Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та третьої особи служби у справах дітей Бучацької районної державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні із дітьми та участі у їх вихованні. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він перебував в шлюбі з відповідачкою з 20.06.2006 року, від якого вони мають двох спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Бучацького районного суду від 29.01.2015 року шлюб між ними розірвано. Він проживає окремо від сім`ї. Відповідачка відмовляє йому в спілкуванні з дітьми. Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що його спілкування з дітьми спричинить їм шкоди не існує, а порушення його права на спілкування з дітьми є неприпустимим. Він бажає виконувати свій обов`язок в повній мірі, хоче брати участь у вихованні дітей, спілкуватись з ними, проявляти свою батьківську любов особисто. Тому просить встановити спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, о саме особисті побачення кожного понеділка, четверга, п`ятниці протягом двох годин без присутності матері, з 10 год. 00 хв. суботи до 18 год. 00 хв. неділі з ночівлею за місцем проживання батька із урахуванням розпорядку дня дітей, стану сну, здоров`я та особистого бажання, два тижні на рік спільного відпочинку в літній період без супроводу матері, а також не зобов`язати відповідачку не чинити перешкод у спілкуванні із дітьми. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги в частині спілкування батька із сином визнала частково, а в частині спілкування з дочкою заперечила, суду пояснила, що позивач після розірвання шлюбу не цікавився дітьми, їх життям, здоров`ям, розвитком. Фактично позивач [PERSON] залишив сім`ю, коли дочці [PERSON] було півроку. Дитина не пам`ятає батька, а називає батьком теперішнього її чоловіка. Тому вона б не хотіла, щоб її малолітня дочка спілкувалася з незнайомою людиною, яку вона не знає. Син [PERSON] бажає спілкуватися з батьком, але тільки протягом двох годин кожного понеділка, четверга, п`ятниці без її присутності. Представник третьої особи в судовому засіданні просить встановити порядок участі батька у спілкуванні та вихованні з сином [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .. Фактично шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинилися в 2014 року, в результаті чого позивач залишив сім`ю. З цього часу діти постійно проживають разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 29.01.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч.ч. 1, 2 ст. 159 СК України). В силу ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Позивач, будучи батьком дітей прагне спілкування із ними, оскільки участь у вихованні та розвитку дітей є його правом та обов`язком. Окрім наведеного, суд вважає, що реалізація одним із батьків свого права на спілкування з дитиною у будь-якому разі не повинна перешкоджати нормальному розвиткові дитини. Разом з тим, враховуючи відносини, що склалися між сторонами, те, що відповідач заперечила побачення батька з дочкою [PERSON] , оскільки дитина не знає [PERSON] , тому спілкування буде перешкоджати нормальному вихованню дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід визначити спосіб участі [PERSON] у спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] , встановивши особисті побачення кожного понеділка, четверга, п`ятниці протягом двох годин без присутності матері.

Outcome: partial