Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 23 серпня 2007 року між ВАТ «Акціонерний банк «Прикарпаття», правонаступник якого є ПАТ «Плюс Банк», який перейменовано у ПАТ «Ідея Банк», під забезпечення у вигляді ТОВ «Фінансова компанія « 1-2-3 Кредит» за посередництва ТОВ « 1-2-3 Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7000917 від 23.08.2007 року відповідно до якого останній отрима кредит у розмірі 6 567 грн. 38 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24.00 % на рік. Позивач зазначає, що він в повному обсязі виконав свої зобов'язання за кредитним договором, натомість відповідач свої обов'язки з повернення кредиту та нарахованих відсотків, комісії та пені не виконав, внаслідок чого у нього перед банком виникла заборгованість, яка станом на 08.01.2014 року складає - 4771 грн. 47 коп., яка складається з наступного: - 0 грн. 00 коп. - основний борг; - 1566 грн. 97 коп. - прострочений борг; - 2390 грн. 08 коп. - прострочені проценти; - 14 грн. 42 коп. - строкові проценти; - 0 грн. 00 коп. - нарахована плата за обслуговування кредиту; - 0 грн. 00 коп. - нарахована плата за обслуговування кредиту; - 0 грн. 00 коп. - нарахована плата за обслуговування кредиту; - 800 грн. 00 коп. - віндикаційні витрати; Просить стягнути з відповідача на їх користь вказану суму заборгованості в 4771 грн. 47 коп. та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просить слухати справу за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що борг перед позивачем погасив в повному обсязі, крім того 28.01.2009 року на його адресу він позивача надійшов лист, що його заборгованість складає 313 грн. 23 коп., яку він одразу погасив. Потім 18.02.2009 року знову надійшов лист в якому було зазначено, що його заборгованість становить 130 грн. 32 коп. дану заборгованість він одразу оплатив. З того часу жодних відомостей з приводу того, що він має заборгованість. Просив застосувати термін позовної давності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 23 серпня 2007 року між ВАТ «Акціонерний банк «Прикарпаття», правонаступник якого є ПАТ «Плюс Банк», який перейменовано у ПАТ «Ідея Банк», під забезпечення у вигляді ТОВ «Фінансова компанія « 1-2-3 Кредит» за посередництва ТОВ « 1-2-3 Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 557000917 від 23.08.2007 року відповідно до якого останній отрима кредит у розмірі 6 567 грн. 38 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24.00 % на рік. Договір між сторонами укладено 23 серпня 2007 року, термін дії договору 24 місяці. На підставі ст. 203 ЦК України Волевиявлення учасника права чину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, в даному випадку сторони бажали укласти правочин і що зовнішній вираз волі відповідає внутрішньому. Відповідно ст. 530 ЦК України зазначено: якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Статтею 252 ЦК України, передбачено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Відповідно до листа № 2391802/D1029M61 від 28.01.2009 року борг [PERSON] складав 313 грн. 23 коп. Відповідно до листа № 2425318/D1031M61 від 28.01.2009 року борг [PERSON] складала 130 грн. 32 коп. Судом встановлено, що остаточний термін повернення кредиту є 24 серпня 2009 року, оскільки кредитним договором № 557000917 передбачено термін надання кредиту 24 місяці /а.с.8/ тобто з моменту закінчення терміну дії кредитної картки до часу звернення позивачем до суду пройшло більше трьох років, а отже сплив термін позовної давності. Згідно зі ч.4.ст. 267 ЦК України - сплив позовної давності, про застосуванні якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові. Посилання позивача на те, що останній платіж боржником було здійснено 26.10.2012 року є безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач здійснював даний платіж. Крім того, в матеріалах справи знаходитися графік щомісячних платежів за кредитним договором № 557000917 /а.с 15/ відповідно до якого дата сплати платежу до 23 серпня 2009 року з якого не вбачається рух коштів по сплаті коштів за кредитним договором. До того ж позивач в своїй позовній заяві посилається на кредитний договір № 7000917 від 23.08.2007 року, якій відсутній в матеріалах справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» без поважної причини пропустив строк позовної давності і відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України в позові Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості слід відмовити. На підставі статей 203, 267, 526, 625, 629, частини 2 статті 651, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed