Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання за ним права власності на домоволодіння під [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його вітчим [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за заповітом, зокрема, на спірне домоволодіння. Разом з цим, за життя вітчимом позивача не були отримані правовстановлюючі документи про первинну реєстрацію права власності на спадковий будинок. Посилаючись на те, що питання визначення належності майна у разі відсутності документів первинної реєстрації повинно вирішуватися у судовому порядку, позивач вважає, що є підстави для задоволення заявленого ним позову Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, надіславши на адресу суду заяву, у якої просить розглянути справу за його відсутності. Також, у заяві позивач зазначає, що на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача Чорноземненської сільської ради Совєтського району АР Крим у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, від нього надійшла заява, у якої він просить розглянути справу за його відсутності, зазначає, що заперечень проти позовних вимог він не має, не заперечує проти задоволення позову. За таких обставин, суд, з огляду на положення ч.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі та не з'явилися у судове засідання. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 13 лютого 2008 року секретарем Чорноземненської сільської ради Совєтського району АР Крим посвідчено заповіт від імені [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №28. Зі змісту зазначеного заповіту вбачається, що померлий [PERSON] зробив розпорядження, згідно якого все майно, яке на день смерті виявиться належним йому, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось, заповів [PERSON], тобто позивачу по справі (а.с.43). [INFO] у віці 81 рік у селі Чорноземне Совєтського району АР Крим помер [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 09 березня 2010 року Чорноземненською сільською радою Совєтського району Автономної Республіки Крим (а.с.6). Після смерті [PERSON] у розумінні ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема у виді домоволодіння [ADDRESS], право на успадкування якого має позивач, з врахуванням того, що [PERSON] за життя залишив заповіт. Проте, як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 грудня 2013 року, державним нотаріусом Нижньогірської державної нотаріальної контори, тимчасово виконуючого обов'язки державного нотаріуса Совєтської державної нотаріальної контори Автономної Республіки Крим за наданими позивачем документами видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] неможливо, у зв'язку з тим, що ним на вказаний житловий будинок не надані правовстановлюючі документи, власником якого був померлий [PERSON] (а.с.7). Разом з цим, згідно довідки №44, виданої 01 червня 2005 року правлінням СВК «Аграрій» Совєтського району Автономної Республіки Крим, яке є правонаступником колгоспу «імені Ворошилова» Совєтського району АР Крим, [PERSON] вартість будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] виплатив у повному обсязі (а.с.8, 10). Також, згідно довідки №119, виданої 10 грудня 2013 року правлінням СВК «Аграрій» Совєтського району АР Крим спірне домоволодіння на балансі зазначеного підприємства не перебуває (а.с.9). Відповідно до довідки №449, виданої 17 грудня 2013 року Виконавчим комітетом Чорноземненської сільської ради Совєтського району АР Крим спірне домоволодіння у комунальну власність сільської ради не приймалося (а.с.26). Крім того, згідно витягів з погосподарських книг Чорноземненської сільської ради за 1980-1982 роки, 1983-1985 роки, 1986-1990 роки, 1991-1995 роки, 1996-2000 роки, 2001-2005 роки, 2006-2010 роки [PERSON], маючи у власності житловий будинок [ADDRESS] мав відповідно особові рахунки [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] (а.с.17-23). Відповідно до будинкової книги в спірному будинку був зареєстрований та проживав померлий [PERSON] (а.с.27-34). Зазначені докази у їх сукупності вказують на те, що померлий [PERSON] був єдиним власником спірного домоволодіння. Відповідно до відомостей, наданих 06 лютого 2014 року державним нотаріусом Нижньогірської державної нотаріальної контори, тимчасово виконуючого обов'язки державного нотаріуса Совєтської державної нотаріальної контори Автономної Республіки Крим після смерті [PERSON], померлого [INFO] відкрита спадкова справа №216. Спадкоємцем за заповітом до майна [PERSON] зареєстрований [PERSON], тобто позивач по справі (а.с.44-45). Таким чином, у відповідності зі ст. 1222 ЦК України, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на спірне домоволодіння та має право на прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] Проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне домоволодіння, оскільки ним не були надані правовстановлюючі документи на житловий будинок, власником якого був [PERSON] (а.с.7). Враховуючи наведене, а також положення ст. 16 ЦК України, роз'яснення, які містяться у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 та ту обставину, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне домоволодіння, суд доходе висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст. 1216 ЦК України,

Outcome: approved