Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем 10.06.2005 року Відділом реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 280. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з 05.06.2005 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Причиною розірвання шлюбу є те, що між ними немає порозуміння, протилежність поглядів на шлюб та сім'ю. В зв'язку з чим, шлюбно-сімейні відносини були припинені, спільне господарство не ведеться. Збереження шлюбу суперечить його інтересам. Від шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що питання щодо майнового спору (розподілу майна), стягнення аліментів та встановлення місця проживання дитини буде вирішено окремо. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, згоден на ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр», причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER], сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.06.2005 року Відділом реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 280. Згідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 28.11.2005 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Станично-Луганського районного управління юстиції, від шлюбу є малолітня дитина - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved