Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 06 березня 1992 року він уклав шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають сина: [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось, спільне господарство не ведуть. Тому, просив розірвати даний шлюб. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та пояснив,з квітня 2014 року з відповідачем спільно не живуть, господарство не ведуть. Продовжувати сімейні стосунки не бажає. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки не повідомила. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 06 березня 1992 року вступили в зареєстрований шлюб (а.с.9). Під час шлюбу у сторін народився син: [PERSON], [INFO] (а.с.10). Позивач в судовому засіданні пояснив, що 14 квітня 2014 року після повернення з роботи, помітив, що побутова техніка та гроші зникли з дому, дружини вдома не було. В телефонному режимі вона йому пояснила, що пішла від нього та подала позов до суду про розлучення. З того часу з відповідачем вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть. Вважає, що збереження шлюбу не є можливим та не доцільним. Відповідач в судовому засіданні 23 лютого 2017 року не заперечувала стосовно фактів, викладених позивачем, однак зазначила, що не дивлячись на ту ситуацію, яка склалась, вона все ж таки має намір зберегти сім`ю. Ухвалою суду від 23 лютого 2017 року сторонам було надано місячний термін для примирення. (а.с. 42) Сторони не примирились, що підтвердив в судовому засіданні позивач. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами неможливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved