Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 23.08.2019 року о 19-45 год. по вул. Благовісна, 170 в м. Черкаси сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу VOLVO 740 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля ЗАЗ 1102 д.н.з. [NUMBER] під його керуванням. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.08.2019 року відповідача визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та накладено штраф в розмірі 340 грн. 11.09.2019 року судовим експертом автотоварознавцем [PERSON] було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу ЗАЗ 1102 д.н.з. [NUMBER] та складено звіт № 170/19, згідно якого вартість матеріальних збитків нанесених позивачу, як власнику автомобіля в результаті ДТП складає 9248,60 грн. Крім того, зазначає, що ним було сплачено 1500 грн. ФОП [PERSON] за проведення експертного дослідження та 06.09.2019 року було сплачено ФОП [PERSON] 1500 грн. за надання юридичних послуг. Просить стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП матеріальний збиток у розмірі 9248,60 грн., витрати за проведення комплексної юридичної консультації 1500 грн., витрати на проведення експертної оцінки вартості матеріального збитку в розмірі 1500 грн. та судові витрати. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.02.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 23 серпня 2019 року о 19 год. 45 хв. в м. Черкаси по вул. Благовісна, 170 керував автомобілем Volvo F40 д.н.з. [NUMBER] (власник [PERSON] ), при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю ЗАЗ 1102 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку він мав намір перестроїтися, та скоїв з ним зіткнення, чим порушив п. 10.6 ПДР України. Внаслідок ДТП вказані автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси [PERSON] визнано винним в скоєному ДТП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Відповідно до висновку за результатами експертного автотоварознавчого дослідження від 13.09.2019 року № 170/19 розмір матеріальних збитків, заподіяних в результаті ДТП [PERSON] , як власнику автомобіля ЗАЗ-1102 реєстраційний номер [NUMBER] становить 9248,60 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Враховуючи те, що вказана шкода позивачу була заподіяна внаслідок ДТП саме відповідачем, за що він визнаний винним, тому вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП у розмірі 9248,60 грн. підлягає до задоволення. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що з метою визначення вартості пошкодження свого автомобіля ЗАЗ 1102 д.н.з. [NUMBER] позивачем було сплачена вартість експертного дослідження по визначенні розміру збитків в результаті ДТП в розмірі 1500 грн., що підтверджується квитанцією № 170/19, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. Щодо вимог позивача в частині стягнення із відповідача на користь позивача витрат за надання юридичної допопмоги у розмірі 1500 грн., суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат в розмірі 1500,00 грн., пов`язаних із отриманням правової допомоги, то слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із зазначеною вище нормою склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). В матеріалах справи наявний договір № 066/19 про надання юридичних послуг від 06.09.2019 ФОП [PERSON] . Відповідно до виписки з ЄДРЮОФОП основним видом економічної діяльності ФОП [PERSON] є діяльність страхових агентів та брокерів, а не надання юридичних послуг, а тому надані документи не є допустимими доказами в контексті ст.137 ЦПК України, а тому вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача понесених витрат не підлягають до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню судовий збір, що був сплачений позивачем при зверненні до суду у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved