Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача 44584,03 грн. у рахунок відшкодування витрат, повязаних зі сплатою страхового відшкодування. Позов обґрунтовано тим, що 19.05.2016 року о 16 год. 40 хв. в місті Житомирі по вул. Якира, 37, [PERSON] керуючи автомобілем Skoda Oktavia А5, реєстраційний номер: АА5947ОХ здійснив зіткнення з автомобілем Toyota Prius 1,5, реєстраційний номер:АМ6257АО під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження транспортного засобу. Цивільна відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ СК «Кредо». Страхова компанія за заявою потерпілої особи виплатила страхове відшкодування у розмірі 44584,03 грн. Позивач зазначає, що про настання страхового випадку стало відомо із заяви потерпілої особи, а ні страхувальник, а ні водій забезпеченого транспортного засобу із заявою про настання страхового випадку не звертався. Тому, виходячи з положень ст. 38.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик здійснивши страхову виплату потерпілому має право на звернення з регресним позовом до водія, який спричинив ДТП та не повідомив про це страховика. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що ним було повідомлено страховика про настання ДТП, після чого була заведена страхова справа і виплачене страхове відшкодування, тому позовні вимоги не визнає. Крім того, автомобіль Skoda Oktavia А5 застрахований згідно договору добровільного страхування. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні вказала про те, що про ДТП було повідомлено одразу позивача в телефонному режимі, оскільки в автомобілі постійно знаходиться поліс обов'язкового страхування. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, свідчення свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що на підставі заяви про приєднання до публічного договору №ZR00А!00000076 від 01.03.2016 року [PERSON] отримала у фінансовий лізинг від ТОВ «Автокредит Плюс» (лізингодавець) автомобіль Skoda Oktavia А5, реєстраційний номер: АА5947ОХ. (а.с.50). 18.03.2016 року між ПАТ «СК «Інгосстрах» та «Автокредит Плюс ТОВ» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту ZRY0CPS-162І51Z від 18.03.2016 року щодо забезпечення транспортного засобу Skoda Oktavia А5, реєстраційний номер: АА5947ОХ. 19.03.2016 року між ТОВ СК «Кредо» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів шляхом видачі поліса №АЕ/7144449 щодо забезпечення транспортного засобу Skoda Oktavia А5, реєстраційний номер: АА5947ОХ (а.с.3). 19.05.2016 року о 16 год. 40 хв. в місті Житомирі по вул. Якира, 37, [PERSON] керуючи автомобілем Skoda Oktavia А5, реєстраційний номер: АА5947ОХ здійснив зіткнення з автомобілем Toyota Prius 1,5, реєстраційний номер:АМ6257АО під керуванням [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю потерпілої особи (Toyota Prius 1,5, реєстраційний номер:АМ6257АО) заподіяно матеріальну шкоду. Винуватцем ДТП визнано відповідача. Дана обставина визнається сторонами та не потребує доказування згідно ст. 61 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи, потерпілим [PERSON] до ТОВ СК «Кредо» було подано заяву про отримання страхового відшкодування (а.с.4). У відповідності до висновку №1350 від 30.05.2016 року, складеного судовим експертом [PERSON], розмір заподіяної шкоди автомобілю потерпілої особи склав 44584,03 грн. Сума страхового відшкодування до виплати потерпілій особі з урахуванням визначеної Договором страхування франшизи на підставі Страхового акту №ОСГПО-6853530 від 21.06.2016 року складає 44584,03 грн.(а.с.5-19). Встановлено, що страховиком були встановлені факти ДТП, причина та обставини настання, а також розмір заподіяної шкоди, а тому було здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого [PERSON] за подією, яка мала місце 19.05.2016 року, що підтверджується платіжним дорученням №G0622SINKJ від 22.06.2016 року (а.с.19). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] засвідчила про те, що в день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 19.05.2016 року, вона перебувала в салоні автомобіля Skoda Oktavia А5, реєстраційний номер: АА5947ОХ, який належить їй за договором лізингу. Також зазначила, що саме з її телефону 19.05.2016 року було повідомлено ТОВ СК «Кредо» про дорожньо-транспортну пригоду на номери телефонів, які були вказані в договорах страхування. Поряд з цим, позивач зазначає, що на момент подання позовної заяви ні страховик, ні водій забезпеченого транспортного засобу із заявою про настання страхового випадку не звертався. Відповідно до п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до п.п. 38.1.1 п.38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо: він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння; не повідомив страховика про настання випадку у строки і за умов, визначених у п.п. 33.1.2 п.33.1 ст. 33 вказаного Закону. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 16.09.2015р. при розгляді справи № 6-284цс15, якщо факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування, тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Аналогічний правовий висновок про наявність підстав для звернення з регресною вимогою лише у разі виникнення у страховика необґрунтованих виплат, висловлена Верховним Судом України у постанові від 30.03.2016р. у справі №6-186цс16. Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач є винуватцем ДТП, факт настання страхової події визнаний позивачем, страховиком самостійно було сплачено страхове відшкодування потерпілому, а тому виходячи із вищенаведеного та аналізу норм законодавства, сам по собі факт не повідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу рішення про задоволення регресних вимог, адже вищезазначений спір має вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. При цьому, з показів свідка [PERSON] судом було встановлено, що відповідачем в телефонному режимі було повідомлено ТДВ СК «Кредо» про настання страхового випадку. Суд вважає за необхідне зазначити, що страховиком не було доведено виникнення необґрунтованої виплати, що є підставою для регресного позову. Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed