overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між сторонами зареєстрований шлюб 08 липня 2015 року у Соснівському районному у місті Черкаси відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 187. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені, причиною розпаду сімї є те, що сторони не знаходять порозуміння у вирішенні спільних питань сімейного життя. Сімя розпалася, спільне господарство не ведуть, примирення з відповідачем не можливе. Просить розірвати шлюб з відповідачем - [PERSON]. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задоволити. Відповідачка проти задоволення позову не заперечувала. Проти надання строку для примирення сторони категорично заперечили. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. Встановлено, що між сторонами зареєстрований шлюб 08 липня 2015 року у Соснівському районному у місті Черкаси відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 187. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони припинили сімейні відносини, спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між сторонами зареєстрований шлюб 10 грудня 2009 року у відділі ДРАЦС по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1861. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] і [PERSON], [INFO]. Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені, причиною розпаду сім'ї є те, що сторони не знаходять порозуміння у вирішенні спільних питань сімейного життя. Сім'я розпалася, спільне господарство не ведуть, примирення з відповідачем не можливе. Просить розірвати шлюб з відповідачем, прізвище змінити на [PERSON]. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. Між сторонами зареєстрований шлюб 10 грудня 2009 року у відділі ДРАЦС по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1861. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] і [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони припинили сімейні відносини, спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між сторонами зареєстрований шлюб 10 листопада 1990 року у міськвідділі ЗАГС м.Черкаси, актовий запис № 2788. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не маю. Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені, причиною розпаду сімї є те, що сторони не знаходять порозуміння у вирішенні спільних питань сімейного життя. Сторони спільне господарство не ведуть, оскільки з серпня 2016 року проживають окремо, примирення з відповідачем не можливе. Просить розірвати шлюб між сторонами. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задоволити, заперечив проти надання строку для примирення. Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. Між сторонами зареєстрований шлюб 10 листопада 1990 року у відділі ДРАЦС м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №2788. Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони припинили сімейні відносини, спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між сторонами зареєстрований шлюб 14 липня 2016 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON],[INFO]. Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені, причиною розпаду сім'ї є те, що сторони не знаходять порозуміння у вирішенні спільних питань сімейного життя. Протягом останніх півроку сімейне життя між сторонами погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони спільне господарство не ведуть, оскільки проживають окремо, примирення з відповідачкою не можливе. Просить розірвати шлюб з відповідачкою. В судовому засіданні представник позивача, адвокат Кучер Ю.В. позов підтримала, просила його задоволити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в ході розгляду справи не заперечувала проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. Між сторонами зареєстрований шлюб 14 липня 2016 року у Черкаському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №521. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON],[INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони спільне господарство не ведуть, сімейні відносини припинили, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між сторонами зареєстрований шлюб 27 квітня 2004 року у Краснолиманському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис 51. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені, причиною розпаду сімї є те, що сторони не знаходять порозуміння у вирішенні спільних питань сімейного життя. Просить розірвати шлюб з відповідачем - [PERSON]. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задоволити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти розірвання шлюбу за умови, якщо позивач буде виплачувати аліменти на неповнолітнього сина - [PERSON]. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. Між сторонами зареєстрований шлюб 27 квітня 2004 року у Краснолиманському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис 51. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони припинили сімейні відносини, спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу. Що стосується посилання відповідачки

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між сторонами зареєстрований шлюб 29 січня 2005 року у Черкаському міському відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 110. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], 17 липня 2005р.н., який проживає з матірю. Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені, причиною розпаду сімї є те, що сторони не знаходять порозуміння у вирішенні спільних питань сімейного життя. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо, примирення з відповідачкою не можливе. Просить розірвати шлюб з відповідачкою - [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явився, в наданій суду заяві просив розглянути справу в його відсутність. Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу. Заслухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. Між сторонами зареєстрований шлюб 29 січня 2005 року у Черкаському міському відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 110. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], 17 липня 2005р.н., який проживає з матірю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони припинили сімейні відносини, спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, вжиті судом заходи щодо примирення подружжя позитивного результату не дали, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, припинили сімейні відносини, збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. В зв'язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати. Позивач, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі зареєстрували шлюб 05.11.1994 року у Кремнянській сільській Раді Лугинського району Житомирської області, актовий запис №13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Позивач та відповідач мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4,5). Як вбачається з поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачем сімейне життя не склалося. Сім'я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є не доцільним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки сторони не бажають перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати пов'язані з розглядом справи підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, припинили сімейні відносини, збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. В зв'язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати. Позивач, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 25.04.1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Києва, актовий запис №277, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7). Позивач та відповідач мають двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4,5). Як вбачається з поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачем сімейне життя не склалося. Сім'я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є не доцільним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки сторони не бажають перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати пов'язані з розглядом справи підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, припинили сімейні відносини, збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. В зв'язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати. Позивач, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 26.05.2012 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №243, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Позивач та відповідач мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.5). Як вбачається з поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачем сімейне життя не склалося. Сім'я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є не доцільним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки сторони не бажають перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати пов'язані з розглядом справи підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, припинили сімейні відносини, збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. В зв'язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати. Позивач, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 29.10.2009 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1810, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Позивач та відповідач мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.7). Як вбачається з поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачем сімейне життя не склалося. Сім'я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є не доцільним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки сторони не бажають перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати пов'язані з розглядом справи підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Зазначив, що шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться та не проживають разом з березня 2013 року. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечить інтересам сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливими. Позивач надав до суду заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав та просив їх задовольнити, розгляд справи проводити у її відсутність. Представник відповідача також звернулася до суду з заявою, в якій не заперечував щодо розірвання шлюбу та розгляду справи у її відсутність, надавши письмові пояснення відповідача по справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.04.2011 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овруцького районного управління юстиції Житомирської області зроблено актовий запис № 25 (а. с. 3). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а. с. 7). Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Позивач посилається на те, що сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство, разом не проживаю тривалий час, про що з боку відповідача письмових заперечень до суду не надійшло, тому суд вважає, що збереження сім'ї є неможливим, оскільки це буде суперечити їх інтересам. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved