Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру нарахованих коштів посилаючисьна те, що з 16.07.2012 року відповідачу призначено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач вийшов на роботу 23.12.2012 року та не повідомив про це позивача, а тому кошти, які були йому нараховані, як особі, яка отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, підлягають поверненню в бюджет. Відповідач добровільно відмовляється від повернення надміру сплачених коштів. Тому позивач просить стягнути з відповідача надміру нараховані бюджетні кошти в сумі 2314 грн. 84 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує Відповідач до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому по справі необхідно ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, з 16 липня 2012 року [PERSON], водієві Автобази Конституційного суду України, було надано відпустку по догляду за дитиною до трьох років (а.с.15). 31 липня 2012 року [PERSON] звернувся до управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с17-18). Рішенням УПСЗН Дніпровської РДА в м. Києві відповідачу була призначена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 31 липня 2012 року по 07 лютого 2015 року (а.с.16). За ст. 14 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку призначається на підставі витягу з наказу (розпорядження) роботодавця про надання особі, яка фактично здійснює догляд за дитиною, відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до пункту 18 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою кабінету Міністрів України №1751 від 27 грудня 2001 року, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку призначається з дня звернення за її призначенням, але не раніше ніж з дня, що настає після закінчення відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами для непрацюючих осіб та осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, а для працюючих осіб - з дня настання відпустки по догляду за дитиною по день її закінчення. Відповідач при зверненні за державною соціальною допомогою був попереджений з приводу обов'язкового повідомлення позивача про достроковий вихід на роботу, про що свідчить особистий запис [PERSON] в заяві про призначення усіх видів соціальної допомоги від 31.07.2012 року. 04 грудня 2012 року [PERSON] достроково вийшов на роботу, що підтверджується копією витягу з наказу № 56 від 03 грудня 2012 року (а.с.14). Зокрема, з 23 грудня 2012 року Дитина відповідача - [PERSON] перебуває на вихованні у КМБД «Берізка», на підставі розпорядження Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації № 570 від 20 грудня 2012 року (а.с.10,11,12). Відповідно до пункту 23 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку припиняється: у разі, коли особа, що отримує в органі праці та соціального захисту населення допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку: виявила бажання працювати - з дня працевлаштування (початку виконання трудових обов'язків). Згідно ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Тобто, відповідач під час декретної відпустки по догляду за дитиною, вийшов на роботу, про що не сповістив позивача. 15 березня 2014 року [PERSON] звільнився з Автобази Конституційного суду України, що підтверджується копією витягу з наказу (а.с.13). У зв'язку з тим, що відповідач не повідомив позивача про факт дострокового виходу на роботу - початку виконання трудових обов'язків, йому надміру нараховані бюджетні кошти у вигляді державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в сумі 2314 грн. 84 коп. За змістом ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Листами № 37/12-3709 від 20.05.2014 року, № 37/12-5882 від 12.03.2016 року, [PERSON] повідомлявся про наявну заборгованість та інформувався про порядок повернення коштів (а.с.8,9). Згідно частин 1-3 статті 326 ЦК України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб'єктами. Частиною 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно; особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1213 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідач в судове засідання не надав своїх заперечень проти позову та не надав жодного доказу того, що ним повернуті грошові кошти, тому суд позбавлений врахувати інші докази ніж ті, які є в матеріалах справи. Оскільки, відповідач не повертає грошові кошти, надміру нараховані, в добровільному порядку, тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 2314 грн. 84 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved