Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги мотивує тим, що 29.04.1991 помер його батько [PERSON], 29.09.1997 мати [PERSON], які постійно проживали в [INFO]. Після смерті матері відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташована за вищезазначеною адресою (в тому числі ? даного будинку, яку мати успадкувала після смерті батька). За життя мати склала заповіт, в якому все своє майно заповіла брату [PERSON], який спадщину не приймав та помер, та сестрі [PERSON]М, яка відмовилася від спадщини, а також йому. Він прийняв спадщину, подавши заяву до Бобровицької районної нотаріальної контори. У звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Як вбачається з довідки про технічний стан нерухомого майна, право власності на вищевказаний житловий будинок не зареєстроване. Тому просить визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити\~(а.с.35). Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності його представника, позовні вимоги визнає (а.с.33). Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст. 197 ч. 2 ЦПК України без проведення фіксації судового засідання технічними засобами. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку, виходячи із слідуючого. Судом встановлено, що 29.04.1991 помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 295657 (а.с. 7), 29.09.1997 померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 016514 (а.с. 6), 01.12.2016 помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 290904 (а.с. 8). Як вбачається з витягу з Держреєстру актів цивільного стану громадян про держреєстрацію шлюбу №00017942993, 14.03.1951 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]Є, яка після реєстрації шлюбу знінила прізвище на [PERSON] (а.с. 9), від даного шлюбу 27.01.1951 народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АВ №586241 (а.с. 12). Згідно довідок виконавчого комітету Кобижчанської сільської ради станом на 15.04.1991 році в житловому будинку по вул. Шевченка, 56, в с. Кобижча Бобровицький район Чернігівської області проживали [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14), які й на день смерті проживали за вищевказаною адресою. Фактично [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] (а.с. 15, 16, 17). Відповідно до заповіту від 29.04.1992, посвідченого секретарем виконавчого комітету Кобижчанської сільської ради, [PERSON] все своє майно заповіла, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10), останні спадщину не прийняли, а [PERSON] і не претендує на спадкове майно, що підтверджується її заявою (а.с. 11). У відповідності з довідкою КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 12.06.2017 № 305,\~право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: вул. Шевченка, 56, с. Кобижча Бобровицький район Чернігівська область\~не зареєстроване (а.с. 19). Постановою нотаріуса Бобровицької районної нотаріальної контори від 03.07.2017 у видачі свідоцтва про право на спадшину за заповітом на житловий будинок позивачу було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих\~документів (а.с. 13). Із довідок Державного нотаріального архіву Чернігівської облаті вбачається, що спадкові справи після померлих [PERSON] та [PERSON] не заводилися (а.с.31,32 ). Спадщину після смерті матері [PERSON] фактично прийняв позивач по справі [PERSON] що підтверджується довідкою Кобижчанської сільської ради.( а.с. 18). Відповідно до вимог ст. 534 ЦК УРСР, яка була чинною на момент відкриття спадщини, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно з приписами ст. 549 ЦК УРСР, Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Враховуючи те, що спадкодавець [PERSON], померла, єдиним спадкоємцем житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за заповітом є [PERSON], який не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи. Оскільки нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивач не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за ним права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину, тому суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved