Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання за ним право власності на самочинно збудовану мансарду літ. «А1» на території будинку [ADDRESS], мотивуючи тим, що він є власником будинку, та будівництво здійснював з відповідним дозволом, але не ввів мансарду в експлуатацію. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивачів, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. У відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участі у справі,чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 20.10.2006 року, реєстровий номер 4461, є власником житлового будинку з господарськими спорудами [ADDRESS] що складається в цілому з житлового будинку літ. «А», житловою площею 48,6 кв.м., загальною площею 62,1 кв.м., та господарчих споруд під літ. «Б» - сараю, «Г» - вбиральні, споруд № 1-4, І, розташованих на земельній ділянці площею 602 кв.м. Рішенням виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради № 870 від 26.07.2007 року була затверджена проектна документація [PERSON] на будівництво будівель у домобудові [ADDRESS] 30.07.2007 року позивач отримав дозвіл № 620 на виконання будівельних робіт у домобудові [ADDRESS] Згідно частини 1 статті 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруди, інше нерухоме майно вважаються самовільним будівництвом, якщо вони побудовані чи будуються на земельній ділянці, не відведеній для цієї мети, чи без належного дозволу чи належним чином затвердженого проекту, чи з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно з п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього. Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно, тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Таким чином, враховуючи той факт, що будівництво позивач здійснював на території належного йому будинку, права третіх осіб при цьому не порушувались та дозвіл на будівництво отримувався, суд вважає за можливим позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved