Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути з ПАТ «Галенергобудпром» у його користь заробітну плату за несвоєчасну виплату заробітної плати з 26 лютого 2016 року по 25 березня 2016 року в сумі 3\~154,00 грн. (три тисячі сто п»ятдесят чотири гривні). В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 31.10.2013р. згідно наказу № 414/к він працював водієм крану автомобільного в транспортному цеху ПАТ «Галенергобудпром». 25.02.2016р. згідно наказу № 69/к позивач звільнився з роботи за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. При звільнені з роботи йому не було виплачено заробітну плату за лютий 2016 рік та компенсацію за невикористану відпустку. Підставою для звернення позивача до суду з вищезазначеним позовом стало порушення відповідачем ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. [PERSON] з ч. 1 ст. 117 КЗпП у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Тому просить стягнути у його користь середній заробіток за несвоєчасну виплату заробітної плати з 26.02.2016р. по 25.03.2016р. в сумі 3154,00грн.. Представник відповідача ПАТ «Галенергобудпром» з первісним позовом не погодився та звернувся до суду з зустрічним позовом в якому просить стягнути з [PERSON] у їх користь 9\~125,00 грн. в рахунок відшкодування прямих матеріальних збитків завданих позивачем під час виконання трудових обов»язків майну відповідача та 1378,00грн. сплаченого ними судового збору. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 31.10.2013р. позивач працював водієм крану автомобільного в транспортному цеху ПАТ «Галенергобудпром», згідно наказу № 414/к, а 25.02.2016р. звільнився з роботи за угодою сторін на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України, згідно наказу № 69/к. Для виконання трудових обов'язків за позивачем, який працював водієм крану автомобільного в транспортному цеху підприємства Наказом № 407/К від 09.10.2015р, протягом всього періоду трудових відносин були закріплені такі транспортні засоби, як [PERSON] КС- 3575А1 на шасі КРАЗ 65101 та автомобіль ГАЗ 53, що належать відповідачу. 26.02.2016р. при повірці технічного стану закріпленого за позивачем автокрану, що останній раз експлуатувався позивачем 23.02.2016 року, автомеханіком транспортного цеху [PERSON] було виявлено поломки механізмів та агрегатів автокрана, про що доведено до відома доповідною запискою директора ПАТ «Галенергобудпром» [PERSON]. Попередньо встановлені автомеханіком [PERSON] причини цих поломок полягають у наступному: циліндр виключення зчеплення знаходився в неробочому стані по причині відсутності гальмівної рідини (DOT-3) в бачку системи механізму; при заміні циліндра виключення зчеплення було виявлено несправність коробки передач (ЯМЗ-238) автокрана; при спробі усунути несправності коробки передач було виявлено відсутність оливи змащення коробки передач. Причиною вказаних поломок вважає виключно халатним відношенням до виконання своїх щоденних службових та функціональних обов'язків водія [PERSON]. На підставі Доповідної записки, наказом «Про визначення причин непридатності матеріальних цінностей і встановлення доцільності проведення відновлювального ремонту (заміни), а також оформлення необхідної документації» № 44/1/С від 26.02.2016р. було призначено Тимчасову робочу комісію, якою було додатково (комісійно) констатовано, що циліндр виключення зчеплення та коробка передач ЯМЗ-238 [PERSON] КС-3575А1 на шасі КРАЗ 65101, ДНЗ 6174 ЛВТ, остаточно виведені з ладу та не підлягають відновленню (ремонту), а тому, надалі не можуть використовуватись за призначенням, у зв'язку з чим потребують обов'язкової заміни, підтвердженням чому є Дефектні акти циліндра виключення зчеплення та коробки передач [PERSON] КС- 3575АІ на шасі КРАЗ 65101 від 04.03.2016р.. В подальшому відповідачем було здійснено списання та заміну циліндру виключення зчеплення та коробки передач ЯМЗ-238 [PERSON], що підтверджується [PERSON] на списання ЛУ 229 від 06.04.2016р. на суму 8 437,50 грн. та [PERSON] приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об'єктів від 06.04.2016 р. на суму 7 604,17 грн.. [PERSON] даних первинного бухгалтерського обліку вартість циліндру виключення зчеплення та коробки передач становить 9 125,00 грн.. Отже, вимушена заміна деталей здійснена відповідачем за власний кошт, внаслідок їх поломки з вини позивача, тому розмір прямих матеріальних збитків становить 9 125,00 грн.. До дисциплінарної відповідальності водій [PERSON] не притягувався, оскільки факт завдання ним матеріальної шкоди підприємству було встановлено після припинення трудових відносин позивача та відповідача. Як вбачається з Робочої інструкції водія крана автомобільного від 30.12.2014р., що була вручена позивачу під розписку, прямими завданнями та функціональними обов'язками водія автокрана - позивача було виконання щозмінного технічного обслуговування крана (перевірка рівня паливно-мастильних та експлуатаційних матеріалів у механізмах та агрегатах), перевірка у його плановому запобіжному ремонті та перевірці стану приладів безпеки та контролю. Враховуючи значний досвід роботи позивача водієм автокрана, його рівень компетентності однозначно відповідає необхідному, а тому причиною поломок механізмів та агрегатів автокрана є не інакше, як халатне відношення позивача до виконання своїх трудових обов'язків або ж умисне знищення позивачем механізмів та агрегатів ввіреного йому автокрана. Робочою інструкцією передбачена також відповідальність водія крана автомобільного (позивача) за завдання матеріального збитку підприємству у межах встановлених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством. Таким чином, якщо шкоду заподіяно внаслідок псування майна, визначати розмір відшкодування слід з урахуванням зменшення вартості майна, а якщо майно було відремонтовано, то розмір шкоди дорівнюватиме витратам на ремонт для поновлення майна в попередній стан чи його заміни. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити в повному обсязі. Позовні вимоги ПАТ «Галенергобудпром» заперечив через їх безпідставність, просив в зустрічному позові відмовити. Додатково пояснив, що на позивача не може бути накладена відповідальність за шкоду, яка належить до категорії нормального виробничо-господарського риску, а саме автомобільний кран був не новий і термін його експлуатації вже давно вийшов і тому час від часу ламався, тому ще в 2013 році між ПАТ «Галенергобудпром» та ПП «Роял Ісланд» був підписаний договір поставки № 137 на придбання коробки передач МАЗ. Під час звільнення його з роботи йому був підписаний обхідний лист зі сторони роботодавця і претензій не було жодних. Відповідач вказує, що нібито доповідною запискою від 24.02.2016р. автомеханік доповів директору ПАТ «Галенергобудпром» про виявлені поломки автокрану та попередньо встановлені ним причини цих поломок. Проте на наступний день, а саме 25.02.2016 р. його звільнили за угодою сторін і підписали обхідний лист, де не було жодних претензій від керівника структурного підрозділу [PERSON] - начальника гаража, який підписав, що машина справна. [PERSON] того слід зазначити, коли шкода стала наслідком не лише винної поведінки працівника, а й відсутності умов, що забезпечують збереження матеріальних цінностей, розмір покриття повинен бути відповідно зменшений. Просить первісний позов задоволити, а в зустрічному позові відмовити. Представник відповідача ПАТ «Галенергобудпром» за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] заперечив, пославшись на те, що [PERSON] працюючи водієм автокрану КС-3575А1 та автомобіля ГАЗ 53 допустив поломку механізмів та агрегатів автокрана. [PERSON] висновку тимчасової робочої комісії циліндр виключення зчеплення та коробка передач остаточно виведені з ладу та не підлягають відновленню. Відповідачем було здійснено заміну циліндру та коробки передач і згідно даних первинного бухгалтерського обліку облікова вартість такого становить 9\~125,00 грн.. Просить в задоволенні первісного позову відмовити, а вимоги зустрічного позову задоволити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює головним механіком ПАТ Галенергобудпром. За декілька днів до звільнення [PERSON], який працював кранівником, поламався автокран, а саме циліндр виключення зчеплення знаходився в неробочому стані по причині відсутності гальмівної рідини, а також було виявлено несправність коробки передач автокрана у звязку з відсутністю оливи змащення коробки передач. Поломка сталася з вини водія [PERSON], який не виконував своїх обовязків. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив, що він являється механіком транспортного цеху ПАТ «Галенергобудпром». 25.02.2016р. він виявив поломку механізмів та агрегатів автокрана. Поломки полягали у тому, що циліндр виключення зчеплення знаходився в неробочому стані по причині відсутності гальмівної рідини, а також при заміні циліндра виключення зчеплення було виявлено несправність коробки передач автокрана у звязку з відсутністю оливи змащення коробки передач. Поломка сталася з вини водія [PERSON], який не виконував своїх обовязків. Заслухавши пояснення сторін, свідків, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до переконання, що первісний та зустрічний позови підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступних міркувань. [PERSON] ст. 3 ЦПК України кожна особа\~\~має\~\~право в порядку,\~\~встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. [PERSON] ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. [PERSON] ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. [PERSON] ч. 2 ст. 59 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється\~\~ на\~\~ всі правовідносини, що виникають у державі. [PERSON] Наказу ПАТ «Галенергобудпром» № 414/к від 31.10.2013р. позивач [PERSON] прийнятий на роботу 31.10.2013р. водієм крану автомобільного в транспортний цех. [PERSON] Наказу № 69/К від 25.02.2016р. [PERSON] 25.02.2016р. звільнено з роботи за угодою сторін на підставі п. 1 ст.36 КЗпП України. Відповідно до Наказу ПАТ «Галенергобудпром» №407/К від 09.10.2015р. з 09.10.2015р. за позивачем закріплено наступні транспортні засоби: КРАЗ 65101 та ГАЗ 53. Як вбачається з довідки ПАТ «Галенергобудпром» № 18 від 26.02.2016р. про середню заробітну плату з лютого 2015р. по січень (включно) 2016р. позивачу нараховано заробітну плату в розмірі 30\~254,99 грн. [PERSON] листа Головного Управління Держпраці у Львівській області № 2782/1/15-04 від 13.05.2016р. адміністрацією підприємства згідно платіжного доручення № 196 від 25.03.2016р. проведено виплату розрахункових в сумі 3286,54грн. ( в тому числі кошти компенсації за невикористані дні відпустки) шляхом зарахування коштів на картковий рахунок, яким порушено вимоги ч.1 ст. 116 КЗпП України. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. [PERSON] з ч. 1 ст. 117 КЗпП у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п.20 Постанови пленуму ВСУ «Про застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999р. встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв»язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановления рішення, якшо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. [PERSON] по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995р. збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Судом встановлено, що з 31.10.2013р. позивач працював водієм крану автомобільного в транспортному цеху ПАТ «Галенергобудпром». 25.02.2016р. позивач звільнився з роботи за угодою сторін. При звільнені з роботи позивачу в порушення вимог ст. 117 КЗпП не було нараховано та виплачено середній заробіток за весь час затримки виплати належних при звільненні коштів по день фактичного розрахунку за період з 25.02.2016р. по 25.03.2016р. в сумі 3154,00 грн. Протягом всього періоду трудових відносин за позивачем були закріплені такі транспортні засоби, як [PERSON] КС-3575А1 та автомобіль ГАЗ 53. 26.02.2016 року при повірці технічного стану закріпленого за позивачем [PERSON], що останній раз експлуатувався позивачем 23.02.2016р., було виявлено поломки механізмів та агрегатів, а саме згідно висновку тимчасової робочої комісії циліндр виключення зчеплення та коробка передач остаточно виведені з ладу та не підлягають відновленню. Відповідачем за свій кошт було здійснено заміну циліндру та коробки передач і облікова вартість такого становить 9\~125,00 грн. Як вбачається з робочої інструкції водія крана автомобільного від 30.12.2014р., що була вручена позивачу під розписку, прямими завданнями та функціональними обов'язками водія [PERSON] - обов'язками позивача було виконання щозмінного технічного обслуговування крана (перевірка рівня паливно-мастильних та експлуатаційних матеріалів у механізмах та агрегатах), перевірка у його плановому запобіжному ремонті та перевірці стану приладів безпеки та контролю. [PERSON] доповідної записки [PERSON] від 26.02.2016р. вбачається, що при перевірці технічного стану [PERSON] 65101 закріпленого за [PERSON] було виявлено поломку вузлів та агрегатів вказаного автокрана. Відповідно до дефектних актів складених Тимчасовою робочою комісією в складі автомеханіка, технік-таксувальника та начальника транспортного цеху ПАТ «Галенергобудпром» від 20.05.2016р. вбачається, що за результатами визначення причин непридатності і встановлення доцільності проведення відновлювального ремонту (заміни) виявлених поломок комісія констатує, що коробка передач та циліндр виключення зчеплення ЯМЗ 238 [PERSON] КС-3575АІ на шасі КРАЗ 65101, д.н.з. [NUMBER] остаточно виведені з ладу та не підлягають відновленню (ремонту), а тому надалі не може використовуватися за призначенням. [PERSON] акту на списання № 229 від 06.04.2016р. на суму 8437,50 грн. та [PERSON] приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об'єктів від 06.04.2016 року на суму 7 604,17 грн. відповідачем було здійснено списання та заміна циліндра виключення зчеплення та коробки передач ЯМЗ 238 автокрана. Відповідно до видаткової накладної ПП «РОЯЛ ІСЛАНД» № РН-9-04001 від 04.09.2013р., на придбання коробки передач МАЗ відповідачем було витрачено 5 000,00 грн.. А відповідно до видаткової накладної TOB «Компанія Авторемпостач» № LST-000331 від 06.04.2016р. на придбання циліндра включення зчеплення в зборі / старого зразка / (вир-во [PERSON]), відповідачем було витрачено 4 125,00 грн.. [PERSON] того, як вбачається з матеріалів справи «Робоча інструкція водія крана автомобільного» була вручена позивачу під розписку 30.12.2014р., з якої випливає, що прямими завданнями та функціональними обов'язками водія [PERSON] є виконання щозмінного технічного обслуговування крана (перевірка рівня паливно-мастильних та експлуатаційних матеріалів у механізмах та агрегатах), перевірка у його плановому запобіжному ремонті та перевірці стану приладів безпеки та контролю. Робочою інструкцією також встановлено вимоги щодо рівня компетентності водія [PERSON], згідно яких водій крана автомобільного повинен знати: будову та принцип роботи, технічні характеристики крана, правила експлуатації та технічного обслуговування, а також причини виникнення та способи виявлення несправностей у роботі крана автомобільного, режими змащування вузлів та деталей, норми витрат паливних та мастильних матеріалів та способи їх економії. Робочою інструкцією передбачена також відповідальність водія крана автомобільного за завдання матеріального збитку підприємству у межах встановлених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством. У відповідності до частини 2 статті 130 КЗпП України, відшкодування шкоди провадиться незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності за дії (бездіяльність), якими заподіяна шкода підприємству, установі, організації. 27.04.2016р. Верховним Судом України винесено постанову № 6-216цс16 за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, у якій ВСУ наголосив, що відповідно до частини 3 статті 233 КЗпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Статті 135 та 136 КЗпП України передбачають, що коли розмір шкоди, завданої працівником перевищує середню заробітну плату працівника, її покриття провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного в місті, міського чи міськрайонного суду. За змістом статті 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, У випадках, коли: 1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 1351 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; 2) майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами; 3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку; 4) шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані; 5) шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування: 6) відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріачьну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків; 7) шкоди завдано не при виконанні трудових обов'язків. Пленум Верховного Суду України в пункті 3 постанови від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» роз'яснив, що суд у кожному випадку зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких, згідно зі статтями 130, 135, 137 КЗпП України, залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входить до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. [PERSON] оприбуткування металобрухту та приймального акту від 20.05.2016р. внаслідок ремонту автокрану КС-3575А1 на шасі КРАЗ 65101 отримано відходи у вигляді металобрухту вагою 254кг, вартістю 330,20 грн.. Також згідно акту приймання металів чорних від 24.05.2016р. та видаткової накладної від 25.05.2016р. відповідачем продано ТОВ «Втормет-Київ» брухт чорних металів на суму 1050 грн.. Розмір дійсної шкоди є саме тим критерієм, за допомогою якого точно встановлюється сума, що піддягає відшкодуванню працівником з урахуванням виду відповідальності, ступеня вини, конкретної обстановки, за якої було заподіяно шкоду, його майнового стану. Пленум Верховного Суду України в пункті 15 постанови «Про судову практику по справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їхніми працівниками» роз'яснив, що розмір шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, суд визначає відповідно до статті 135 КЗпП України та Закону України «Про визначення розміру збитків, завданих підприємству, установі, організації розкраданням, знищенням. (псуванням), недостачею або втратою дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та валютних цінностей» і затвердженого постановою Кабінету Міністрів України Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей. Так розмір заподіяної підприємству прямої дійсної шкоди відповідно до частини 1 статті 135 КЗпП України щодо майна, яке було в експлуатації і на яке передбачено амортизаційні відрахування, визначається за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за винятком зносу згідно з установленими нормами. Таким чином, якщо шкоду заподіяно внаслідок псування майна, визначати розмір відшкодування слід з урахуванням зменшення вартості майна, а якщо майно було відремонтовано, то розмір шкоди дорівнюватиме витратам на ремонт для поновлення майна в попередній стан чи його заміни. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності щодо вимог позивача до відповідача за первісним позовом про стягнення заробітної плати та вимог ПАТ «Галенергобудпром» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає дані позови є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved