Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], у якому просив стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи з 10 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, у якому народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач у добровільному порядку не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини та не сплачує аліменти на утримання сина. На підставі викладеного, позивач звернувся із відповідним позовом до суду. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва 11 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі, у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в частині стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1500 грн. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що поданий позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 08 квітня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського РУЮ м. Києва. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO], що вбачається зі Свідоцтва про народження серія [NUMBER]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2013 року шлюб між сторонами розірвано. Сторонами не заперечувалось у судовому засіданні, що спільна дитина проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні. У відповідності до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, на утриманні відповідача перебуває донька, а відтак, вважає, що вказана обставина є істотною при визначенні розміру аліментів. Як визначено ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За умовами ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте, згоди щодо добровільного порядку здійснення свого обов`язку між позивачем та відповідачем не досягнуто. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи те, що у відповідності до вимог закону, відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому, судом враховано перебування на утриманні відповідача іншої малолітньої дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 10 вересня 2018 року (день подання позову до суду) і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом в порядку ч. 2 ст. 206 ЦПК України роз'яснено сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевірено, чи не суперечить закону визнання відповідачем позову та чи не порушено права, свободи чи інтереси інших осіб у зв'язку з таким визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). З врахуванням тієї обставини, що визнання позовних вимог відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також того, що сторонами в судовому засіданні підтверджено ту обставину, що на даний час відповідач матеріально дитину не утримує, суд приймає часткове визнання позовних вимог відповідачем, а відтак позовна заява підлягає частковому задоволенню. Враховуючи положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача в дохід держави суми судового збору у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial