Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 03 липня 2015 року він уклав шлюб з відповідачкою, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області був зроблений актовий запис №84. В період шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що подружні стосунки між ним та відповідачкою не склалися через постійні побутові конфлікти, що призвели до втрати між ними почуття любові та поваги. шлюбні відносини припинені з квітня 2021 року, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що їх сім`я з відповідачкою розпалася і зберегти її неможливо, подальше перебування у шлюбі суперечить їхнім інтересам та моральним засадам суспільства. Спір про розподіл майна, місце проживання та утримання дитини - відсутній. Позивач [PERSON] у судове засідання 29 грудня 2021 року не з`явився, заявою просив розглянути справу за його відсутності. Позов підтримав, просив розірвати шлюб (а.с.21). Відповідачка [PERSON] у судове засідання 29 грудня 2021 року не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов визнала (а.с.23). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03 липня 2015 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №84 (а.с.5). В період шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Спільне життя подружжя не склалося через постійні побутові конфлікти, які призвели до втрати почуттів між ними. Сімейно-шлюбні стосунки між подружжям припинені з квітня 2021 року, проживають окремо. Спір про поділ майна, місце проживання та утримання дитини - відсутній. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та до цього часу не поновили їх, а також подали до суду заяви, в яких просили розірвати шлюб (а.с.21,47). Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).\~\~ За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача так і відповідача, а тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст.105, 112 Сімейного Кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачкою позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з неї підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 454 гривні 00 копійок, сплачений під час звернення з позовом до суду, а інші 50% судового збору в розмірі 454 гривні 00 копійок слід повернути позивачу з державного бюджету (а.с. 4). На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 СК України,

Outcome: approved