Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до Василівської\~районної державної\~адміністрації Запорізької\~області,\~в обґрунтування\~якого зазначив,\~що 20\~листопада 2001\~року на\~підставі рішення\~Кам`янсько-Дніпровської\~міської ради\~народних депутатів\~за №\~283,\~громадянину [PERSON] \~було видано\~Державний акт\~на право\~приватної власності\~на землю\~від 26.12.2001\~року Серія\~ІІ-ЗГІ\~№ 058389.Згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 26.12.2001 року Серії ІІ-ЗП № 058389, зазначено, що земельна ділянка площею 0,15 га розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] . На підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 26.12.2001 року Серії ІІ-ЗП № 058389, позивачем було здійснено розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості, 10.07.2020 р. та зареєстровано в Державному земельному кадастрі земельну ділянку за кадастровим номером: 2322410100:01:016:0081 від 07.09.2020 року . 18.08.2020 року на підставі рішення виконавчого комітету Кам`янсько-Дніпровської міської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області за № 228, у зв`язку з впорядкуванням адресного господарства, було присвоєно поштову адресу об`єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . У вересні\~місяці 2020\~року позивач\~ [PERSON] маючи\~намір продати\~вищезазначену земельну\~ділянку звернувся\~до нотаріальної\~контори м.\~Кам`янка-Дніпровська\~з відповідним\~оригіналом документу,\~що посвідчує\~право власності\~на земельну\~ділянку,\~а саме:\~Державним актом\~на право\~приватної власності\~на землю\~від 26.12.2001\~року Серії\~ІІ-ЗП\~№ 058389,\~однак документ\~був частково\~пошкоджений та\~не містив\~повної інформації\~щодо земельної\~ділянки.\~Ідентифікувати зміст\~інформацій або\~її відновити\~правовстановлюючий документ\~було не\~можливо.А тому нотаріусом було відмовлено позивачу у здійсненні такого правочину та рекомендовано звернутися до суду з підстав, що перешкоджають у реалізації його права на володіння, користування або розпорядження спірним об`єктом нерухомого майна. Ухвалою судді Кам`янсько- Дніпровського районного суду Запорізької області від 09.12.2020 року відкрито провадження у справі та справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Кам`янсько- Дніпровського районного суду Запорізької області від 28.05.2021 року замінено неналежного відповідача Кам`янсько-Дніпровська районна державна адміністрація Запорізької області на належного відповідача Василівська районна державна адміністрація Запорізької області та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просить розглядати без участі представника відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. При дослідженні матеріалів справи судом встановлені такі обставини. 20\~листопада 2001\~року на\~підставі рішення\~Кам`янсько-Дніпровської\~міської ради\~народних депутатів\~за №\~283,\~громадянину [PERSON] \~(надалі\~-\~позивач по\~справі)\~було видано\~Державний акт\~на право\~приватної власності\~на землю\~від 26.12.2001\~року Серія\~ІІ-ЗП\~№ 058389 (а.с. 7). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 26.12.2001 року Серії ІІ-ЗП № 058389, зазначено, що земельна ділянка площею 0, 15 га розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] . На підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 26.12.2001 року Серії ІІ-ЗП № 058389, позивачем було здійснено розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості, 10.07.2020 р. та зареєстровано в Державному земельному кадастрі земельну ділянку за кадастровим номером: 2322410100:01:016:0081 від 07.09.2020 року, що підтверджується наданим до матеріалів справи Витягом з ДЗК про земельну ділянку від 07.09.2020р. за № НВ-2307942662020) (а.с. 8). 18.08.2020 року на підставі рішення виконавчого комітету Кам`янсько-Дніпровської міської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області за № 228, у зв`язку з впорядкуванням адресного господарства, було присвоєно поштову адресу об`єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11) У вересні місяці 2020 року позивач [PERSON] маючи намір продати вищезазначену земельну ділянку звернувся до нотаріальної контори м. Кам`янка-Дніпровська з відповідним оригіналом документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку, а саме: Державним актом на право приватної власності на землю від 26.12.2001 року Серії ІІ-ЗП № 058389, однак документ був частково пошкоджений та не містив повної інформації щодо земельної ділянки. Ідентифікувати зміст інформацій або її відновити правовстановлюючий документ було не можливо, у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено позивачу у здійсненні такого правочину та рекомендовано звернутися до суду з підстав, що перешкоджають у реалізації його права на володіння, користування або розпорядження спірним об`єктом нерухомого майна. Позивач намагався ідентифікувати та відновити зіпсований документ у позасудовому порядку, однак виправлення, які проводилися до державного акту («виправленому вірити») державний кадастровий реєстратор не надав у зв`язку з відсутністю в архівному записі такої інформації, у зв`язку з чим дублікат правовстановлюючого документу не містив запису про останнє виправлення, які були пізніше внесені до акту. Документом, відповідно до статті 1 Закону України «Про інформацію» є матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі і просторі. Чіткого визначення терміну «дублікат» в чинному законодавстві не існує, але з практики застосування термінів, слів та словосполучень у юриспруденції дублікатом є другий примірник документа, що має таку саму юридичну силу, як оригінал. Тобто, дублікат документа містить ті ж відомості, що й оригінал документа. Фактично видача дубліката полягає у відтворенні тексту документа, дублікат якого видається, що спрямоване на відновлення такого документа у випадку неможливості використання | останнього з певних причин. У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Затаких обставин позивач змушений звернутися до суду про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер 2322410100:01:016:0081, що розташована за адресою: [ADDRESS] , згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 26.12.2001 року Серії ІІ-ЗП № 058389. Частиною 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Стеттею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України, встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з вищевикладеного, з метою захисту права власника [PERSON] на володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, суд вважає за можливе визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер 2322410100:01:016:0081, що розташована за адресою: [ADDRESS] , згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 26.12.2001 року Серії ІІ-ЗП № 058389, оскільки набуття позивачем права власності на земельну ділянку підтверджено належними доказами, а оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку є пошкодженим та відновленню не підлягає, не інакше як у судовому порядку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі ст.ст. 15,16, 316, 317, 319, 321,328 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved