Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання трудового договору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 20 червня 2008 року уклала з відповідачем [PERSON] безстроковий трудовий договір №04900800580, який було зареєстровано Павлоградським міськрайонним центром зайнятості. Відповідач [PERSON] з 01.01.2010 р. залишив роботу без попередження та без поважних причин. Зняти з реєстрації у центрі зайнятості трудовий договір позивач не має можливості, оскільки для цього потрібне звернення обох сторін трудового договору. Відповідач не з'являється для розірвання трудового договору до центру зайнятості, тому позивач просить суд розірвати трудовий договір з [PERSON] з 10.02.2014 р. та зобов'язати Павлоградський міськрайонний центр зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлись належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надавали. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 20 червня 2008 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] було укладено безстроковий трудовий договір, який зареєстровано Павлоградським міськрайонним центром зайнятості за №04900800580 /а. с. 3 / . Позивач неодноразово зверталася до [PERSON] з приводу добровільного розірвання трудового договору у Павлоградському міськрайонному центрі зайнятості, відповідач [PERSON] особисто отримав лист 31 січня 2014 року, проте не з'явився для розірвання трудового договору /а.с.4-7/. Згідно п. 4 ч.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Відповідно до положень Порядку реєстрації трудового договору, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 08.06.2001р. за № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.06.2001року за № 554/5745, провести дії по зняттю з реєстрації трудового договору в центрі зайнятості можливо лише у разі звернення обох сторін (роботодавця, працівника) та з належним їм документами. Згідно п. 20 вищезазначеного договору під час його реєстрації в центрі зайнятості сторони були ознайомлені з порядком реєстрації та зняття з реєстрації трудового договору, про що свідчать їх підписи. У разі відсутності однієї із сторін в центрі зайнятості підставою для зняття трудового договору є рішення суду, яке набрало чинності про припинення дії трудового договору. У зв'язку з тим, що фактично відповідач [PERSON] тривалий час не виконує трудові обов'язки, а позивач не має можливості в односторонньому порядку розірвати трудовий договір, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині розірвання трудового договору підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині зобов'язання Павлоградського міськрайонного центру зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Згідно зі ст. ст. 11, 58 - 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до п. 4 Постанови КМУ від 29 жовтня 2009 р. N 1168 «Деякі питання застосування законодавства про працю фізичною особою, яка використовує найману працю», у разі розірвання трудового договору за ініціативою фізичної особи у випадках, визначених Кодексом законів про працю України, така особа зобов'язана письмово повідомити про свій намір працівникові та у визначені строки провести передбачений законодавством розрахунок, що в даному випадку було дотримано роботодавцем. Відповідно до п.5 зазначеної Постанови КМУ зняття державною службою зайнятості з реєстрації трудового договору у випадках, передбачених пунктом 4 цієї постанови, проводиться за умови подання фізичною особою: примірника трудового договору; заяви про зняття трудового договору з реєстрації із зазначенням дати звільнення з роботи працівника та підстав розірвання зазначеного договору; копій документів, що підтверджують: - надсилання працівникові повідомлення про намір розірвати з ним трудовий договір (рекомендованим листом з повідомленням про вручення). Згідно п.6 зазначеної постанови державна служба зайнятості протягом трьох робочих днів з дня надходження зазначених у пункті 5 цієї постанови документів знімає трудовий договір з реєстрації. Аналогічні положення містять п.8-9 Порядку реєстрації трудового договору між працівником та фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 08 червня 2001 року N 260. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, позивачем не було надано доказів надіслання Павлоградському міськрайонному центрі зайнятості разом із заявою про зняття з реєстрації трудового договору із відповідачем вищезазначених документів, підстав для винесення судом рішення про зобов'язання Павлоградського міськрайонного центру зайнятості зареєструвати розірвання трудового договору без участі працівника [PERSON], немає. Крім того, рішення суду про розірвання трудового договору є підставою для зняття з реєстрації трудового договору, а відтак вимоги про зобов'язання Павлоградського міськрайонного центру зайнятості вчинити дії, від яких він не ухиляється, є передчасними. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 243,60грн. та 450 грн. за публікацію оголошення у пресі про виклик відповідача, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача.

Outcome: partial