Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 26.06.2007 року між ПАТ «Марфін Банк» та позичальником [PERSON] було укладено кредитний договір №0089/RD, згідно умов якого, відповідач отримав кредит на суму 17572,00 дол. США із терміном погашення по 25.06.2012 року включно на наступні цілі: 13\~634,00 дол. США на придбання автомобілю, 3938,00 дол. США на сплату страхових платежів відповідно до умов кредитного договору зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14% річних за фактичний період користування кредитними коштами на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк повністю виконав взяті на себе зобовязання. Позичальник своєчасно зобовязання щодо погашення кредиту та процентів згідно графіку щомісячних платежів за договором не виконав, погашення кредиту не проводив, в звязку з чим [PERSON] звернувся 23.06.2010 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом в сумі 56537,24 грн. станом на 23.06.2010 року. Судовим наказом заяву банку задоволено у повному обсязі. За результатами виконавчого провадження з виконання судового наказу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.07.2010 року заборгованість позивальника за кредитним договором №0089/RD від 26.06.2007 станом на 21.06.2010 була погашена в повному обсязі 06.01.2017 року. На час погашення боргу строк дії кредитного договору, укладеного з умовою кінцевого терміну погашення по 25 червня 2012 року, був припинений, проте зобовязання з щомісячної оплати користування кредитними коштами не виконувалось. У звязку з цим, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором №0089/RD від 26.06.2007 станом на 12.06.2017 року у сумі 2153,97 дол. США та 208269,73 грн. Позивач, до початку судового засідання надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в жодне судове засідання не з'явився, в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, про що свідчать матеріали справи, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з'ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статуту ПАТ «МАРФІН БАНК», останнє виступає правонаступником ВАТ «МОРСЬКИЙ [PERSON]»\~(а.с. 22-28). 26 червня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «МОРСЬКИЙ [PERSON]» та [PERSON] укладено кредитний договір №0089/RD (а.с. 11-13). Судовим наказом Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.07.2010 року зобовязано стягнути з [PERSON] на користь ВАТ «Морський транспортний банк» 56537,24 грн. заборгованості за кредитним договором, а також 312,87 грн. судового збору (а.с. 16). Відповідно до Інформації про виконавче провадження від 14.06.2017 року, судовий наказ №2н-746/10, виданий Кіровським районним судом м. Дніпропетровська виконаний, внаслідок чого винесено Постанову про закінчення виконавчий дій (а.с. 17-18). На час погашення боргу строк дії кредитного договору, укладеного з умовою кінцевого терміну погашення по 25.06.2012 року, був припинений, проте зобовязання з щомісячної оплати користування кредитними коштами не виконувалось. Згідно п. 1.1 кредитного договору відповідач зобовязався сплатити відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 14% річних за фактичний період користування кредитними коштами на суму залишку заборгованості за кредитом. Пунктом 4.1 кредитного Договору передбачена відповідальність відповідача за порушення зобовязань пеня в розмірі 0,3% від простроченої суми за кожен день прострочення, яка сплачується у грошовій одиниці України за курсом НБУ на дату нарахування пені. Крім того, згідно п. 4.2 договору за кожний випадок порушення відповідачем на строк більш ніж 60 календарних днів зобовязань по поверненню кредиту, сплаті відсотків та комісії, встановлених п. 1.1, позивач має право нарахувати штраф у розмірі 10% від суми простроченого платежу. Сплата штрафу здійснюється в гривні за курсом НБУ на дату нарахування. За відсутності належного виконання зобовязань, проведених належним чином (як підстави для припинення зобовязань за кредитним договором щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та повернення кредиту), позивач має підстави звернутися до суду з позовом про стягнення суми боргу за кредитним договором в сумі, що обчислюється на момент подання позовної заяви. Так, станом на 12.06.2017 року заборгованість позивача перед банком складає 2153,97 дол. США та 208269,73 грн., яка складається з наступного (згідно розрахунку заборгованості а.с. 7-8): 1) 2153,97 дол. США за процентами на основну суму боргу, нарахованими за період з 12.06.2014 по 31.01.2017 (за три роки до дня звернення з позовом 12.06.2017); 2) 97902,80 грн. за неустойкою за період з 12.06.2016 по 31.01.2017 (останні 12 місяців, що передують зверненню з позовом), в тому числі: -пеня за несплачену суму кредиту 86580,85 грн. -пеня за несплачені проценти за користування кредитом 00,00 грн. -штраф на підставі п. 4.2. договору 11321,95 грн. 3)3% річних (за три роки до дня звернення з позовом 12.06.2017) 11893,04 грн., в тому числі: -за несплачену суму кредиту 11893,04грн. -за несплачені проценти за користування кредитом 00,00грн. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 1048 ч. 1 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних справ №5 від 30.03.2012 р. у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті. Згідно зі ст. 549 ЦК України та умов Договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобовязань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, Відповідач зобов'язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ст. 611 ЦКУ у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Крім того, ст. 625 ЦКУ встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, та обставина, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання з погашення процентів, пені та штрафу за кредитним договором, в судовому засіданні знайшла своє підтвердження, а тому позовні вимоги в цій частині доведені, обґрунтовані та підлягають задоволенню. У звязку з задоволенням позовних вимог, суд на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 3968,12 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved