Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів посилаючись на те, що за рішенням Подільського районного суду м. Києва від 10.06.2008 року з нього утримуються аліменти на користь відповідача на утримання доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку. Також за рішеннями Деснянського районного суду міста Києва від 13 липня 2011 року з нього стягуються аліменти на утримання дітей : [PERSON] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку. Крім того, [INFO] у позивача народився син, [PERSON]. Отже, на його утриманні знаходиться п»ятеро дітей. Зазначені обставини значною мірою вплинули на зміну його матеріального становища. Просив суд зменшити розмір аліментів, які з нього утримуються за рішенням Подільського районного суду міста Києва від 10.06.2008 року з 1/3 частини доходів на 1/8 частину доходів. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримли з тих же підстав, просили позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову, в задоволенні позову просив відмовити. Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Подільського районного суду м.Києва від 10.06.2008 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 травня 2008 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття ( а.с.4). Згідно рішення Деснянського районного суду м.Києва від 13 липня 2011 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки, [PERSON], [INFO] та доньки,[PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку ( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 24.05.2011 року ( а.с.5). З довідки про доходи позивача, виданої 25.11.2014 року, вбачається, що [PERSON] працює в ДП «Нафтогазобслуговування» НАК «Нафтогаз України» та з його заробітної плати утримуються та перераховуються аліменти відповідно до вищевказаних рішень судів. Загальний розмір утримань по аліментах складає 70% ( а.с.58). Крім того, [INFO] у позивача народився син, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с. 15). Відповідно до наказу № 628-к від 01.09.2014 року [PERSON], дружина позивача, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.09.2014 року по [INFO] ( а.с.57). Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та інших випадках передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, долучені до справи докази свідчать про зміну матеріального та сімейного стану позивача з часу прийняття судом рішення про стягнення з нього аліментів, в розмірі 1/3 частини на користь відповідачки. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, позивачем надано достатньо доказів, у розумінні ст.ст. 10, 60 ЦПК України, які підтверджують виникнення обставин, передбачених ст. 192 Сімейного кодексу України, що унеможливлює сплату аліментів у розмірі визначеному рішенням Подільського районного суду м. Києва від 10 червня 2008 року, яким стягнуто із позивача на користь відповідачки на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку та про можливе зменшення розміру цих аліментів. Однак, з урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає необхідним зменшити розмір аліментів до 1/5 частини заробітку ( доходу) позивача, щомісячно. Постановою Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування садом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено судам, відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Отже, слід зазначити, що у випадку зміни сімейного або матеріального становища позивача, відповідач не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Враховуючи наведене суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial