Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на користь позивача кошти за надані послуги у сумі 1660 грн., а також понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 01.09.2012 року між Житомирським вищим професійним училищем - інтернатом та [PERSON] укладено договір, відповідно до якого позивач зобов'язувався надати відповідачу освітню послугу по навчанню [PERSON] за професією кухар-кондитер. Загальна вартість освітньої послуги становить 8632 грн., яку відповідач зобов'язаний був кожного навчального року щомісячно сплачувати у сумі 332 грн.. У зв'язку з тим, що відповідач не сплачував кошти за навчання [PERSON] своєчасно утворилася заборгованість за лютий - червень 2014 року у сумі 1660 грн. У судове засідання представник позивача не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.14). Відповідач у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Встановлено, що 01.09.2012 року між Житомирським вищим професійним училищем - інтернатом та відповідачем [PERSON] укладено договір №35, відповідно до якого позивач зобов'язувався за рахунок коштів відповідача здійснювати навчання [PERSON], термін навчання - 2,6 роки (а.с.4). Відповідно до п.4.1, п.4.2 договору розмір плати встановлюється за весь строк надання освітньої послуги і не може змінюватися. Загальна вартість освітньої послуги становить 8632,00 грн.. Пунктом 4.3 договору сторони встановили, що відповідач вносить плату щорічно один раз в рік до початку навчального року або щомісячно кожного навчального року. Згідно розрахунку заборгованості за навчання учениці [PERSON] заборгованість складає 1660,00 грн. (а.с.3). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що відповідач належним чином свої зобов'язання за договором не виконує, тому позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 1660,00 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved