Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги мотивував тим, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 13 липня 2011 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Протягом шлюбу сімейне життя між ними погіршувалося, з приводу виникнення сварок, втрати взаєморозуміння та поваги. Суперечок про поділ спільного нажитого майна та про порядок виховання неповнолітньої дитини на момент вирішення питання про розірвання шлюбу немає. Просить розірвати шлюб, відновити дошлюбне прізвище та змінити прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», стягнути з відповідача судові витрати. 14 лютого 2014 року ухвалою суду сторонам надавався строк для примирення, але протягом встановленого судом строку для примирення сторони не досягли взаєморозуміння. Позивач у судове засідання не з'явилася, хоча про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До початку судового засідання надала письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До початку судового засідання від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог з проханням розглянути справу без його участі. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на таких підставах. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 13 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Торезького міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 160 (а.с.9). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем (а.с.10,12). Протягом шлюбу сімейне життя між сторонами погіршувалося з приводу виникнення сварок, втрати взаєморозуміння та поваги. Сторони спільно не проживають, не господарюють. Сім'я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім'ї неможливо. У відповідності зі ст.112 ч.2 Сімейного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені саме такі обставини, тому вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Одночасно в позовній заяві позивач просить відновити дошлюбне прізвище, змінив прізвище «[PERSON]» на прізвище «[PERSON]». Частиною 1 статті 15 Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація розірвання шлюбу проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у встановлених законом випадках. Частиною 6 зазначеної статті встановлено, що той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Відповідно до абз.1 п.6 Постанови Кабінету Міністрів України № 1064 від 22 серпня 2007 року «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян», внесення до Реєстру відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється реєстратором одночасно із складенням відповідного актового запису цивільного стану. Згідно п.п.5-1 п.7 зазначеної Постанови у разі розірвання шлюбу судом до Реєстру вносяться відомості із зазначенням повного найменування суду, яким постановлено рішення, його дати та номера; прізвища, імені, по батькові осіб, які розірвали шлюб; найменування органу державної реєстрації актів цивільного стану, що реєстрував шлюб, який розірвано, номера актового запису та дати державної реєстрації шлюбу; прізвища, імені та по батькові особи, що внесла відомості, та її посади. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково: розірвати шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 13 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Торезького міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 160. В іншій частині позовних вимог відмовити. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (а.с.1). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial