Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінцемент» про стягнення заборгованості за договором. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Вінцемент» укладено генеральний договір про кредитування № 11463031000 від 29.11.2013 року. Відповідно до п. 1.1. генерального договору позивач зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти в національній валюті України в сумі 650000 грн. у вигляді одного або декількох траншів у формі кредитної лінії. При цьому надані в межах загальної суми кредиту транші після їх повернення до банку поновлюють загальну суму кредиту. Надання траншів здійснюється відповідно до п. 1.1. генерального договору за письмовою заявою позичальника. Відповідач зобов'язався виконати всі свої зобов'язання за договором, в тому числі зобов'язання по зниженню ліміту кредитної лінії, але не пізніше 28.11.2014 року (п. 1.2.1 генерального договору) та сплатити плату за кредит (як проценти так і комісії) в порядку і на умовах, що визначені у п. 1.3 генерального договору. За заявами позичальника банк надав транші - 29.11.2013 року у розмірі 650000.00 грн., 25.02.2014 року у розмірі 130960.00 грн., 06.03.2014 року у розмірі 268429.72 грн. За порушення позичальником термінів виконання будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених Договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати плати за користування кредитом, позивач має право вимагати від відповідача сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу. Пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, і розраховується за методом «факт/365» (метод «факт/365» передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 365 днів), (п. 7.1 договору). При виникненні простроченої заборгованості банк має право на нарахування комісії за управління кредитом протягом 6 місяців з дня виникнення прострочки (п. 1.3 генерального договору, додаток № 2 до договору. 26.06.2015 року до генерального договору була укладена додаткова угода № 1 від 26.06.2015 року, відповідно з якою сторони домовилися, що для ідентифікації договору можуть застосовуватися як номер договору, зазначений при його укладенні, а саме № 11463031000, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку № 11463031001. Відповідно до умов вказаної угоди банк надав позичальнику послугу щодо реструктуризації заборгованості позичальника. У зв'язку з цим, сторони домовилися про зміну кінцевого терміну кредитування, позичальник зобов'язався повернути кредит у повному обсязі в термін не пізніше 27.11.2015 року; з 26.06.2015 року змінити форму кредитування з кредитної лінії на кредит без права отримання нових траншів, і встановити суму кредиту у розмірі 200 158 грн. 32 коп., що як заборгованість за неповернутим кредитом існувала станом на 26.06.2015 року. Позичальник зобов'язався повернути отримані кошти у розмірі та порядку, встановленому графіком погашення кредиту, та сплатити проценти у розмірі, встановленому п. 2.5 додаткової угоди. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника по вказаному кредитному договору прийнята порука [PERSON] згідно договору поруки № 261496 (основний борг) від 26.06.2015 року та договору поруки № 261497 (проценти та інші платежі) від 26.06.2015 року. Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України, п.п. 1.1.-1.5. договорів поруки, поручитель зобов'язується відповідати за виконання позичальником його зобов'язань перед кредитором щодо сплати суми основного боргу у сумі 200158.32 грн. та щодо сплати процентів, комісій, пені в межах суми 100079.16 грн. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Причини невиконання позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору ніяким чином не можуть вплинути на виконання поручителем зобов'язань по договору поруки. Всупереч умов додаткової угоди № 1 відповідач не здійснив у відповідності з графіком своєчасного погашення у повному обсязі сум заборгованості по кредиту, комісії та процентам, чим порушив взяті на себе договірні зобов'язання. Станом на 25.01.2017 року заборгованість за генеральним договором № 11463031000 та додатковою угодою № 1 становить 359480,10 гривень, з яких: -200028,63 гривень - заборгованість за кредитом; -114571,07 гривень - заборгованість по процентам; -1200 гривень - заборгованість за комісією за управління кредитом при виникненні простроченої заборгованості; -29763,17 гривень - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; -13738,68 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами; -178,55 гривень - пеня за несвоєчасне повернення комісії. Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає відшкодувати взяте на себе зобов'язання, тому виник даний спір. Представник позивача до суду надіслав заяву, в якій заявлений позов підтримує повністю, просить провести судове засідання без його присутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, зокрема: договір кредиту № 11463031000 від 29.11.2013 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Вінцемент», договір поруки № 261496 (основний борг) від 26.06.2015 року та договір поруки № 261497 (проценти та інші платежі) від 26.06.2015 року, де поручителем є відповідач [PERSON], яка згідно вказаного договору зобов'язувалася повернути кредит та несе відповідальність за порушення умов кредиту; розрахунок заборгованості; копія заяви позичальника, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, як такий, що обґрунтований вимогами ст.ст. 526, 527, 530, 549, 553, 554, 610-612, 625, 629, 1054 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦПК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За правилом ч. 1 ст. 541 ЦК України, солідарний обов'язок виникає у випадках, встановлених договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Як зазначено у ч. 2 цієї статті порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Ч. 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За правилом ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойку, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. На час подання позовної заяви заборгованість за кредитом на користь кредитора відповідачем не погашена. З наведеного вбачається, що наявні належні підстави для стягнення заборгованості за зазначеним кредитним договором та нарахованих відсотків за користування кредитом, а відтак позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved