Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 31669 грн. 70 коп. та судові витрати у розмірі 316 грн. 70 коп., свої вимоги мотивував наступним. 15 грудня 2005 року між позивачем з відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 5000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків у розмірі 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконав умови договору та має заборгованість за кредитом та відсоткам за користування кредитом станом на 21.05.2013 року у розмірі 31669 грн. 70 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача. Окрім того, позивач просить стягнути судовий збір у розмірі 316 грн. 70 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, до суду направила заяву в якій позовні вимоги визнала, просила задовольнити в повному об'ємі та розглядати справу за її відсутність. Відповідач в судовому засіданні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову повністю в зв'язку з тим, що позивачем пропущено строк позовної давності. Дослідив матеріали справи, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 грудня 2005 року між позивачем та відповідачем був укладений договір, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5000 грн. 00 коп. (а.с. 6). Станом на 21 травня 2013 року сума заборгованості за кредитним договором становить 31669 грн. 70 коп. та складається з: - заборгованість за кредитом - 4993 грн. 07 коп.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 26676 грн. 63 коп.; Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виповняться належним чином відповідно до умов договору і вимогам ЦК України, інших актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК УЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) надає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Разом з тим, відповідно до ст.ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Так, згідно до умов кредитного договору від 15 грудня 2005 року укладеного між сторонами, кінцевий термін повернення кредиту (виконання договору) 15 грудня 2008 року, проте позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за даним кредитним договором лише 01 липня 2013 року, тобто після спливу строку позовної давності. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За таких обставин, в силу умов кредитного договору від 15 грудня 2005 року та ст. 257, 267 ЦК України, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню у зв'язку зі спливом позовної давності, оскільки не встановлено підстав для зупинення й переривання перебігу позовної давності за цими вимогами й поважності причин пропуску позивачем строку позовної давності.

Outcome: dismissed