Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про відшкодування матеріальної шкоди, посилаючись на те, що внаслідок дорожньо - транспортної пригоди за участю двох забезпечених транспортних засобів, автомобілю забезпеченому позивачем були спричинені механічні пошкодження. В подальшому судовим рішенням у дорожньо - транспортний пригоді було визнано винним відповідача. Позивач звернувся до страховика відповідача для отримання страхового відшкодування, виплаченого позивачем страхувальнику. Разом з тим, страховик відповідача сплатив відповідачу страхове відшкодування не у повному обсязі, за мінусом вартості коефіцієнту зносу, у зв'язку з чим позивач звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування не покритої страховою виплатою суми. Відповідачем вимога позивача була залишена поза увагою, у зв'язку з чим позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. Від позивача на дійшла заява про розгляд справи у відсутність представника позивача. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що відповідальність відповідача була забезпечена страховиком на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а отже страховик повинен був відшкодувати позивачу шкоду з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, і позивач не надав доказів на підтвердження того, що страховиком відповідача було виплачене страхове відшкодування позивачу у недостатньому розмірі, для покриття матеріальної шкоди. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 01.11.2018постановою судді Оболонського районного суду м. Києвавідповідач визнаний винним у вчиненні ДТП 05.10.2016 за участю транспортних «Шкода» д.н.з. [NUMBER] забезпеченого ПрАТ «Просто страхування» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та «Мазда» д.н.з. [NUMBER] забезпеченого позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспортну «Каско» /а.с. 5 - 8, 62/. Згідно заяви про виплату страхового відшкодування, акту огляду транспортного засобу, страхового акту, наказу про виплату страхового відшкодування, платіжного доручення, позивач виплати страхувальнику забезпеченого транспортного засобу «Мазда» д.н.з. [NUMBER] на підставі укладеного з ним договору добровільного страхування наземного транспортну «Каско» страхове відшкодування в сумі 38069 грн. 50 коп. /а.с. 9, 12 - 15/. 30.03.2017 позивач звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування шкоди в порядку регресу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що страховик відповідача не відшкодував позивачу у повному обсязі шкоду заподіяну під час ДТП та сплачену страхувальнику позивача, оскільки відповідно до страхового полісу страховиком відповідача покриваються збитки в сумі 21759 грн. 15 коп., а отже іншу частину збитків в сумі 16310 грн. 35 коп., повинен відшкодувати відповідач /а.с. 16/. Зазначену підставу позивач також виклав при обґрунтуванні позову, зазначивши про те, що полісом не покриваються збитки позивача в частині врахування коефіцієнту фізичного зносу /а.с. 2/. Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «Просто страхування» відповідальність відповідача за шкоду заподіяну майну забезпечена на 50000 грн. /а.с. 62/. Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано доказів на підтвердження виплати страхового відшкодування страховиком відповідача з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, який між іншим згідно страхового акту позивача, визначений у нульовому відсотку, тоді як у позові та претензії позивача, такий коефіцієнт зазначений в розмірі 16310 грн. 35 коп./а.с. 13/. Інших доказів зокрема, висновку про вартість відновлювального ремонту, транспортного засобу з урахуванням зносу,про якій зазначено у страховому акті, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, позивачем не надано. Враховуючи те, що ліміт забезпеченої відповідальності відповідача є достатнім для відшкодування шкоди виплаченої позивачем страхувальнику, а позивачем не доведено наявність підстави для стягнення шкоди з відповідача, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим суд відмовляє у задоволенні останніх. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed