Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № [NUMBER] від 23.10.2015 року в сумі 3306, 31 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що згідно з договором про відкриття карткового рахунку № [NUMBER] від 23.10.2015 року, який додатковою угодою № [NUMBER] БД 2015-11 від 10.11.2015 року викладено в новій редакції та змінено назву на Договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № [NUMBER], укладеного між позивачем та [PERSON], останньому було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням картки, з лімітом заборгованості не більше 3000,00 грн., терміном користування до 31.10.2018 року, з оплатою процентів в розмірі 40% річних. Кредитним договором передбачено надання позивачем відповідачу кредиту на певних умовах, а відповідач зобовязаний виконувати усі умови кредитного договору, у тому числі, здійснювати погашення кредиту відповідно до умов договору та сплачувати нараховані проценти за користування кредитом. У зв»язку з припиненням сплати відповідачем платежів за кредитним договором, у останнього перед позивачем виникла заборгованість за вищевказаним договором , яка в загальному розмірі становить 3306,31 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача виниклу суму заборгованості, а також судові витрати по сплаті судового збору . Представник позивача в судове засідання не з»явився, разом з позовною заявою надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини своєї не явки суду не повідомив, письмових заперечень проти позову до суду не надав. Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що згідно з договором про відкриття карткового рахунку № [NUMBER] від 23.10.2015 року, який додатковою угодою № [NUMBER] БД 2015-11 від 10.11.2015 року викладено в новій редакції та змінено назву на Договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № [NUMBER], укладеного між позивачем та [PERSON], останньому було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням картки, з лімітом заборгованості не більше 3000,00 грн., терміном користування до 31.10.2018 року, зі сплатою процентів в розмірі 40% річних. (а.с. 13-16, 17-21) Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредитні кошти , а відповідач в свою чергу зобов»язався виконувати умови кредитного договору, у тому числі, здійснювати погашення кредиту відповідно до умов договору та сплачувати нараховані проценти за користування кредитом. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином та у встановлений термін у відповідності із умовами договору. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В результаті неналежного виконання відповідачем умов договору та станом на 28.03.2017 року він має заборгованість за вказаним договором в розмірі 3306,31 грн. 0238,95 грн., яка складається з наступного: - заборгованості за основним боргом в сумі 1872,17 грн.; - заборгованості за відсотками в сумі 765, 15 грн.; - пені, нарахованої на прострочену заборгованість за основним боргом в сумі 261,11 грн.; - пені, нарахованої на прострочену заборгованість за відсотками в сумі 128,24 грн.; - три відсотка річних в сумі 36,64 грн.; - інфляційне збільшення суми в розмірі 243,00 грн. Розмір заборгованості підтверджується умовами укладеного між сторонами договору , а також наданим суду розрахунком заборгованості.( а.с.6-9) та випискою по рахунку відповідача ( а.с.10-12) Як вбачається з матеріалів справи позивач направляв на адресу відповідача вимогу про дострокове повернення кредиту (а.с. 22-25), однак до теперішнього часу сума заборгованості відповідачем не погашена. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання є неприпустимо. Згідно ст. ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлено термін його виконання, то вона підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплати неустойки. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності на неможливість виконання ним грошового зобовязання, на підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно до ч. 2 ст.1050ЦКУкраїни, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики,що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов'язань в строки передбачені договором належним чином не виконує, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved