Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача суму позики в розмірі 53860,21 грн., що є еквівалентом 1440,00 доларів США та 500,00 Євро за договором від 26.08.2016 року, 3% річних від простроченої суми 724,09 грн.; понесені витрати на оплату судового збору у сумі 640,00 грн. Позивач в судове засідання не зявився, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд в справи у його відсутності до суду не звертався, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, шляхом направлення повістки за місцем реєстрації. Суд вважає можливим, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи\~\~докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 13 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Судом установлено, що 26.08.2016 року [PERSON] позичила [PERSON], грошові кошти у сумі 1440,00 доларів США та 500,00 Євро, які відповідач зобовязався повернути у строк до 27.08.2016 року, про що складено письмову розписку. Дії сторін у справі відповідають вимогам норм цивільного законодавства, зокрема, ст. 1047 ЦК України, згідно якої договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. 15.12.2016 року позивачем на адресу відповідача було направлено письмову вимогу про повернення суми позики, однак заборгованість так і не була повернута. Ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання не звільняє сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Судом установлено, що позичальник належним чином не виконав прийнятих на себе зобовязань і не повернув позивачу позичені кошти у встановлений термін. Станом на 07.02.2017 року згідно офіційного курсу НБУ 1440 доларів США еквівалентно 39258,29 грн., а 500,00 Євро еквівалентно 14601,92 грн. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом. зокрема відшкодування збитків та сплата неустойки. Відповідно до ст. 625 ЦК України за несвоєчасне виконання грошових зобовязань боржник зобовязаний сплатити за вимогою кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 3% річних із простроченої суми. Згідно розрахунку позивача 3% річних складають 724,09 грн. Суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про стягнення суми боргу та 3% річних є законними та обґрунтованими, доведені належними і допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 53860,21 грн., що станом на 07.02.2017 року згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 1440,00 доларам США та 500,00 Євро, а також 3% річних від простроченої заборгованості в розмірі 724,09 грн., а всього заборгованість в сумі 54584,30 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору, у розмірі 640 грн.

Outcome: approved