Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в липні 2020 року, позивач дізналася про те, що в проваджені Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Піденно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №55730092 по стягненню з позивача заборгованості в сумі 28054,09 грн. на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження позивачу стало відомо, що 01.06.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. було вчинено виконавчий напис, яким пропонується стягнути на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з позивача не сплачену в строк за кредитним договором б/н від 26.08.2010 року заборгованість у розмірі 26254,09 грн., що складається: заборгованість за тілом кредиту 6688,31 грн.; відсотків в розмірі 9335,87 грн.; пені в розмірі 7503,52 грн.; пені за несвоєчасну оплату боргу на суму від 100 грн. у розмірі 1000,00 грн, а також штрафи (заборгованість по штрафам у розмірі 500 грн. та заборгованість по штрафам у розмірі 1226, 38 грн.) крім того витрати за вчинення виконавчого напису - 1800,00 грн. Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм законодавства України і тому вказаний виконавчий напис не підлягає виконанню. Вважає, що приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис з порушенням норм Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а саме не підтверджено факт безспірної заборгованості, виконавчий напис вчинено не зважаючи, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Тому просила визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Представник відповідача також у судове засідання не з`явився, проте надав до суду відзив, в якому просив розглянути справу за його відсутності, а також заперечував проти задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Так, представник відповідача вважає, що виконавчий напис було вчинено відповідно до норм діючого законодавства. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Враховуючи, що АТ КБ «Приватбанк» надав всі передбачені Переліком документи, тому відсутні підстави вважати дії нотаріуса незаконними. Третя особа приватний нотаріус Швець Р.О. в судове засідання не з`явився, надав документи на підставі яких був вчинений виконавчий напис. Представник третьої особи Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився. Суд дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що згідно виконавчого напису вчиненого 01.06.2017 року приватним нотаріусом Швець Р.О., приватний нотаріус пропонує стягнути грошові кошти у сумі 26254,09 грн. з [PERSON] , які є боргом за кредитним договором № б/н від 26.08.2010 року, укладеним між ним та Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРИВАТБАНК». Приватний нотаріус пропонує задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» у розмірі: 26254,09 грн., що складається: заборгованість за тілом кредиту 6688,31 грн.; відсотків в розмірі 9335,87 грн.; пені в розмірі 7503,52 грн.; пені за несвоєчасну оплату боргу на суму від 100 грн. у розмірі 1000,00 грн, а також штрафи (заборгованість по штрафам у розмірі 500 грн. та заборгованість по штрафам у розмірі 1226, 38 грн.) крім того витрати за вчинення виконавчого напису - 1800,00 грн. Строк за який проводиться стягнення 2420 днів, а саме з 26.08.2010 року по 11.04.2017 року. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі № 4329 (а.с. 12). Відповідно до листа виконавчої служби № 21149 від 01.07.2020 року вбачається, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження, зареєстроване в АСВП: 55730092 з примусового виконання виконавчого напису № 4329 від 01.06.2017 року виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. про стягнення заборгованості за кредитним договором на користь АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 28054,09 грн. По виконавчому провадженню вже стягнуто коштів в розмірі 8730,17 грн. Залишок нестягнутої суми станом на 01.07.2020 року складає 20117,55 грн ( а.с.18). Пунктом 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» в редакції яка діяла на час спірних правовідносин - нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як вбачається зі ст.89 Закону України «Про нотаріат»-у виконавчому написі повинні зазначатися, зокрема суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України - нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Як зазначає в своїх рішеннях Велика Палата Верховного Суду оформлених постановами від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18): вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом Відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, №1722 від 29 червня 1999 року, даний перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» Постановою КМУ від 26 листопада 2014 року № 662. Вказана постанова КМУ визнана незаконною та нечинною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі №826/20084/14. Виконання вказаної постанови було зупинено ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2017року до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України зазначена постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі №826/20084/14 залишена без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду у справі №826/20084/14, провадження №11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року відмовлено. Таким чином, проаналізувавши зазначені судові рішення, суд вважає, що на час вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису 01.06. 2017 року, розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів був дійсним і тому приватний нотаріус міг вчиняти виконавчий напис за кредитним договором сторін 01.06.2017 року. Разом з тим, суд зауважує, що приватним нотаріусом при вчинені виконавчого напису допущено порушення ст.ст. 88, 89 Закону України «Про нотаріат», в редакції, яка діяла на час вчинення виконавчого напису. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 26.08.2010 року разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складають кредитний договір. Умови та правила надання банківських послуг знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Банку. Позивач, підписуючи договір, погодився використовувати картку відповідно до чинного законодавства. Разом із тим в згаданій анкеті-заяві не міститься домовленості сторін щодо розміру відсотків, комісії і пені, штрафів та порядку їх нарахування. Про пеню та штраф йдеться у документах, які боржник не підписував, а тому заборгованість щодо неустойки є спірною. Окрім того, одночасне стягнення пені та штрафу суперечить ст.61 Конституції України та є подвійною відповідальністю, а тому вимоги до боржника не можна вважати обґрунтованими та вони є спірними. Крім того, відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц (провадження № 14-131цс19), підписання лише анкети-заяви не може розцінюватися як частина кредитного договору, укладеного між сторонами, так як заява не містить умов про розмір процентів та неустойки. У матеріалах цієї справи також відсутні докази на підтвердження підстав для нарахування та стягнення процентів та неустойки. Із змісту наявної у матеріалах цієї справи анкети-заяви не вбачається умов, якими передбачено нарахування відсотків, комісії, пені, штрафів, які містить наданий нотаріусу розрахунок заборгованості. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані позивачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком нотаріусу розрахунки достовірно не підтверджені. За таких обставин, надані нотаріусу документи не можуть бути визнані такими, що підтверджують безспірність заборгованості перед банком. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до приписів ч. 1. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачку звільненою від сплати судового збору. В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з урахуванням задоволення позову, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн..

Outcome: approved