Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району,третя особа - Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Полтавській області, про визнання права власності на самовільно збудоване майно, посилаючись на те, що у 2004 році 09 грудня рішенням № 198 Щербанівської сільської ради Полтавського району позивачу надано земельну ділянку у приватну власність для будівництва.гаражу в [ADDRESS] . Отримавши дане рішення позивач замовив проект на будівництво гаражу та розпочав його будівництво. Побудувавши в 2005 році гараж позивач фактично користувався ним без реєстрації права власності так як не було зареєстровано право власності на земельну ділянку, відведену під будівництво гаража. Лише в 17 липня 2018 року рішенням Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області було затверджено проект землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки для будівництво гаража площею 0,0028 Та в [ADDRESS] та передачу її у приватну власність. 06 серпня 2018 року право приватної власності на дану ділянку було зареєстроване за позивачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» 12.07.2019 р. було виготовлено технічний паспорт на будівлю гаража з якого видно, що гараж є завершеним будівництвом станом на 2005 рік. Крім того, під гаражем збудовано погріб. Загальна площа гаража складає 23,5 м. кв. За даними звіту проведення технічного обстеження від 29.07.2019 р. гаражу та погребу встановлено можливість безпечної та надійної його експлуатації. Оскільки гараж збудовано самовільно без дозвільних на те документів, позивач не має змоги ввести в експлуатацію будівлю загальноприйнятим декларативним шляхом та в подальшому зареєструвати право власності на нього. В судове засідання позивач не з?явився, від представника на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Від представника відповідача виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, поклались на розсуд суду при вирішенні позову. Від представника третьої особи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Полтавській області на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, поклались на розсуд суду при вирішенні позову. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що у 2004 році 09 грудня рішенням № 198 Щербанівської сільської ради Полтавського району позивачу надано земельну ділянку у приватну власність для будівництва.гаражу в [ADDRESS] . Отримавши дане рішення позивач замовив проект на будівництво гаражу та розпочав його будівництво. Побудувавши в 2005 році гараж позивач фактично користувався ним без реєстрації права власності так як не було зареєстровано право власності на земельну ділянку, відведену під будівництво гаража. Лише в 17 липня 2018 року рішенням Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області було затверджено проект землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки для будівництво гаража площею 0,0028 Та в [ADDRESS] та передачу її у приватну власність. 06 серпня 2018 року право приватної власності на дану ділянку було зареєстроване за позивачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» 12.07.2019 р. було виготовлено технічний паспорт на будівлю гаража з якого видно, що гараж є завершеним будівництвом станом на 2005 рік. Крім того, під гаражем збудовано погріб. Загальна площа гаража складає 23,5 м. кв. За даними звіту проведення технічного обстеження від 29.07.2019 р. гаражу та погребу встановлено можливість безпечної та надійної його експлуатації. Оскільки гараж збудовано самовільно без дозвільних на те документів, позивач не має змоги ввести в експлуатацію будівлю загальноприйнятим декларативним шляхом та в подальшому зареєструвати право власності на нього. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою стороною, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до змісту ст. ст.11,15 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права та припинення дії, яка порушує право. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними в судовому засіданні та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved