Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що між сторонами 25.06.2014р. року укладено кредитний договір №Р24.144.73025 строком на 24 місяців, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 35 000 грн., зі сплатою 10% річних. Станом на 31.12.2015р. відповідач не повернув позивачу отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 30 314,40 грн. 31.12.2015р. між ТзОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №31/12-1, згідно умов якого позивач з 31.12.2015р. набув право грошової вимоги за вищевказаним договором кредиту. Останній платіж відповідачем здійснено 15.10.2015р. Станом на 31.12.2015р. заборгованість за кредитом становить 30 314,40 грн., яка складається з: тіло кредиту - 24 397,82 грн., нараховані та несплачені відсотки та комісії - 5 916,58 грн. Заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку [NUMBER] та розрахунком заборгованості станом на 21.03.2016р. Просить позов задоволити, та стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 30 314,40 грн. та судовий збір в розмірі 1378 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав до суду разом із позовною заявою клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, подала на адресу суду заяву про перенесення судового засідання, оскільки вона задіяна у робочому навчальному процесі. На підтвердження своє заяви відповідач надала копію робочого календарно-тематичного плану занять з провізорами-інтернами зі спеціальності «Загальна Фармація» з 03.10.2016р. по 31.01.2017р. Проте суд таку заяву відповідача не бере до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутня будь-яка інформація що до місця праці відповідача, робочий календар, наданий відповідачем не є належним чином завірений, що позбавляє суд можливості впевнитись у достовірності такої заяви. Таким чином, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №Р24.144.73025 від 25.06.2014р., згідно якого Банк надає відповідачу грошові кошти у сумі 35 000 грн., строком на 24 місяці., із платою за користування кредитом 10% річних (15 а.с.) 31.12.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальність «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу №31/12-2, згідно умов якого клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, позивачу) з 31.12.2015р., а позивач, відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за кредитним договором №Р24.144.73025 від 25.06.2014р.(20-22 а.с.) Як вбачається із ордеру-розпорядження №1 від 25.06.2014р. (14 а.с.) та меморіального ордеру № Р24.144.73025.1 від 25.06.2014р. (19 а.с.) [PERSON] отримала кредит від ПАТ «Ідея Банк» в розмірі 35 000 грн. Згідно виписки з особового рахунку [PERSON] [NUMBER] від 21.03.2016 року, відповідачем востаннє було проведено погашення кредиту 15.10.2015 року в розмірі 78,15 грн. (17-18 а.с.) Згідно довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №Р24.144.73025 від 25.06.2014р. заборгованість відповідача перед позивачем станом на 21.03.2016р. становить 30 314,40 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 24 397,82 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями в розмірі 5 916,58 грн. Відповідно до положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 1049,1050 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання із порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ч.1 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх належних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Крім цього відповідно до ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності через неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 т. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. ПАТ «Ідея Банк» перед відступленням права вимоги новому кредитору ТзОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» свої зобов'язання за договором кредиту виконав, та надав відповідачу кредит в сумі 35 000грн. Згідно договору факторингу від 31.12.2015р. №31/12-1, ТзОВ «ФК «РАНТЬЕ» набув право грошової вимоги з [PERSON] за кредитним договором №Р24.144.73025 від 25.06.2014р. В той час відповідач, станом на день звернення до суду, своїх зобов'язань за кредитним договором не виконала. Згідно розрахунку за кредитним договором №Р24.144.73025 від 25.06.2014р, доданого позивачем до позовної заяви, у ньому міститься інформація про розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 31.12.2015р., відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем становить: 24 397,82 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5 916,58 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями, що становить загальну суму боргу 30 314,40 грн. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, вважає, що відповідач порушила взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, у добровільному порядку суму кредиту та проценти за його користування платити не бажає, а тому з відповідача слід стягнути в користь позивача 24 397,82 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5 916,58 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями, що становить загальну суму боргу 30 314,40 грн. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача 1378,00 грн. на відшкодування витрат із сплати судового збору.

Outcome: approved