Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №KGZWGA01580010 від 24 квітня 2008 року в сумі 89948 грн. 19 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надійшло. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24 квітня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк»та [PERSON] укладено кредитний договір №KGZWAGA01580010, згідно з п.8.1. якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу банку на строк з 24 квітня 2008 року по 24 квітня 2018 року включно, у вигляді непоновлювальної лінії у розмірі 115475 грн. 00 коп. на наступні цілі: 100000 грн. споживчі цілі, у розмірі 2000 грн. на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 725 грн. - страхування майна, 500 грн. - особисте страхування, а також у розмірі 12250 грн. на сплату страхових платежів у випадку та в порядку п.п.2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсртків у розмірі 1,38% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2% від суми виданного кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданного кредиту щомісяця ів період сплати, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 0,96% річних від суми зарезервування ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно з п.7.2 даного договору. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку. Щомісяця в період сплати позичальник повинен надати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 1844 грн. 26 коп. згідно графіку погашення кредиту (Додаток 2 до кредитного договору) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається з заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Згідно з п.8.4 договору, при порушенні позичальником зобов'язань з погашення кредиту, останній сплачує банку пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за коден день прострочення, але не менше 1 грн. Крім того, п.5.3 договору визначено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язується сплатити банку штраф у розмірі 250 грн.+5% від суми позову. Поміж іншого у п.8.3 кредитного договору зазначено, що забезпеченням виконання позичальником зобов'язань за даним договором виступає іпотека будинку - будинок загальною площею 110,60 кв.м., що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, місто Знам'янка, вулиця Фрунзе,50. З рішення Знам'янського міськрайонного суду від 07 березня 2012 року (справа №2/1107/474/12) вбачається, що Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» зверталося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, і суд враховуючи те, що станом на 03 листопада 2011 року боржник зобов'язання перед кредитором за кредитним договором №KGZWGA01580010 від 24 квітня 2008 року не виконав, сума боргу складає 200397 грн. 97 коп., звернув стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно, а саме, будинок по вулиці Фрунзе, №50 в місті Знам'янка Кіровоградської області, загальною площею 110,6 м2, житловою площею 54,9 м2, шляхом продажу предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №KGZWAGA01580010 від 24 квітня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом за №782). Долучений до матеріалів справи меморіальний ордер №1 від 30 травня 2012 року свідчить про те, що заставлене майно реалізоване, сума від його реалізації становить 118000 грн. Таким чином, сума отримана банком від реалізації предмета іпотеки - 118000 грн. не покрила суму заборгованості за основним зобов'язанням, яка виникла станом на 03 листопада 2011 року в сумі 200397 грн. 97 коп. 19 вересня 2012 року між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 по кредитному договору №KGZWGA01580010 від 24 квітня 2008 року, якою сторони узгодили зменшення суми заборгованості, що виникла за період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання цієї додаткової угоди на 86848 грн. 13 коп., а саме відсотки у розмірі 26247 грн. 93 коп., комісія у розмірі 218 грн. 09 коп., пеня у розмірі 60382 грн. 11 коп. Визначили нову дату остаточного погашення заборгованості за договором до 29 вересня 2015 року. Погодили новий графік погашення кредиту та встановили, що за умови належного виконання позичальником своїх зобов'язань по сплаті платежів, зазначених у графіку погашення, позичальник сплачує відсотки в розмірі 0,12 % річних. Також у додатковій угоді зазначено, що вся заборгованість за кредитом починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту рахується простроченою. І з цього часу позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,08% від суми залишку непогашеної заборгованості за крдитом за кожен день прострочення. При цьому відсотки та комісії за користування кредитом не нараховуються і не сплачуються. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 86848 грн. 13 коп.( п.1.5.1,1.5.2,1.5.3,1.5.4). Розрахунок заборгованості свідчить про те, що відповідач у порушення умов договору зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим станом на 28 жотня 2016 року має заборгованість в сумі 89948 грн. 19 коп., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 5447 грн. 60 коп.; загальний залишок заборгованості по процентам 0 грн.59 коп.; загальна сума нархованї пені 84500 грн. При цьому з наданого розрахунку вбачається, що відповідачем погашено пені, в тому числі списано нарахованої пені на суму 89124 грн. 17 коп. Всього заборгованості за кредитом 94572 грн. 36 коп. Як роз'яснив Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України у п.9 постанови № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Суди повинні мати на увазі, що наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно (постанова Верховного Суду України від 4 вересня 2013 року у справі № 6-73цс13). Разом із тим задоволення подібних позовних вимог можливе лише у разі, коли суду надані беззаперечні докази того, що попередні заходи не призвели до належного виконання зобов'язання. Якщо іпотекодержателем було обрано такий спосіб захисту, як звернення стягнення на предмет іпотеки, іпотекодержатель має право звернутись до боржника, який є іпотекодавцем, з вимогою про стягнення заборгованості за основним зобов'язанням лише за наявності доказів недостатності суми, отриманої від реалізації предмета іпотеки. Здійснення особою свого права на судовий захист не може ставитись у залежність від використання нею інших засобів правового захисту. За змістом ст.ст.526, 527, 530, 610 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, дане зобов'язання має бути виконане у зазначений період часу. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язання. Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За нормою ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (ч.1 ст.546 ЦК України). Пункт 3 ч.1 ст.611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, якою відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України є пеня. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого у неї станом на 28 жовтня 2016 року виникла заборгованість в сумі 89948 грн. 19 коп., яка доведена в судовому засіданні та підлягає стягненню з неї в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судові витрати, понесені банком у зв'язку із подачею даного позову. На підставі викладеного ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved