Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , за участю Служби у справах дітей Вінницької міської ради та служби у справах дітей Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визначення місця проживання дитини. Позов мотивовано тим, що 30 липня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 жовтня 2014 року було розірвано. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу [PERSON] перебував на утриманні та вихованні матері [PERSON] та (вітчима) [PERSON] . Однак в такому вихованні реального батьківського піклування, в належній мірі не вбачалося, так як крім психологічного тиску в бік дитини, [PERSON] також отримував тілесні ушкодження. Починаючи з 17 листопада 2020 року неповнолітній [PERSON] почав проживати разом з батьком, за адресою [ADDRESS] . [PERSON] здійснює догляд і виховання, піклується про сина [PERSON] , [INFO] , займається його навчанням, слідкує за здоров`ям, забезпечує належні умови проживання, реалізує дитячі потреби для гармонійного розвитку хлопчика. Стосунки, традиції сім`ї, які сформовані в родині відповідають загальноприйнятим нормам, манерам поведінки, звичаям та поглядам, що передається з покоління в покоління і мають символічне значення для членів родини. Виходячи з інтересів дитини, позивач вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] разом із батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] . З підстав зазначених вище позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Позивач та його представник у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовної заяви. Представник служби у справах дітей Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області Зюзюкіна О.О. у судовому засіданні підтримала висновок про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради Остапець Н.М. до судового засідання не з`явилась, однак на адресу суду надала заяву, у якій остання просить суд розгляд справи проводити за її відсутності. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка неповнолітній [PERSON] повідомив, що він бажає проживати разом із батьком, оскільки з батьком йому проживати комфортніше. Також повідомив, що під час проживання з матір`ю та її чоловіком, останні ображали хлопця та вітчим застосовував до нього фізичну силу. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 23 квітня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. У графі «батьки» вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 7). Як вбачається з Акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] від 25 листопада 2020 року, на теперішній час дитина [PERSON] , [INFO] , проживає в достатніх умовах з відповідним доглядом і вихованням. Батько [PERSON] забезпечує потреби свого сина, виконує моральне виховання та матеріальне утримання сина, що виявляється в забезпеченні малолітньої дитини необхідними благами, що потрібні для його життя та виховання (а.с. 8). Згідно із довідкою № 18/02/1 від 18 лютого 2021 року та характеристикою на працівника ПП «ЕТНА» [PERSON] від 18 лютого 2021 року, [PERSON] працює на ПП «ЕТНА» з 18 лютого 2021 року за посадою комірник. Розмір його посадового окладу становить 6 000 грн. 00 коп. За період роботи [PERSON] зарекомендував себе як відповідальний, кваліфікований і досвідчений працівник. Проявив якості професійності, дисциплінованості, надійності, відповідальності, ініціативності. Поставленні завдання і обов`язки виконує вчасно і якісно. В колективі комунікабельний, відкритий, має лідерські якості. Швидко навчається. В спілкуванні тактовний і привітний. Професійні знання та підготовка відповідають вимогам посади. До виконання службових обов`язків відноситься відповідально. На зауваження реагує адекватно. Вміє правильно спланувати робочий час. Шкідливих звичок, що негативно впливають на якість роботи немає (а.с. 17-18). Станом на 17 лютого 2021 року [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, про що свідчить довідка Департаменту інформатизації серії ААА № 1025192 (а.с. 20). Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 грудня 2020 року, визнано [PERSON] винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень (а.с. 12). Зі змісту вказаної постанови вбачається, що [PERSON] 15.11.2020 о 22:00 год. за місцем свого проживання вчинила домашнє насильство стосовно свого сина [PERSON] , [INFO] , а саме вчинила психологічний тиск та виражалась у бік дитини нецензурною лайкою. Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Згідно ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку служби у справах дітей Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради від 02 липня 2021 року № 95, вирішено надати висновок служби у справах дітей про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 61-62). При ухвалені вказаного висновку Служба у справах дітей врахувала як умови проживання дитини за місцем проживання батька, за яким створено всі належні умови, так і думку дитини, яка була з`ясована в ході розгляду питання надання висновку, згідно якої хлопчик бажає проживати з батьком [PERSON] . Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно із ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті (ч. 1 ст. 157 СК України). Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 9 цієї Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини; таке розлучення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини; держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року в справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) вказано, що «тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку». Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Із матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] позитивно характеризується, має стабільний дохід, забезпечений придатним для нормального виховання та розвитку неповнолітнього [PERSON] житлом, в якому створено належні умови для виховання та розвитку дитини, бажає визначити місце проживання сина [PERSON] з собою. Таке ж бажання виявив і син, який в судовому засіданні повідомив, що йому комфортніше та краще проживати з батьком. На переконання суду така позиція дитини є його усвідомленим рішенням. Бажання дитини проживати з батьком є самостійно сформованим та таким що склалось без будь - якого стороннього впливу чи тиску. Суд приймає до уваги, в якості підстав для визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] з батьком, висновок служби у справах дітей Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради від 02 липня 2021 року № 95, згідно з яким вирішено надати висновок служби у справах дітей про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Суд враховує вказаний висновок при вирішенні справи, оскільки він є достатньо обґрунтованим та таким, що наданий з урахуванням думки неповнолітнього [PERSON] . Вирішуючи спір щодо місця проживання неповнолітнього [PERSON] суд бере до уваги, що батьки сумлінно ставляться до виконання своїх батьківських обов`язків, що підтверджується дослідженими письмовими доказами. Крім того, сторони мають належні соціально-побутові умови достатні для всебічного розвитку дітей, а також достатні доходи для забезпечення належного існування сина. Натомість, суд вважає, за необхідне визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] із батьком [PERSON] , оскільки таке рішення не суперечитиме найвищим інтересам дитини. До такого висновку суд прийшов, беручи до уваги думку [PERSON] , адже під час допиту останнього, хлопець висловив бажання проживати разом із батьком. За наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому суд звертає увагу, що в даному випадку суд вирішує спір не про розлучення дитини з матір`ю, а про визначення місця проживання дитини. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved