Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якому зазначив, що 19.12.2017 між позивачем та [PERSON] укладено договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким застраховано автомобіль «Судзукі» д.н.з. [NUMBER] . 01.07.2018 по вул. О.Теліги, 12-Б у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі забезпеченого транспортного засобу «Судзукі» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 20.07.2018 [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4 та 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Позивачем було сплачено страхове відшкодування на користь потерпілої особи - власника автомобіля «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] у розмірі 62 118, 38 грн. Посилаючись на зазначене, а також враховуючи те, що відповідач після дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце пригоди, позивач отримав право регресної вимоги та просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування та суму сплаченого судового збору. Ухвалою суду від 23.06.2020 у вказаній справі відкрито провадження, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надала, явку представника не забезпечила. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як убачається з матеріалів справи, 19.12.2017 між позивачем та [PERSON] укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №АК/7170555, за яким страховик зобов`язався відшкодувати шкоду, заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу «Судзукі» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 4). 01.07.2018 [PERSON] , керуючи автомобілем «Судзукі» д.н.з. [NUMBER] , по вул. О.Теліги, 12-Б у м. Києві, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу руху та скоїла зіткнення з автомобілем «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, та будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди місце події залишила (а.с. 6). Постановою Подільського районного суду м. Києва №758/9165/18 від 20.07.2018 [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу на користь держави (а.с. 5, зворот). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Пошкоджений автомобіль «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 25). 02.08.2018 власник пошкодженого транспортного засобу [PERSON] звернулась до позивача із заявою про здійснення відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини [PERSON] (а.с. 10). У відповідності до дослідження спеціаліста №22-D/42/4 від 28.08.2018 про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] розмір шкоди, завданої [PERSON] становить 75 742,06 грн. з урахуванням ПДВ (а.с. 11-15). За приписами п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно Страхового акту №18.59.7170555-881 від 06.09.2018 прийнято рішення про виплату потерпілій особі страхового відшкодування у розмірі 62 118,38 грн. (а.с. 9). Відповідно до умов договору страхування ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» відшкодувало власнику транспортного засобу «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] завдану майнову шкоду у розмірі 62 118,38 грн., що підтверджується платіжним дорученням №7233 від 06.09.2018 (а.с. 8). Підпунктом 33.1.1. п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний, зокрема, дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди. У відповідності до п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Із матеріалів справи убачається, що судовим рішенням (постанова Подільського районного суду м. Києва №758/9165/18 від 20.07.2018) встановлено, що відповідач, будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, залишила місце події. Згідно із ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У відповідності до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За приписами ч. 2 та 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved