Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 11202373000 від 22.08.2007 року в сумі - 76 088,43 гривен, з [PERSON] - 2 000,00 гривень, в рахунок погашення заборгованості, позивач просить суд звернути стягнення на предмет застави - автомобіль KIA, модель MAGENTIS, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER], власником якого є [PERSON], посилаючись на наступне. 22.08.2007 року між [PERSON] та АКБ «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11202373000, згідно якого [PERSON] отримав у кредит кошти в розмірі - 102 800,00 гривень, термін дії договору з 22.08.2007 року по 22.08.2014 року. 20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/12, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» право вимоги заборгованості за договорами про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу № 112302373000 від 22.08.2007 року. 25.09.2014 року між [PERSON] та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір поруки № 1120233000-П, відповідно до якого [PERSON] поручилась за виконання [PERSON] обов'язків, згідно кредитного договору № 11202337000 від 22.08.2007 року. Згідно договору поруки, обсяг відповідальності [PERSON] перед позивачем за порушення [PERSON] обов'язків за договором складає - 2 000,00 гривень. Позивач стверджує, що станом на 17.03.2015 року, у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, утворилась заборгованість у розмір - 76 088,43 гривень. Позивач просить стягнути [PERSON] кошти у розмірі - 2 000,00 гривень, з [PERSON] заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу в сумі - 76 088,43 гривень та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, звернути стягнення на предмет застави - автомобіль KIA, модель MAGENTIS, 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного транспортного засобу ТОВ «Кередкс Фінанс» з укладанням від його імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автотранспортного засобу з обліку в органах ДАІ (на підстав свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а в разі його втрати - отримання дублікату), а також наданням ТОВ «Кредекс Фінанс» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Крім того, позивач просить суд зобов'язати [PERSON] позивачу передати застави, а також комплект ключів від цього транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію автотранспортного засобу та технічний паспорт. Судовий збір позивач просить покласти на відповідачів. У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. [PERSON] звернувся до суду з письмовим запереченням на позовну заяву ТОВ «Кредекс Фінанс», в якому просив суд відмовити у задоволенні вимог, посилаючись на те, що позивачем пропущено строк на звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором, також зазначив, що відсутній предмет спору, так як ним було виконано всі свої зобов'язання за договором про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу № 11202373000 від 22.08.2007 року. Крім того, [PERSON] зазначив, на момент укладення договору поруки від 25.09.2014 року № 1120233000-П між ТОВ «Кредекс Фінанс» та відповідачкою [PERSON], була відсутня заборгованість по договору про споживчий кредит. У судовому засіданні представник [PERSON] заперечував проти задоволення позову, посилаючись на необґрунтованість вимог ТОВ «Кредекс Фінанс». Суд, вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини та дослідивши докази по справі, вважає, що у задоволенні вимог ТОВ «Кредекс Фінанс» необхідно відмовити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.08.2007 року між [PERSON] та АКБ «УкрСиббанк», назву якого було змінено на ПАТ «УкрСиббанк», було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11202373000, згідно якого [PERSON] отримав у кредит кошти в розмірі - 102 800,00 гривень, на придбання транспортного засобу. Строк виконання зобов'язань [PERSON], згідно договору до 22.08.2014 року. Відповідно до розділу 2 договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11202373000 від 22.08.2007 року, у забезпечення виконання грошових зобов'язань в повному обсязі, позичальник передає у заставу, а банк приймає рухоме майно - автомобіль KIA, модель MAGENTIS, 2007 року випуску, шасі [NUMBER], д.н.з. [NUMBER]. 20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/12, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» право вимоги заборгованості за договорами про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу № 112302373000 від 22.08.2007 року. 25.09.2014 року між [PERSON] та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір поруки № 1120233000-П, відповідно до якого [PERSON] поручилась за виконання [PERSON] обов'язків згідно кредитного договору № 11202337000 від 22.08.2007 року. Згідно договору поруки, обсяг відповідальності [PERSON] перед позивачем за порушення [PERSON] обов'язків за договором складає - 2 000,00 гривень. У відповідності до ст. 525, 526, ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У відповідності до ст. 610, 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, у відповідності до ст. 629 ЦК України. Згідно ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статті 553, 554 ЦК України, передбачають, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки встановлено додаткову відповідальність поручителів. Позивач стверджує, що станом на 17.03.2015 року, у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, утворилась заборгованість у розмірі - 76 088,43 гривень, однак відповідачем [PERSON] надано суду копію довідки № 54-4-36/582 від 03.06.2014 року, виданої начальником відділення ТТ № 782 АТ «УкрСиббанк» [PERSON] (а.с. 118), про те, що [PERSON], станом на 03.06.2014 року, виконав взяті на себе зобов'язання щодо повернення позики, яка була надана з цільовим призначенням - придбання транспортного засобу. Крім того, у вказаній довідці зазначено, що транспортний засіб - автомобіль KIA, модель MAGENTIS, 2007 року випуску, шасі [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], що є власністю боржника - [PERSON], номер ДРФО [NUMBER], відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], від 21.08.2007 року, вважати таким, що припинив дію. Враховуючи вказаний доказ, суд вважає, що представником позивача не надано доказів того, що відповідач не виконав свої кредитні зобов'язання, чи належним чином не виконував їх, внаслідок чого утворилась заборгованість. Крім того, позивачем не надано належний розрахунок заборгованості, з зазначеними даними, про сплати відповідачем коштів, дати їх сплати, розмір, що ставить під сумнів твердження позивача про наявність у відповідача [PERSON] заборгованості. Отже, вимога позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11202373000 від 22.08.2007 року в сумі - 76 088,43 гривень, не підлягає задоволенню, так як є необґрунтованою та недоведеною, а тому відповідно і вимога позивача про звернення стягнення на предмет застави, також не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 589 ЦК України, заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у разі невиконання зобов'язання, що нею забезпечено. Заставодержатель має право задовольнити за рахунок предмета застави в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставного майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше встановлено договором. Стаття 590 ЦК України передбачає, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання нею було виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, суд вважає, що не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з [PERSON] коштів у розмірі - 2 000,00 гривень, згідно договору поруки № 112302373000-П від 25.09.2014 року, так як по-перше, позивачем не надано доказів неналежного виконання відповідачем [PERSON] кредитних зобов'язань, по-друге, позивачем пропущено шестимісячний строк, протягом якого ТОВ «Кредекс Фінанс» мав право пред'явити вимогу до поручителя. Відповідно до ч. 4 ст. 599 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор пред'явить поз до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмова у прийнятті. Стаття 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованими. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивач не довів свої позовні вимоги належним чином, у зв'язку з чим позов не підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed