Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання трудових відносин припиненими. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що починаючи з вересня 2017 року він працював на посаді директора ТОВ «Оденс Снюс», у статутному капіталі якої йому належить частка в розмірі 50%, інші частка в розмірі 50% належить компанії-нерезиденту «Ділора». 30.08.2019 позивач надіслав на адресу компанії «Ділора» заяву про звільнення за власним бажанням та повідомлення про проведення позачергових загальних зборів учасників товариства для вирішення питання його звільнення з посади директора. 10.09.2019 компанія «Ділора» отримала вказані документи, проте позачергові загальні збори учасників товариства не відбулись у зв`язку з неявкою представника компанії «Ділора». Позивач вказує, що товариство фактично не працює, не виконує поставлені завдання, на банківському рахунку компанії відсутні будь-які грошові кошти, позивач втратив матеріальну та іншу зацікавленість у перебуванні на посаді директора. Враховуючи викладене, позивач просить трудові відносини з відповідачем визнати припиненими у зв`язку із звільненням позивача з посади директора за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України з 07.10.2019. В судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечував. Представник відповідача ТОВ «Оденс Снюс» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься заява третьої особи з проханням розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 04.09.2017 відповідно до протоколу №1 Загальних зборів засновників ТОВ «Оденс Снюс» [PERSON] призначено на посаду директора ТОВ «Оденс Снюс», засновниками товариства є [PERSON] та компанія «Ділора». Розмір частки [PERSON] у статутному капіталі становить 50%, інші частка в розмірі 50% належить ТОВ «Ділора» (а.с.5). Із пояснень позивача убачається, що він втратив матеріальну та будь-яку іншу зацікавленість у перебуванні на посаді директора, перебування на посаді створює перешкоди для нового працевлаштування, чим суттєво порушуються його права. 30.08.2019 позивач направив на адресу загальних зборів ТОВ «Оденс Снюс» заяву про звільнення від 27.08.2019, а також на адресу компанії «Ділора» повідомлення про проведення 07.10.2019 позачергових загальних зборів учасників товариства, які як вбачається з роздруківки відстеження поштових відправлень ПАТ «Укрпошта» були вручені 10.09.2019 (а.с.6,7,8,9), однак згідно акту невідбуття позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Оденс Снюс» від 07.10.2019 позачергові загальні збори учасників товариства не відбулися у зв`язку з неявкою учасника для прийняття рішень (а.с.10). Наказом ТОВ «Оденс Снюс» №1-к/тр від 07.10.2019 [PERSON] звільнено з посади директора ТОВ «Оденс Снюс» за власним бажанням з 07.10.2019 на підставі ст. 38 КУпАП (а.с.11). Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом Відповідно до ст.ст.28,29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган. Загальні збори учасників є вищим органом товариства. Кожен учасник товариства має право бути присутнім на загальних зборах учасників, брати участь в обговоренні питань порядку денного і голосувати з питань порядку денного загальних зборів учасників. Кожен учасник товариства на загальних зборах учасників має кількість голосів, пропорційну до розміру його частки у статутному капіталі товариства, якщо інше не передбачено статутом. Згідно ч. 1 ст. 99 ЦК України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. За приписами ч.1-2 ст. 145 ЦК України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльності і є підзвітним загальним зборам його учасників. Виконавчий орган товариства може бути обраний також і не зі складу учасників товариства. До виключеної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить, зокрема, створення або відкликання виконавчого органу товариства (п.3 ч. 4 ст.145 ЦК України). За приписами ст. 22 КЗпП України та ст. 43 Конституції України заборонено будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладені, зміні та припинені трудового договору. Право працівника розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноваженого ним орган письмово за два тижні, передбачено ст.38 КЗпП України. Зі змісту положень ст. 38 КЗпП України, ст. 145 ЦК України, ст.ст. 28,29,30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» праву керівника товариства на звільнення за власним бажанням кореспондує обов`язок учасників товариства провести загальні збори, розглянути заяву про звільнення керівника товариства та створення нового виконавчого органу. Крім того, Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 року № 14-рп/2004, від 16.10.2007 року № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене ст. 43 Конституції України право на працю він розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації. Уповноважений на звільнення керівника орган відповідача проігнорував повідомлення позивача про звільнення і не розглянув по суті її заяву про звільнення протягом передбачених законодавством строків, не виконав покладені на нього обов`язків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved