Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Вимоги мотивує тим, що батько дитини зазначений в свідоцтві про народження зі слів матері, а мати [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню сина, не бере участі у його вихованні, не працює, не контролює місце перебування дитини, не забезпечує належний санітарний стан та харчування. 14.04.2014 р. [PERSON] залишила сина на подвір'ї домоволодіння своєї матері [PERSON] в с. Буняківка та поїхала до м. Каховка. 29.05.2014 р. малолітній [PERSON] був влаштований на повне державне забезпечення до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини, де перебуває на даний час. За час перебування дитини в закладі [PERSON] сина не відвідувала, не цікавилася його життям та вихованням. Просить суд позбавити батьківських прав відповідача та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Пояснив, що від прокуратури надійшло клопотання прокурора про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її сина, оскільки перебування дитини біля матері створює загрозу для життя та здоров'я дитини, що свідчить про злісне ухилення матері від виконання своїх батьківських обов'язків. Просив позов задовольнити, позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], стягнути з відповідача аліменти на його утримання, мотивуючи тим, що це відповідає інтересам дитини, яка в такому разі набуває відповідного статусу та особливого захисту держави, може бути усиновлена або влаштована під опіку інших осіб. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснила що дійсно ніде не працює, проживала зі співмешканцем [PERSON], з яким винаймали житло в м. Каховка. [PERSON] залякував її, застосовував фізичне насилля. 14.04.2014 р. о 07:00 год. ранку вона привезла на таксі свого малолітнього сина [PERSON] до своєї матері [PERSON] в с. Буняківка Полтавської області та залишила його в колясці на подвір'ї, мотивуючи тим, що їй наказав це зробити [PERSON] Зазначила, що дитина народилася здоровою, наявність у дитини пошкодження головного мозку та дефіцитну анемію І ст. пояснити не змогла. Вказала, що дитина постійно кричала та плакала. Просила не позбавляти її батьківських прав, оскільки має намір проживати разом з матір'ю, яка на її думку буде допомагати виховувати сина. Представник Козельщинської районної державної адміністрації Полтавської області в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги визнав в повному обсязі, вважає доцільним і таким що відповідає інтересам дитини позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітнього сина та стягнення аліментів на його утримання. Представник Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав. Прокурор підтримав вимоги заяви та просив позов задовольнити. Свідок [PERSON] суду пояснила, що являється матір'ю відповідача [PERSON] та бабусею [PERSON] Малолітній онук перебував разом з нею з 9 місячного віку до 1 року. Вона забрала онука у доньки та перевезла з м. Каховка до себе в с. Буняки Полтавської області, його стан був незадовільний, як «овоч», не тримав голівку, не сидів, погано харчувався, був білий. Вказала, що придбала для доньки будинок в с. Буняки, однак донька його продала та повернулася разом з дитиною та співмешканцем в м. Каховка. В квітні 2014 р. донька підкинула дитину їй на подвір'я, не повідомивши та не попередивши про своє рішення. Вона намагалася додзвонитися доньці, однак телефон був поза зоною. Онук лежав на животі, міг задихнутися, кричав, мав зопрілості. Також їй відомо, що співмешканець доньки бив як доньку, так і дитину. Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO] є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України від 07.05.2014 р. відомості про батька [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с. 9). Актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 17.04.2014 року встановлено, що 14.04.2014 р. о 07:15 год. була виявлена дитина чоловічої статі на подвір'ї гр. [PERSON] в с. Буняківка Козельщинського району (а.с.10). Згідно актів соціального інспектування № 366/13 від 28.10.2013 р. та № 399/13 від 15.11.2013 р. [PERSON] сварилася зі [PERSON] та свою злість «зганяла» на дитині, мала нервові зриви, проявляла агресію, виражалася нецензурною лайкою, просила забрати у неї сина, виявляла бажання відмовитись від сина. Стан здоров'я дитини важкий, виписано направлення на госпіталізацію з підозрою на бронхіт, мати відмовилась супроводжувати дитину (а.с.12-13). За повідомленням відділу у справах дітей Каховської міської ради від 23.08.2013 р. та від 25.11.2013 р. мати [PERSON] безвідповідально ставиться до виховання дитини, піклування про здоров'я малолітнього сина. Під час відвідування сім'ї спеціалістами відділу у справах дітей 15.10.2013 р. дитина перебувала у тяжкому стані: хрипів, температурив. Було негайно викликано лікаря-педіатра Каховської ЦРЛ, але мати категорично відмовилась їхати лікуватись з сином, покидала речі дитини, написала відмову від дитини. Під час відвідування сім'ї спеціалістами відділу у справах дітей 21.08.2013 р. дитина перебувала у тяжкому стані, висока температура та погане самопочуття. Мати з дитиною була доставлена до Каховської ЦРЛ, але під час огляду сина поводила себе агресивно, від госпіталізації відмовлялась, 21.08.2013 р. намагалась покинути інфекційне відділення Каховської ЦРЛ після чого стан малолітнього [PERSON] погіршився та дитина потрапила до реанімаційного відділення (а.