних відносин. Таким чином суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved