Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна», Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м.Києві, третя особа без самостійних вимог: Гаражно-будівельний кооператив «Голос» та з врахуванням заяви про уточнення предмету позову просив суд визнати недійсним з дати реєстрації та скасувати реєстраційний запис про право власності та свідоцтво про право власності, видане [PERSON] на гаражний бокс [NUMBER] за адресою: [ADDRESS], набуте незаконним шляхом (на підставі підробленого судового рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.09.2009 р., та від 26.11.2009 р., та зобов»язати КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна анулювати запис, зроблений КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна»; визнати недійсним з дати реєстрації та скасувати реєстраційний запис про право власності та свідоцтво про право власності, видане [PERSON] на гаражний бокс [NUMBER] за адресою: [ADDRESS], набуте незаконним шляхом, та зобов»язати Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м.Києві анулювати запис, зроблений КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна»; стягнути з [PERSON] понесені позивачем внаслідок незаконних дій відповідача збитки в розмірі 89335,11 гривень, а також судові витрати у справі. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 24.03.2010 р. між Київською міською радою та ТОВ «Будівельна компанія «Міськжитлобуд» було укладено Договір оренди земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], площею 1,5267 строком на 5 років з цільовим призначенням «для будівництва, експлуатації та обслуговування житлової забудови з об»єктами інфраструктури для обслуговування населення та паркінгом». Позивач зазначає, що з моменту укладення Договору оренди він позбавлений можливості користуватись земельною ділянкою, оскільки на земельній ділянці знаходився гаражний бокс за [NUMBER], на який [PERSON] отримав право власності на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.09.2009 р. та рішення від 26.11.2009 р., і це право в подальшому було зареєстровано КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна на підставі зазначених рішень. Згідно з інформацією Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області рішення від 28.09.2009 р. та від 26.11.2009 р. не ухвалювались судом у справі № 6-1037\\2009, що свідчить про незаконність набуття відповідачем [PERSON] права власності на гаражний бокс [NUMBER] в ГБК «ГОЛОС» та незаконність подальшої реєстрації зазначеного права. Також, позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в зв»язку з незаконними діями відповідача [PERSON] щодо набуття права власності, були створені перепони позивачу у користуванні земельною ділянкою та реєстрації Договору оренди в Головному управлінні земельних ресурсів, що призвело до завдання підприємству збитків в розмірі 1608031,97 гривень, які були сплачені в якості орендної плати. Оскільки подібних гаражних боксів, що розміщені за адресою: [ADDRESS], на які у незаконний спосіб було набуто право власності, всього 18, то, відповідно, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] збитки в розмірі 89335,11 гривень. В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, з врахуванням заяви про уточнення предмету позову, та просив його задовольнити, посилаючись на те, що наявність реєстрації права власності [PERSON] на гаражний бокс [NUMBER] за адресою: [ADDRESS], запис про що було внесено на підставі підробленого судового рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.09.2009 р. та додаткового рішення від 26.11.2009 р., перешкоджає ТОВ «Міськжитлобуд», як орендарю, використовувати земельну ділянку за призначенням, що призводить до завдання збитків підприємству. Крім того, представник позивача зазначив, що строк звернення до суду був пропущений з поважних причин, оскільки ТОВ «Міськжитлобуд» тривалий час намагалось вирішити питання з власниками гаражів, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] в позасудовий спосіб, шляхом відшкодування їх вартості. Власники гаражів затягували вирішення питання, хоча частина з них погодилась і отримала матеріальну компенсацію. Також представник позивача повідомив суду, що гаражні бокси, що знаходились за адресою: [ADDRESS] були знесені на підставі постанови Окружного адміністративного суду м.Києва, як самовільно побудовані. В зв»язку з тим, що спір з деякими власниками гаражних боксів не вдалось вирішити мирним шляхом, після підтвердження в судовому порядку права позивача на звернення до суду, і враховуючи відсутність законних прав відповідача [PERSON] на гаражний бокс, Товариство вимушено звернутись з даним позовом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, подавши письмові заперечення з приводу заявлених позовних вимог та заяву про застосування судом строків позовної давності. Представник КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не з»явилась, надавши письмові заперечення. Представник відповідача - Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся належним чином. Представник третьої особи - ГБК «Голос» в судове засідання не з»явився, надавши клопотання про розгляд справи у відсутність представника гаражно-будівельного кооперативу. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.07.2009 р. Київською міською радою прийнято рішення № 957\\2013 «Про передачу ТОВ «Будівельна компанія «Міськжитлобуд» земельної ділянки для будівництва, експлуатації на обслуговування житлової забудови з об»єктами інфраструктури для обслуговування населення та паркінгом на [ADDRESS]». Згідно п.2 зазначеного рішення позивачу передано у короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], площею 1,5267 строком на 5 років з цільовим призначенням «для будівництва, експлуатації та обслуговування житлової забудови з об»єктами інфраструктури для обслуговування населення та паркінгом». 24.03.2010 р. між Київською міською радою та ТОВ «Будівельна компанія «Міськжитлобуд» був укладений договір оренди земельної ділянки, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем»яненко Т.М. та, зареєстровано в реєстрі за № 230, відповідно до якого орендодавець, на підставі рішення Київської міської ради від 09.07.2009 р. за № 957\\2013, за Актом приймання-передачі передав, а орендар прийняв в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку, визначену договором. Строк дії договору оренди від 24.03.2010 р. закінчився 24.03.2015 р. В подальшому, рішенням Київської міської ради від 21.05.2015 р. № 559\\1423 ТОВ «Будівельна компанія «Міськжитлобуд» відмовлено у поновленні договору оренди земельної ділянки № 230 від 24.03.2010 р. Відповідно до постанови Київського апеляційного господарського суду від 20.01.2016 р. рішення Київської міської ради від 21.05.2015 р. № 559\\1423 про відмову ТОВ «Будівельна компанія «Міськжитлобуд» у поновленні договору оренди земельної ділянки № 230 від 24.03.2010 р. скасовано та встановлено правомірність користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS]. Зазначене рішення Київського апеляційного господарського суду залишено без змін відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 13.04.2016 р. Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права ТОВ «Будівельна компанія «Міськжитлобуд» є орендарем земельної ділянки кадастровий номер 8000000000:79:241:0249 за адресою: [ADDRESS] на підставі договору оренди № 230 від 24.03.2010 р. строком до 24.03.2020 р. з правом пролонгації. Звертаючись до суду позивач посилається на те, що його право користування даною земельною ділянкою є обмеженим в зв»язку з реєстрацією права власності [PERSON] на гаражний бокс [NUMBER], що розміщений в ГБК «Голос» за адресою: [ADDRESS]. З Інформаційної довідки КП »Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна» від 14.12.2010 р. вбачається, що Комунальним підприємством було внесено запис про реєстрацію права власності за [PERSON] на гаражний бокс [NUMBER] в ГБК «Голос» за адресою: [ADDRESS]. Підставою виникнення права власності зазначено рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.09.2009 р. та додаткове рішення від 26.11.2009 р. В матеріалах справи міститься рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.09.2009 р. у справі № 6-1037\\2009 за позовом ГБК «Голос» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу та за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до КБК «Голос» про визнання права власності на гаражні бокси та додаткове рішення у даній справі від 26.11.2012 р., відповідно до яких за [PERSON] визнано право власності на гаражний бокс [NUMBER], що знаходиться у гаражно-будівельному кооперативі «Голос» по [ADDRESS] та визнано, що з моменту вступу в законну силу даного рішення, воно є правовстановлюючим документом і гаражний бокс вважається таким, що введений в експлуатацію. Однак, згідно з довідками Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.03.2011 р., 25.04.2012 р., 10.11.2015 р. справа № 6-1037\\2009 за позовом ГБК «Голос» судом не розглядалась, рішення у ній не ухвалювалось і відомості щодо даної справи у судді Коковенкова С.В. відсутні. Відповідно до відомостей Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м.Києві від 08.04.2016 р. за № 10\\26-11\\0804\\05 Департамент документів, які дають право на виконання будівельних робіт з будівництва гаражних боксів, у т.ч. [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] не видавав та не реєстрував, в експлуатацію закінчені будівництвом об»єкти не приймались. Судом в ході розгляду справи встановлено, що Окружним адміністративним судом м.Києва у справі № 2а-1573\\09\\2670 було ухвалено рішення, яке оглянуто судом, відповідно до якого зобов»язано ГБК «Голос» виконати в повному обсязі припис архітектурно-будівельної інспекції від 09.09.2008 р. та знести самовільно збудовані об»єкти нерухомого майна по [ADDRESS] що не введені в експлуатацію в установленому законодавством порядку, у т.ч. гаражний бокс [NUMBER] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки реєстрація права власності за [PERSON] на гараж [NUMBER] за адресою: [ADDRESS], що розташований в ГБК «Голос» була здійснена на підставі рішення суду, з врахуванням встановлених судом обставин щодо розгляду Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області справи № 6-1037\\2009 р., суд приходить до висновку, [PERSON] набув права власності на гаражний бокс [NUMBER] у незаконний спосіб, в зв»язку з чим реєстраційний запис про реєстрацію такого права підлягає скасуванню. Відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України до 01.01.2013 р. державна реєстрація права власності та права користування на об»єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках; права користування будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; права власності на об»єкти незавершеного будівництва, а також облік безхазяйного нерухомого майна, довірче управління нерухомим майном проводилось реєстраторами бюро технічної інвентаризації, створеними до набрання чинності цим Законом та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно. З 01.01.2013 р. державний реєстратор, нотаріус як спеціальний суб»єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно мають доступ до Реєстру прав власності на нерухоме майно, єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна і використовують під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень реєстраційні дані зазначених реєстрів. Відповідно до ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб'єкти державної реєстрації: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб'єкти; державні реєстратори прав на нерухоме майно. Крім того, згідно пункту 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на рухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких введено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 р., за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав. З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги про скасування реєстраційного запису про реєстрацію права власності [PERSON] на гараж [NUMBER] в гаражно-будівельному кооперативі «Голос» за адресою: [ADDRESS], що вчинений на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.09.2009 р. та додаткового рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.11.2009 р. та зобов»язання Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування реєстраційного запису про реєстрацію права власності [PERSON] на гараж [NUMBER] в гаражно-будівельному кооперативі «Голос» є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. Не можуть бути задоволені вимоги позивача до КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна» щодо скасування записів про реєстрацію права власності [PERSON] на гараж [NUMBER] в гаражно-будівельному кооперативі «Голос» за адресою: [ADDRESS], що вчинений на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.09.2009 р. та додаткового рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.11.2009 р. та зобов»язання БТІ анулювати запис від 19.10.2010 р., оскільки в силу положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на нерухоме майно» не є належним відповідачем за даними вимогами. Крім того, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачає такого способу захисту як визнання недійсним та анулювання реєстраційних записів, в зв»язку з чим зазначені вимоги не підлягають задоволенню. Також, на думку суду, не підлягають задоволенню вимоги про визнання недійсним та скасування [PERSON] про право власності, видане [PERSON] на гаражний бокс, оскільки матеріали справи не містять доказів про наявність у відповідача [PERSON] про права власності на гаражний бокс [NUMBER]. Реєстрація права власності здійснювалась на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.09.2009 р. та додаткового рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.11.2009 р. Звертаючись до суду позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 89335,11 гривень, яка завдана, на думку позивача, діями відповідача, що обмежували право користування позивача земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS], однак ТОВ «Будівеьна компанія «Міськжитлобуд» несло витрати на сплату орендних платежів. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для настання цивільно-правової відповідальності необхідна наяність наступних елементів: протиправність дій, винність дій особи, яка завдала шкоди, наявність шкоди, причинно-наслідковий зв»язок між винними діями та наслідками, що настали. Закон покладає обов»язок доказування на сторони у справі. В силу положень ст..22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права; доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Орендна плата, яку позивач сплачував на виконання Договору оренди, укладеного з Київською міською радою, не є збитками в розумінні ст..22 ЦК України і не підлягають стягненню з відповідача, в зв»язку з чим позов в цій частині не може бути задоволений. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов ТОВ «Будівельна компанія «Міськжитлобуд» підлягає задоволенню частково. Відповідач подав до суду заяву про застосування судом наслідків пропуску позивачем строків позовної давності, що передбачені ст.267 ЦК України, оскільки про порушення свого права ТОВ «БК «Міськжитлобуд» стало відомо в березні 2011 року з відповіді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст..257 ЦК України). Згідно з положеннями ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. На підставі ст..267 ЦК України Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Посилання відповідача [PERSON] на те, що строк позовної давності для звернення позивача до суду необхідно відраховувати з моменту отримання довідки Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.03.2011 р. про те, що цивільна справа № 6-1037\\2009 р. у якій було ухвалено рішення про визнання за [PERSON] право власності на гаражний бокс, не розглядалась судом, на думку суду є помилковим, оскільки її зміст не містить інформації, що дана довідка видавалась саме позивачу. В матеріалах справи міститься відповідь Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області № 8633 від 25.04.2012 р., адресована ТОВ «Будівельна компанія «Міськжитлобуд» на письмовий запит компанії, яка містить інформацію, що справа № 6-1037\\2009 не розглядалась судом. Крім того, предметом даного розгляду є правомірність реєстрації права власності відповідача [PERSON] на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області, яке не ухвалювалось судом, скасування даної реєстрації, визнання недійсним правовстановлюючого документа та відшкодування шкоди. В даному випадку, на думку суду, строк позовної давності повинен відраховуватись з моменту, коли позивач дізнався про наявність реєстрації такого права власності. Дана цивільна справа не містить доказів, коли позивач отримав таку інформацію, а містить лише копію інформації, яка надана в грудні 2010 р. КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна» на запит Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві. Судом встановлено, що питання щодо правомірності рішення Київської міської ради про передачу у користування ТОВ «БК «Міськжитлобуд» земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] було неодноразово предметом судових розглядів, а тому до прийняття остаточного рішення з даного приводу позивач був позбавлений права звернутись до суду. Також, предметом судового розгляду було питання щодо правомірності будівництва гаражних боксів на території ГБК «Голос», у т.ч. гаражного боксу, збудованого [PERSON], що підтверджується постановою Окружного адміністративного суду м.Києва. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для застосування положень ст.267 ЦК України суд також виходить з того, що позивача [PERSON] заявлені вимоги про визнання недійсним [PERSON] про право власності на гаражний бокс [NUMBER] та відшкодування матеріальної шкоди, однак, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення зазначених вимог, а тому, в даному випадку до даних вимог положення ст..267 ЦК України не застосовуються. Вимоги щодо визнання незаконною реєстрацію права власності [PERSON] на гаражний бокс та її скасування пред»явлені до КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» та Реєстраційної служби, які в ході судового розгляду заяв про застосування судом наслідків пропуску позивачем позовної давності не заявляли. З огляду на викладені обставини в їх сукупності, суд не вбачає підстав для застосування положень ч.4 ст.267 ЦК України.

Outcome: partial