Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 29.12.2011 року у Липнязькій сільській раді Добровеличківського району Кіровоградсьої області, зареєстрував шлюб з відповідачем, про що було вчинено актовий запис №12. Від спільного проживання сторони дітей не мають . В зв'язку з різними поглядами щодо ведення домашнього господарства між подружжям стали виникати непорозуміння та сварки. В кінцевому результаті зазначені обставини призвели до того, що починаючи з жовтня 2015 року сторони припинили проживати однією сім'єю. За таких обставин [PERSON] вважає, що їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати . Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю та обґрунтував їх обставинами викладеними в позовній заяві. Додав, що причиною розпаду їх сім'ї стала втрата взаємних почуттів . Заявив, що на момент розгляду спору він має іншу сім'ю, а тому строк на примирення просив не надавати . Відповідач, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, даказів про наявність поважних причин її неявки, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. Зважаючи на ті обставини, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим провести такий розгляд на підставі наявних доказів . Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 29 грудня 2011 року у Липнязькій сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області, сторони зареєстрували шлюб , про що було вчинено актовий запис №12 ( свідоцтво про шлюб серії 1-ОЛ № 057653 від 29.12.2011 року, видане Липнязькою сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області ( а.с. 6 ). Від сумісного проживання сторони дітей не мають. З пояснень позивача встановлено, що під час сумісного проживання подружжя втратило почуття любові та взаємоповаги один до одного. Вказані обставини стали підставою для повного припинення сімейних відносин . Починаючи з жовтня 2015 року сторони не проживають однією сімєю, не ведуть спільне господарство. На момент розгляду спору позивач має іншу сім'ю, а тому на примирення не погоджується . Зазначені вище обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитиниінваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам позивача, тому позов про розірвання шлюбу слід задовольнити . Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 487 гривень 20 копійок . З огляду на вказане, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved