Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про про відшкодування моральної шкоди в сумі 1000000 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 29.06.2021 року він звернувся до виконавчого комітету Чигиринської міської\~ради із запитом про надання публічної інформації щодо наявності на території м. Чигирина вільних земельних ділянок, які можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд. Проте, відповідачем відповідь на запит на отримання інформації надано не було. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року (справа № 580/6093/21) визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Чигиринської міської ради щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит на інформацію. Протиправними діями виконавчого комітету Чигиринської міської ради позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягає у стражданні та приниженні, яких він зазнав внаслідок протиправних дій. Так, порушення його прав з боку суб`єкта владних повноважень викликало у нього негативні емоції, внаслідок чого погане самопочуття, пригнічений настрій. Завдана шкода спричинила у нього негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я. Завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях та приниженні честі та гідності з тих підстав, що йому довелося присвяти багато свого часу, творчої енергії та сил на захист порушеного права. Зазначив, що нехтування відповідачем під час здійснення розгляду його запиту порушило його законні права, сприймалося ним як прояв образи з боку відповідача, що призвело до сильного психологічного дискомфорту, погіршення самочуття, емоційного хвилювання. Внаслідок протиправних дій відповідача, було порушено його стан душевної рівноваги, для відновлення якого йому доводилося докладати додаткові вольові та психологічні зусилля, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості повноцінно насолоджуватися життям, працювати, для чого потрібен виважений стан емоційного спокою. Внаслідок неправомірних дій відповідача, були порушені його нормальні життєві зв`язки з партнерами, друзями, з якими він змушений додатково пояснювати чому став менш привітним, менше приділяти часу друзям, сім`ї, родичам. Вказав в позові, що це також завдало йому страждання як учаснику бойових дій, для яких передбачено першочергове відведення земельних ділянок, крім того, він є особою з інвалідністю ІІ групи. Посилаючись на наведені обставини, позивач просив суд стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 1000000 грн. з виконавчого комітету Чигиринської міської ради. Розмір моральної шкоди позивачем розраховано шляхом помноження розміру мінімальної заробітної плати станом на січень 2021 року (6000 грн.) на 5 місяців (періоду ненадання відповідачем відповідь на запит з червня 2021 року по час звернення до суду - жовтень 2021 року), а саме, 5 місяців*6000 грн.=30000грн. Однак, враховуючи глибину своїх страждань розмір моральної шкоди він оцінює в 1000000 грн. Позивач у судове засідання не з'явився,\~надіславши заяву\~про розгляд\~справи без\~його участі та про підтримання позовних вимог в повному обсязі. Представниця відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, надавши відзив на позов та вказавши, що діями виконавчого комітету Чигиринської міської ради будь-якої шкоди позивачу завдано не було підтвердивши суду, що відповідачем не оскаржувалось рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23.09.2021 року, а тому воно набрало законної сили 26.10.2021 року. Вислухавши представницю відповідача, дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач є особою з інвалідністю ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни, осіб з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] , виданого 08 липня 2019 року Управлінням захисту населення Бориспільської міської ради (а.с. 22). Згідно з рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23.09.2021 року у справі № 580/6093/21, що набрало законної сили 26.10.2021 року, встановлено, що 29 червня 2021 року позивачем складено та направлено на адресу виконавчого комітету Чигиринської міської ради запит на отримання публічної інформації, в якому позивач просив надати інформацію про наявність на території м. Чигирина вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд. Вказаний запит отримано відповідачем 30 червня 2021 року. Відповідь на зазначений запит виконавчим комітетом Чигиринської міської ради, фактично надано 08 вересня 2021 року (а.с. 18-21). Вищезазначеним рішенням позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Чигиринської міської ради щодо ненадання відповіді на запит позивача від 29 червня 2021 року, у порядку та строки визначені Законом України «Про доступ до публічної інформації». Зобов`язано виконавчий комітет Чигиринської міської ради розглянути запит позивача від 29 червня 2021 року про надання публічної інформації щодо наявності на території м. Чигирин вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Отже, вказаним рішенням суду встановлено бездіяльність Виконавчого комітету Чигиринської міської ради щодо порушення строків надання інформації на запит позивача. А відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Знідно ч. 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Положенням ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Статтею 1173 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17. Зокрема, суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Статтею 25 Закону України «Про звернення громадян» прописано, що громадянину на його вимогу і в порядку встановленому чинним законодавством, можуть бути відшкодовані моральні збитки, завдані неправомірними діями або рішеннями органу чи посадової особи при розгляді скарги. Розмір відшкодування моральних збитків у грошовому виразі визначається судом. А згідно правових висновків, викладених у Постанові Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № К/9901/10765/18, відшкодування моральної шкоди за своєю природою є санкцією за порушення прав особи, які були виявлені і доведені. Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Неналежне виконання органами державної влади чи місцевого самоврядування своїх повноважень, що призвело до порушення прав людини, свідчить про невиконання державою в особі відповідного органу її головного обов`язку перед людиною - утверджувати та забезпечувати її права. Як встановлено в судовому засіданні та не спростовано представником відповідача, відповідач не скористався своїм процесуальним правом на оскарження зазначеного рішення суду, тим самим визнавши свою бездіяльність щодо надання інформації на запит позивача у встановлений законом строк. Суд також констатує, що в даному випадку мало місце саме несвоєчасне надання інформації на запит позивача від 29.06.2021 року, де витребовувану інформацію надіслано на адресу позивача цінним листом з описом вкладення лише 08.09.2021 року, що встановлено у рішенні Черкаського окружного адміністративного суду від 23.09.2021 року та спростовує посилання відповідача на додатки до відзиву. Тому у суду наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, що узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі №180/1560/16-а. У той же час, суд не бере до уваги розрахунок позивача, оскільки останнім не обґрунтовано співмірність заподіяної йому моральної шкоди, виходячи із засад розумності та справедливості, де позивач виходив не лише із розміру мінімальної заробітної плати (5 місяців*6000 грн.=30000грн.), а й вказав, що оцінює рівень завданих йому страждань в значно більшому розмірі, а саме в розмірі 1000000 грн. Судом встановлено, що прив`язка моральної шкоди до мінімального розміру заробітної плати передбачена ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», та підлягає застосуванню в спеціальних випадках, передбачених цим Законом. У даному випадку вказана норма не підлягає застосуванню, тому мінімальний розмір заробітної плати як одиниці соціальної гарантії не може бути прийнятий судом для визначення розміру моральної шкоди, оскільки не ґрунтується на вимогах закону і є необґрунтованим, а тому не підлягає задоволенню. Враховуючи, що на разі відсутній законодавчо встановлений алгоритм визначення розміру відшкодування моральної шкоди, тому розмір моральної шкоди має бути визначений з урахуванням конкретних обставин справи, залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин, зокрема, тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. Однак, визначаючи розмір моральної шкоди, беззаперечно слід виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Разом з цим, суд звертає увагу на те, що відповідь на запит про надання публічної інформації органом місцевого самоврядування позивачу надана була, проте з порушенням строків, встановлених ст. 20 ЗУ «Про доступ до публічної інформації». Вказане встановлено рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року При цьому, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 виконавчим комітетом Чигиринської міської ради, станом на листопад 2021 року виконано не було. У той же час, суд не бере до уваги посилання відповідача на надсилання відповіді позивачу у встановленому законом порядку та надання як підтвердження цьому до матеріалів відзиву копії журналу реєстрації звернень громадян, оскільки зазначені факти вже були предметом розгляду Черкаського окружного адміністративного суду та відображені у рішенні від 23.09.2021 року, що набрало законної сили. Водночас суд зазначає, що відшкодування моральної шкоди має виключно компенсаційний, а не каральний, обтяжуючий або запобіжний характер, що не може бути спростовано посиланнями позивача на рішення інших судів першої інстанції, оскільки вони не мають для суду узагальнюючого значення. При цьому, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Суд зазначає, що оскільки компенсація моральної шкоди відбувається на емоційному рівні людської свідомості, то розмір такої компенсації повинен бути достатнім, щоб викликати у потерпілого, або дозволити йому отримати у майбутньому позитивні емоції такої глибини і сили, які здатні у повному обсязі компенсувати, врівноважити ті негативні відчуття і переживання, в яких полягає моральна шкода, в межах її доведеності перед судом. Додатково, при визначені розміру відшкодування судом також враховується позиція ВП ВС у справі № 752/17832/14-ц від 15.12.2020 року, яка полягає в тому, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Отже, дослідивши всі обставини даної справи, наявність в матеріалах справи доказів, обсяг заподіяної позивачу шкоди, глибину та тривалість його моральних страждань внаслідок порушення розумних строків розгляду звернення, та враховуючи те, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо недотримання встановленого п`ятиденного строку надання інформації на запит позивача на інформацію, що призвело до необхідності позивача для звернення до суду, враховуючи положення ст. 23 ЦК України, виходячи з засад розумності та справедливості, розмір відшкодування моральної шкоди саме в сумі 1 000 грн. є достатнім та співмірним із тривалістю порушень прав позивача та характером завданої йому з боку уповноважених органів держави немайнової шкоди. Стягнення у такому розмірі не є надто мізерним та надто надмірним, враховує інтереси держави, не призведе до порушення балансу прав та інтересів конкретного громадянина і суспільного інтересу. Згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач, як особа з інвалідністю 2 групи, звільнений від сплати судового збору. А при зверненні до суду з позовом про стягнення моральної шкоди відповідно до ст.4 ч.2 п.5 ЗУ «Про судовий збір» сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить на час звернення до суду з відповідним позовом 2270, 00 грн. Виходячи з ціни позову, заявленої позивачем (1000000 грн.), розмір судового збору складає 15000 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи викладене, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 15,00 грн.

Outcome: partial