с.29-30). 15.11.2013 р. [PERSON] написала заяву про відмову від дитини (а.с.32). Відповідно до листа Козельщанської центральної районної лікарні від 07.05.2014 р. [PERSON], [INFO] перебував в дитячому відділенні Козельщанської ЦРЛ з 17.04.2014 р. Його мати лише 1 раз відвідала сина 24.04.2014 р., привезла босоніжки та 8 памперсів. Після чого [PERSON] не виявляла до сина ніякої турботи, не телефонувала, не цікавилася його станом здоров'я (а.с.17). За час перебування дитини в Козельщинській ЦРЛ з 04.01.2014 р. по 14.01.2014 р. з діагнозом: «ГРВІ, затримка психо-фізичного розвитку, синдром м'язової гіпотонії внаслідок гіпоксично-ішемічного ушкодження головного мозку, дефіцитна анемія І ст.. змішаного ґенезу» його відвідувала кілька разів бабуся, хлопчик знаходився у відділенні разом з тіткою (рідна сестра матері дитини), яка є школяркою. Мати дитини жодного разу не з'являлася у відділення, не цікавилася станом здоров'я дитини, не приймала участі у лікуванні та виховуванні дитини. Дитина відставала у психофізичном розвитку, самостійно не переверталася на бік, не сиділа, не стояла, була відсутня адекватна реакція дитини на спілкування з нею (а.с.18). Малолітній [PERSON] перебував на обліку у відділі у справах дітей Каховської міської ради як дитина, яка проживає у сім'ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків, з 12.08.2013 року (а.с.21). Згідно висновку відділу у справах дітей виконавчого комітету Каховської міської ради від 30.04.2014 р. про недоцільність повернення малолітньої дитини [PERSON] на виховання в сім'ю матері [PERSON], остання неодноразово була попереджена про наслідки нехтування батьківськими обов'язками по відношенню до дитини, про можливість позбавлення батьківських прав, відмовлялась від сина (а.с.22, 24,25). За повідомленням адміністрації Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини від 25.06.2014 р. [PERSON] поступив до закладу 29.05.2014 р. на повне державне утримання, за час перебування дитини у закладі мати дитину не відвідувала, не писала листи, не телефонувала, не цікавилась життям та здоров'ям дитини (а.с.23). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає систематичне невиконання обов'язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось (не годувати, не забезпечувати необхідним одягом, медичною допомогою, словом не робиться нічого для задоволення життєво важливих потреб дитини). Стаття 165 СК України визначає коло осіб, які мають право звернення до суду з відповідним позовом. Отже, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що відповідач, яка є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо належного виховання сина, не турбується про його здоров'я та нормальний розвиток, не забезпечує необхідним одягом, їжею, тобто не вживає заходів для задоволення життєво важливих потреб дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки, де б вони не перебували, зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Пункт 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначає, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі , необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. За висновком органу опіки та піклування Козельщанської районної державної адміністрації від 19.05.2014 р. [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків, не створює умови для виховання та розвитку дитини та вважає за доцільне позбавити останню батьківських прав та стягнути аліменти на утримання малолітнього сина (а.с.34). Доказів щодо належного утримання та виховання сина [PERSON] відповідач до суду не подала та пояснення позивача не спростувала. З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що [PERSON] не створила належних матеріально-побутових, санітарно-гігієнічних умов для проживання дитини, покинула сина напризволяще, після влаштування його до будинку дитини жодного разу не відвідала його. Зазначене свідчить про свідоме нехтування та ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, в зв'язку з чим суд вважає, що до відповідача необхідно застосувати один із заходів сімейно-правової відповідальності, яка настає при винній поведінці батьків, а саме: [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав щодо малолітнього [PERSON]. Згідно статті 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дітей. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дітей. Тому, суд вважає, що вимога позивача про стягнення із відповідача аліментів на утримання сина є обґрунтованою. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.367 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судові витрати по справі згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного ст.ст. 164, 166, 167, 180, 182, 184, 191, 243-244 СК України та

Outcome: approved