Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя. Просить визнати кошти в сумі 58 000 доларів США на депозитних рахунках [NUMBER] і [NUMBER] у ПАТ КБ «Приват Банк», які відкриті на ім'я [PERSON], спільною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]. В порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму в розмірі 231 797 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06.09.2003 р. між [PERSON] та [PERSON], укладено шлюб. Рішенням від 19.07.2012 р. Кіровського районного суду м. Кіровограда по справі № 1109/5468/2012, номер провадження № 2/1109/2638/12 вказаний шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу проводився розподіл спільного майна подружжя: легковий автомобіль «Мітцубісі - кольт», 2007 року випуску, чорного кольору державний номер [NUMBER] та грошові кошти від продажу спільного будинку [ADDRESS] в сумі 80 000 доларів США. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.02.2013 р., залишеним без змін Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 27.03.2013 р. з висновком якого погодився Вищий Спеціалізований Суд України у справі № 1109/6989/12, номер провадження № 2/404/62/13 позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя задоволено частково. Визнано легковий автомобіль «Мітцубісі - кольт», 2007 року випуску, чорного кольору, державний номер [NUMBER], спільною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]. В порядку поділу спільної сумісної власності подружжя стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за ? частку в спільному майні подружжя - автомобіля «Мітцубісі - кольт», в розмірі 31 770,50 грн., залишивши за [PERSON] право власності на автомобіль «Мітцубісі -кольт», 2007 року випуску, державний номер [NUMBER]. Під час розгляду в справі з'ясувалось, що в період шлюбу відповідачем було відкрито депозитні рахунки у ПАТ «ПриватБанк» на суму 58 000 доларів США. Оскільки депозитні кошти були внесені в період шлюбу, то в порядку ст.ст. 60, 61 СК України вказані кошти є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Вказані кошти були отримані відповідачем від продажу будинку, проте зазначені обставини не знайшли свого підтвердження в судовому процесі в тій справі. При цьому, в судовому рішенні від 11.02.2013 р. Кіровського районного суду м. Кіровограда встановлено, що відповідач вказувала, що дійсно має декілька депозитних рахунків, проте наполягала, що джерело походження цих коштів не має ніякого відношення до коштів отриманих від продажу будинку. Таким чином, вказані кошти в сумі 58 000 доларів США є окремим спірним майном подружжя та судових спорів щодо вказаного предмету раніше не було. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала. Надала письмові заперечення (а.с. 47 - 49). Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], рідна сестра [PERSON], в судовому засіданні показали, що вважали, що між [PERSON] та [PERSON] з 2009 р. і до розлучення існували сімейні стосунки. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести суду ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.60 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 06.09.2003 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.07.2012 р. було розірвано (а.с. 4). Згідно відповіді ПАТ «Приват Банк» від 13.11.2012 р. № 30.1.0.0/2-201213/865 за період з 01.03.2012 р. по 01.07.2012 р. [PERSON] відкриті сім депозитних вкладів, на рахунках яких було 58 000 доларів США. 25.04.2012 р. та 10.05.2012 р. [PERSON] дані кошти були зняті. 11.07.2012 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, а саме автомобіля «Мітцубісі - кольт» та грошових коштів в сумі 319554 грн., які знаходилися на рахунках ПАТ «ПриватБанк». В обґрунтування позовної вимоги про поділ грошових коштів, послався на те, що ці гроші від продажу будинку, який був проданий ними 07.03.2012 р. Грошові кошти від продажу будинку були отримані в повному обсязі [PERSON] та покладені на депозитний рахунок в «ПриватБанк». Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.02.2013 р. позов [PERSON] задоволено частково. Визнано легковий автомобіль «Мітцубісі - кольт», 2007 року випуску, чорного кольору, державний номер [NUMBER], спільною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]. В порядку поділу спільної сумісної власності подружжя стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за ? частку в спільному майні подружжя - автомобіля «Мітцубісі - кольт», в розмірі 31 770,50 грн., залишивши за [PERSON] право власності за автомобілем «Мітцубісі -кольт», 2007 року випуску, державний номер [NUMBER]. В задоволенні позовної вимоги про поділ грошових коштів в сумі 319554 грн., які знаходилися на рахунках ПАТ «ПриватБанк» відмовлено з підстав не доведення позивачем джерела походження грошей на депозитному рахунку відповідача, та що саме ці кошти походять із продажу спільного будинки сім»ї (а.с. 5-7). Згідно зі ст. 60 СК України (чинного з 1 січня 2004 року) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з роз'ясненнями, що містяться в пп. 23, 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Якщо за час окремого проживання подружжя після фактичного припинення шлюбних відносин спільне майно його членами не придбавалося, суд відповідно до ч. 6 ст. 57 СК України може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте кожним з них за цей період та за вказаних обставин, і провести поділ тільки того майна, що було їхньою спільною власністю до настання таких обставин. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 19.07.2012 р., яким розірвано шлюб між сторонами, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні стосунки з вересня 2009 року, спільного господарства не ведуть. Рішення не оскаржувалося та набрало законної сили (а.с. 4). Дану обставину сторони не заперечували і при розгляді цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, а саме автомобіля «Мітцубісі - кольт» та грошових коштів в сумі 319554 грн., які знаходилися на рахунках ПАТ «Приват Банк». Таким чином, суд вважає доведеним, що гроші в сумі 58000 доларів США, які знаходилися на депозитних рахунках ПАТ «Приват Банк» були особистою приватною власністю [PERSON], придбаними нею за час окремого проживання подружжя після фактичного припинення шлюбних відносин і не можуть підлягати поділу. Крім цього, ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 27.03.2013 р., якою залишено без змін рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.02.2013 р. по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, встановлено, що кошти в сумі 58000 доларів США були зняті відповідачем [PERSON] 25.04.2012 р. та 10.05.2012 р. і подальша їх доля невідома. На день звернення позивача [PERSON] до суду був відсутній саме предмет спору, тому вимога про поділ грошових коштів не підлягає задоволенню, оскільки суд має право визнавати спільною сумісною власністю подружжя і проводити поділ лише того майна яке є у наявності на час розгляду спору (а.с. 8). З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність у [PERSON] правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання коштів в сумі 58 000 доларів США на депозитних рахунках [NUMBER] і [NUMBER] у ПАТ КБ «Приват Банк», які відкриті на ім'я [PERSON], спільною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] та стягнення в порядку поділу спільного майна подружжя з [PERSON] на свою користь суми в розмірі 231 797 грн. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed