Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання природного газу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] є споживачем послуг з постачання природного газу в газифікованому житловому будинку приєднаному до газороздільчих мереж за адресою: [ADDRESS] , які надаються позивачем, з відкритим особовим рахунком № [NUMBER] . Відповідач належним чином користувався послугами з постачання природного газу через приєднану мережу ТОВ «Чернігівгаз Збут», що підтверджується фактом фактичного споживання та не заявляв до постачальника вимоги про припинення йому постачання газу, а отже між сторонами склалися договірні правовідносини щодо постачання природного газу. Оскільки, відповідач свої зобов`язання по оплаті за постачання природного газу своєчасно не виконують, товариство повідомляло відповідача щодо заборгованості за спожитий природний газ, проте дій щодо повного погашення заборгованості він не вчинив, позивачем і подано до суду позов про стягнення заборгованості за послуги з постачання природного газу за період з 01 січня 2017 року по 12 червень 2018 року в розмірі 9474 грн. 62 коп., та сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 1921 грн. Представник позивача надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, якою повідомив про згоду на заочний розгляд справи в разі відсутності відповідачів. Відповідач в судове засідання не з`явився, а також не подав відзиву на позовну заяву і не повідомив про поважні причини неявки в судове засідання, хоча про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» здійснює торгівлю газом через місцеві (локальні) трубопроводи, що підтверджується копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.11). Відповідно до наданого позивачем розрахунку нарахувань (на підставі даних про обсяги споживання наданих ПАТ «Чернігівгаз») та оплат по особовому рахунку № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , у споживача [PERSON] заборгованість за послуги з постачання природного газу за період з 01.01.2017 року по 12.06.2018 року становить 9474 грн. 62 коп. (а.с.12). Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово- комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Зокрема, відповідно до п.5 ч.1 ст.1 вищезгаданого закону, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний, в тому числі оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. У відповідності до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, і яке, згідно ст. 11 ЦК України, виникає в тому числі і з договорів. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] користуючись послугами з постачання природного газу через приєднану мережу ТОВ «Чернігівгаз Збут» за адресою: [ADDRESS] не виконує свої зобов`язання щодо своєчасного внесення коштів за послуги з постачання природного газу, в результаті чого, за період з 01.01.2017 року по 12.06.2018 року утворилася заборгованість в розмірі 9474 грн. 62 коп., тому позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у сумі 1921 грн. На підставі вищевикладеного, керуючого ст.ст.2, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

Outcome: approved