Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування приміщенням квартири та вселення, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Южного міського суду Одеської області від 14.01.2015 року шлюб між сторонами розірваний. Під час перебування у шлюбі у сторін народилися діти: Олексій, [INFO], Роман, [INFO], та Олена, [INFO]. Крім того, позивач є багатодітною матірю, а син [PERSON] є інвалідом дитинства. В спільній частковій власності сторін (в рівних частках) знаходиться трикімнатна квартира [ADDRESS], корп.. 3 в м. Южне, Одеської області. В зазначеній квартирі вони проживали всією сімєю під час шлюбу, але після розірвання, відповідач в ході спору щодо користування квартирою, 11.02.2015 року побив позивача, спричинивши їй тілесні ушкодження. Для уникнення подальшого насилля, вона разом з дітьми була вимушена змінити тимчасове місце свого мешкання та на теперішній час проживає разом з дітьми за вказаною нею адресою. Враховуючи викладене та знаходження у неї на утриманні трьох дітей, вважає, що необхідне встановити порядок користування приміщенням квартири [ADDRESS], відповідно до якого: у володіння та користування позивача передати житлові кімнати площею 13,3 кв.м. та 15,3 кв.м.; у володіння та користування відповідача передати житлову кімнату площею 16,4 кв.м.; вбиральню, ванну кімнату, коридор та кухню залишити у спільному користуванні співвласників, усунути перешкоди позивачу у користуванні квартирою шляхом вселення її в спільну квартиру. Позивач в судове засідання не зявилася, повідомлялась належним чином про дату і місце судового засідання, причина неявки суду не відома, заява про розгляд справи у її відсутність до суду не надходила. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, надавши пояснення викладені в позові та пояснив, що у позивача є ключі від дверей, але вона боїться вселятися після нанесення їй відповідачем тілесних ушкоджень. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти встановлення порядку користування та пояснив, що не чинить перешкоди у користуванні квартирою, він неодноразово пропонував позивачу мешкати в даній квартирі, щоб вона не сплачувала оренду за квартиру, у позивача є ключі та вона періодично приходить до помешкання, а також у його користуванні знаходиться кімната 16,4 кв.м., в якій він мешкає зі старшим сином. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що рішенням Южного міського суду Одеської області від 14.01.2015 року шлюб між сторонами розірваний (а.с.13). Під час перебування у шлюбі у сторін народилися діти: Олексій, [INFO], Роман, [INFO], та Олена, [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.8-10). Позивач є багатодітною матірю, що підтверджується копією посвідчення від 30.09.2010 року (а.с.11). Згідно рішення Южного міського суду Одеської області від 20.03.2015 року відповідач сплачує аліменти на користь позивача на утримання дітей (а.с.19-20) Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно сторонам на праві приватної сумісної часткової власності належить квартира по 1/2 частки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.14-15). Спірна квартира, житловою площею 45 кв.м., скаладється з трьох кімнат: 1-кімната має площу 16,4 кв.м., 2-кімната має площу 13,3 кв.м., 3-кімната має площу 15,3 кв.м. Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обовязковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 14 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності квартира, яка є спільною сумісною чи спільної частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково в частині визначення порядку користування квартирою, так як вона є власниками 1/2 частки спірної квартири, запропонований нею варіант встановлення порядку користування спірною квартирою вже склався між сторонами. Позивач спроб вселення не вчиняла, у неї є вільний доступ до спірної квартири, має ключі від квартири, вона періодично приходить до спірної квартири. Відповідач ніяким чином не перешкоджав позивачу у користуванні спірною квартирою, замки не міняв, напроти неодноразово пропонував позивачу вселитися та не витрачати кошти на оренду житла. Тобто доказів наявності у позивача перешкод у користуванні квартирою, суду не надано. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial