Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, в якому вказав, що відповідачу позивачем регулярно надавались послуги по теплопостачанню. Однак, відповідач в порушення норм ЖК України тривалий час ухиляється від сплати боргу за надані послуги за адресою: м.Бахмут Донецька область, вул. Горького, 39/136, у разі чого виникла заборгованість за період з грудня 2012 року по квітень 2018 року в сумі 14081,37 грн., яку просить стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не з,явився, про час розгляду справи був повідомлений відповідно до ст. ст.128,129 ЦПК України, надав суду заяву, в якій позоні вимоги підтримав, не заперечує проти заочного рішення суду та просить справу розглянути у його відсутність, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача. Відповідач в судове засідання не зявилась, була належним чином повідомлена про час розгляду справи, відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просить застосувати строк позовної давності та розглянути справу у її відсутність, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено той факт, що відповідач зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], є абонентом позивача (особовий рахунок 16091) (а.с.3-4). Відповідно до ст.ст. 67,68 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, а наймач зобов,язаний свєчасно щомісяця вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.ст.20,32 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004р., «Правил надання послуг по центральному опаленню, постачання холодної та гарячої води і водовідведенню», затв. ПКМ України №630 від 21.07.2005р., п.7 Правил користування приміщення житлових будинків затв. ПКМ України №45 від 24.01.2006р., зобов,язання повинні виконуватись належним чином та в встановлений термін. Згідно з п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобовязані своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги, плата за якими вноситься щомісячно. Відповідно до особового рахунку 16091 заборгованість відповідача за період з грудня 2012 року по вересень 2018 року становить 14081,37 грн. (а.с.3-4). Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» \~житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. \~ \~ \~ \~ \~ \~Споживач здійснює\~оплату за\~спожиті житлово-комунальні\~послуги щомісяця,\~якщо інший\~порядок та\~строки не\~визначені відповідним\~договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно частини 1 статті 10\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. В силу ст. 509 ЦК України\~зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана здійснити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, виплатити гроші та ін.) або утриматися від певної дії, а кредитор від боржника має право вимагати від боржника виконання його зобовязання. З огляду на викладене, суд дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими. Разом з тим, відповідно до статей\~256,\~257 ЦК України\~загальна позовна давність, тобто строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, встановлюється у три роки. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.1 та ч. 5\~ст. 261 ЦК України). Відповідно до ч.3\~ст.267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч. 4\~ст.\~267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до особового рахунку 16091 заборгованість відповідача за період з жовтня 2015р. по вересень 2018р. становить 6851,49 грн. (а.с.3-4,47), тому, вказана сума повинна підлягати стягненню з відповідача на користь позивача. В частині стягнення заборгованості в сумі 7229,88 грн., за період з грудня 2012р. до жовтня 2015р., позивачу слід відмовити, оскільки, згідно до ст. 257 ЦК України минув строк позовної давності, відповідач надала заяву про застосування строку позовної давності і в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження переривання перебігу позовної давності. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial