Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що між позивачем, як кредитодавцем, та відповідачем, як позичальником, укладено договір № 1788679 від 18 листопада 2013 року про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки. Відповідачу було надано кредит у розмірі 20000,00 грн. Стверджує, що позивач виконав умови кредитного договору у повному обсязі, однак позичальник належним чином не виконав зобов'язання за цим договором. Загальна сума заборгованості перед позивачем становить 20617, 42 грн., яка включає в себе 14783,04 грн. тіло кредиту, 3943,66 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 1585,90 грн. інфляційне збільшення заборгованості, 304,82 грн. три відсотки річних від прострочених сум заборгованості, яку просить суд стягнути з позичальника на його користь. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за вказаною позовною заявою без присутності представника позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, протии ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлення про причини неявки, а також ніякого відзиву щодо заявлених позовних вимог та клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у відповідності до частини 11 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Тому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв'язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає,що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається з укладеного між сторонами договору № 1788679 від 18 листопада 2013 року, АТ «Ощадбанк» відкрив відповідачу рахунок. Відповідно до п.1.1.4, Договору [PERSON] було надано кредит у розмірі 2000,00 грн. з відсотковою ставкою 24,0 % річних на строк дії картки. Згідно до п. 4.4. договору відповідач зобов'язаний, у тому числі щомісячно сплачувати за кредитом всі платежі не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним. Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі та надавав відповідачу грошові кошти у розмірі 2000,00 грн., проте останній свої зобов'язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом не виконав, у зв'язку з чим відповідач має перед позивачем заборгованість у сумі 20617,42 грн., яка складається з наступного: 14783,04 грн. - основний борг (тіло кредиту), 3943,66 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 1585,90 грн. - інфляційне збільшення заборгованості, 304,82 грн. - три відсотки річних від суми заборгованості, що підтверджується наявним у справі розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у строк, встановлений договором. Боржник зобов'язаний виконати своє зобов'язання, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи на те, що позивач свої обов'язки за кредитним договором виконав повністю, а свої договірні зобов'язання відповідач належним чином не виконує, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість, у зв'язку з чим суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості, за яким відповідач має заборгованість у сумі 20617,42 грн., яка складається з наступного: 14783,04 грн. - тіло кредиту, 3943,66 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 1585,90 грн. - інфляційне збільшення заборгованості, 304,82 грн. - три відсотки річних від суми заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач належним чином не виконав зобов'язання за договором № 1788679 від 18 листопада 2013 року, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що підтверджується представленими суду письмовими доказами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1762,00 гривень.

Outcome: approved