Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якому зазначив, що вважає за доцільне позбавити гр. [PERSON], батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти позбавлення її батьківських прав та просить відмовити у задоволенні позову. Прокурор прокуратури Орджонікідзевського району м. Запоріжжя у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] виданого Орджонікідзевським відділом ДРАЦС Запорізького міського управління юстиції 18.08.2011 року, актовий запис № 531, батьками дитини [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (відповідачка). Згідно довідки Орджонікідзевського відділу ДРАЦС реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції від 16.08.2013 року за №878/02-04/5-24, відомості про батька дитини внесені на підставі ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України (за заявою матері). Також встановлено, що на профілактичному обліку у відділі по Орджонікідзевському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради з 05.06.2013 року перебуває малолітній [PERSON], [INFO]., як такий, що опинився у складних життєвих обставинах. Зазначена дитина має реєстрацію місця проживання та проживає разом з матір'ю [PERSON], [INFO]., за адресою: [ADDRESS]. Під час перебування на обліку зі [PERSON] систематично проводилась робота профілактично-виховного характеру щодо необхідності неухильного виконання батьківських обов'язків, вона неодноразово ознайомлювалась з відповідальністю за ухилення від виконання батьківських обов'язків по відношенню до сина. Зазначені заходи мали короткотривалий позитивний ефект. Згідно з довідкою ДНЗ №258 «Лебедик» від 14.11.2013 року, мати [PERSON] жодного разу не з'являлась до дошкільного закладу, не дзвонила, життям та вихованням сина не цікавилась. Оформлювала всі необхідні документи та водила дитину до закладу бабуся [PERSON]. Відповідно до листа КУ «Міська дитяча клінічна поліклініка №2» від 26.12.2013 №01-11/1852, ситуація в родині погіршилась - [PERSON] з вересня 2013 року вдома не проживає, догляд за дитиною здійснюють бабуся і дідусь. За інформацією Запорізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді (листи від 27.05.2013 №997/03-0 та 07.10.2013 №2158/03-0), мати неналежним чином виконує батьківські обов'язки по відношенню до сина, державну грошову допомогу на дитину використовує не за призначенням. Проведена соціальна робота з вказаною особою бажаного результату не дала, оскільки [PERSON] не має мотивації у подоланні складних життєвих обставин. 24.09.2013 до відділу по Орджонікідзевському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради звернулась бабуся дитини [PERSON] із заявою про те, що мати хлопчика протягом тривалого часу вдома не проживає, вихованням та утриманням сина не займається В зв'язку із ухиленням [PERSON] від виконання батьківських обов'язків відділом по Орджонікідзевському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надсилались листи до Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області для притягнення вказаної особи до відповідальності в порядку ст.184 КУпАП і до управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району для призупинення вказаній особі виплат на дитину у зв'язку з нецільовим використанням. Згідно з відповіддю Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області від 04.12.2013 року №29/6-14971 на [PERSON] складено адміністративний протокол за ст. 184 КУпАП. На прийомі у відділі по Орджонікідзевському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради 09.01.2014 року зі [PERSON] проведено бесіду, в ході якої вона не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав по відношенню до сина, про що свідчить її письмова заява. Питання доцільності або недоцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до сина [PERSON] розглядалось ш засіданні комісії з питань захисту прав дитини 17.01.2014 року в присутності матері дитини. Під час засідання вказана особа не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав по відношенню до сина. За результатами засідання, комісія дійшла висновку про наявність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до сина, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України. Відповідно до п.1 ст.18 Конвенцій ООН про права дитини від 20.11.1989, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифіковано Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.91 батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено право органу опіки та піклування на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. У статті 164 Сімейного кодексу України перераховані підстави позбавлення батьківських прав. Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, підставою для позбавлення батьківських прав, являється ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.п. 2, 3, 6 ч. 1 зазначеної статті мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження такої винної поведінки відповідачки та свідомого нехтування своїх обов'язків відносно дитини. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved