Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Мотивує позов тим, що 26.05.2015 мало місце залиття нежитлових приміщень підвалу під літ. 010, 011 та 012 будинку № 1а по вул. Камянецькій у м. Львові. Вважає, що залиття сталось з вини відповідача у зв'язку із незаробленими ним зазорами між водопровідними трубами та внутрішніми гранями футлярів у місці проходження даних футлярів через зовнішню стіну нежитлового приміщення під літ. 010. Просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, заподіяну залиттям в розмірі 75982,80 грн., з яких: 73010,40 грн. - вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, що виникли внаслідок залиття нежитлових приміщень підвалу; 975,60 грн. - вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення причин залиття вказаних приміщень; 1996,80 грн. вартість проведення експертного дослідження. З врахуванням уточнень до позовної заяви від 21.09.2015 просить також стягнути з відповідача 103,61 грн. вартість метеодовідки. Крім того, просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яка полягала у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна, неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладати додаткових зусиль для його нормалізації. Розмір моральної шкоди оцінює в 10000 грн., яку просить примусово стягнути з відповідача. В підтвердження позову покликається на висновок експертного дослідження, акт про залиття, акти виконаних робіт, копії свідоцтва про право власності, інші документи. Представник позивача [PERSON], діючи згідно довіреності від 18.05.2015, в судовому засіданні позов підтримав, надав аналогічні пояснення, викладені у фабулі позову, просить позовні вимоги задоволити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не прибув. Згідно пояснень, наданих директором [PERSON] «Спецбудмонтажпроект» [PERSON] в минулих судових засіданнях позов не визнав. Вказав, що ними дійсно був укладений договір по виконанню частини робіт по монтажу системи зовнішнього водопостачання до офісного центру по вул.Угорській, 14 в м.Львові. Всі роботи [PERSON] «Спецбудмонтажпроект» по договору були виконані якісно, вчасно, в повному обсязі згідно обумовленого кошторису, про що свідчить акт від 02.12.2014. Зазначає, що залиття водою нежитлового приміщення підвалу №010 по 015 в будинку №1а по вул.Камянецькій у м.Львові відбулось через 5 місяців, після звершення робіт. Вважає, що вини товариства немає, оскільки на момент залиття нежитлових приміщень після завершення робіт не були виконані необхідні роботи по благоустрою (асфальтуванню), а вздовж вулиці до і після влаштованого ними колодязя була розрита траншея. Просить врахувати, що у влаштованому колодязі від днища колодязя до офісного центру, де розташовані підвальні приміщення позивача 1350 мм. Вважає, що заповнення колодязя і залиття водою нежитлових приміщень позивача відбулось внаслідок збору води вздовж вулиці в не заасфальтовану траншею, тому просить відмовити в позові за безпідставністю. В останні судові засідання відповідач [PERSON] «Спецбудмонтажпроект» та третя особа [PERSON] «Компанія Техно-Дизайн» (31.05.2016, 22.06.2016) явку своїх представників не забезпечили, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Суд, з врахуванням наявних письмових заперечень [PERSON] «Спецбудмонтажпроект», вважає за можливе розглянуть справу у відсутності представників відповідача та третьої особи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини: Матеріалами справи встановлено, що згідно із свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 12.02.2015 (а.с.5) позивачє власником нежитлових приміщень підвалу № 010 по 015 у будинку № 1а по вул. Камянецькій у м. Львові. Зясовано, що адміністративно-торговому комплексу на вул. Угорській, 14 у м. Львові, в якому знаходяться вказані нежитлові приміщення підвалу, що належать позивачу на праві власності, розпорядженням Сихівської районної адміністрації від 27.10.2014 № 424 присвоєно поштову адресу 1«а» на вул. Камянецькій. Судом зясовано, що монтаж системи зовнішнього водопостачання у вказаному будинку виконано відповідачем [PERSON] «Спецбудмонтажпроект», що підтверджується [PERSON] № 1 від 02.12.2014 виконаних робіт, згідно договору № 17/09-14 від 17.09.2014. Судом встановлено, що 26.05.2015 відбулось залиття нежитлових приміщень підвалу під літ. 010, 011 та 012 будинку № 1а по вул. Кам'янецькій у м. Львові. За даним фактом позивачем комісійно складено акт про залиття нежитлових приміщень підвалу від 27.05.2015. Як зазначається в цьому акті, до участі в огляді приміщень запрошувалась також посадова особа (директор) відповідача, однак останній участі у вказаному заході не взяв. З висновку № 07/15 експертного будівельно-технічного дослідження, складеному 23.06.2015 судовим експертом [PERSON] (а.с.7-54) вбачається, що причиною залиття вказаних нежитлових приміщень підвалу є незароблені, незамуровані підрядником [PERSON] «Спецбудмонтажпроект» зазори між водопровідними трубами O 90 мм та внутрішніми гранями футлярів O 160 мм у місці проходження даних футлярів через зовнішню стіну нежитлового приміщення під літ. 010. Залиття водою вказаних нежитлових приміщень відбулось внаслідок неналежного виконання робіт підрядником [PERSON] «Спецбудмонтажпроект». Вартість відновлювального ремонту, необхідного для ліквідації наслідків залиття вказаних нежитлових приміщень підвалу, а також, для усунення причин залиття цих приміщень, становить 73986,0 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України така майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а ч. 2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, а позивач має довести, що йому така шкода завдана. Відповідач, будучи наділений правом подання доказів, в порядку ч. 1 ст.60 ЦПК України не подав жодного належного та допустимого доказу, який би вказував на безпідставність вимог позивача, не переконав суд у своїй правоті та не довів обставини, на які посилається в обґрунтування своїх заперечень. Погоджуючись із встановленими експертом пошкодженнями приміщень позивача, представник відповідача заперечив причини залиття, заявивши клопотання про призначення по справі будівельно-технічної експертизи для визначення причин залиття вказаних приміщень. Дане клопотання відповідача задоволено. Ухвалою суду від 27.01.2016 провадження у справі зупинено на час проведення експертизи, яка не проведена у звязку з непроведенням відповідачем оплати вартості проведення експертизи. Таким чином, причини залиття вищезазначених нежитлових приміщень підвалу, встановлені висновком № 07/15 експертного будівельно-технічного дослідження від 23.06.2015, відповідачем не було спростовано. З метеодовідки Львівського РЦГМ вбачається, що 26.05.2015 у м. Львові відсутнє стихійне лихо внаслідок випадання атмосферних опадів. Аналізуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що залиття вказаних нежитлових приміщень підвалу відбулось по причині незароблення, незамуровання підрядником [PERSON] «Спецбудмонтажпроект» кінців футлярів - зазорів між водопровідними трубами O 90 мм і внутрішніми гранями футлярів O 160 мм у місці проходження даних футлярів через зовнішню стіну нежитлового приміщення під літ. 010. Вказане призвело до пошкодження речі (нежитлових приміщень підвалу), що в свою чергу є підставою для відшкодування шкоди. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, з врахуванням положень ст.ст. 57-59 ЦПК України . Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позовна вимога про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття нежитлових приміщень підвалу під літ. 010, 011 та 012 будинку № 1а по вул. Камянецькій у м. Львові позивача, підставна та обґрунтована, підтверджується належними та допустимими доказами, обставинами, за яких мало місце залиття. Розмір заподіяння шкоди внаслідок залиття відповідачем не оспорюється. А відтак позовну вимогу в частині відшкодування позивачу завданої матеріальної шкоди слід задовольнити у повному обсязі, а саме у сумі 73986,0 грн. (73010,40 + 975,60). Також підлягають стягненню з відповідача витрати, понесені позивачем у звязку з проведення експертного дослідження у розмірі 1996,80 грн. та за одержання метеодовідки в сумі 103,61 грн., що в розумінні ст. 22 ЦК України є збитками, понесеними позивачем у результаті порушення його цивільного права, а відтак підлягають стягненню з відповідача. Що стосується вимоги про відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує розяснення, дані в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Оцінюючи вимоги про відшкодування моральної шкоди суд виходить з того, що відповідно до роз'яснень, даних у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації. На переконання суду, заподіяння відповідачем матеріальних збитків, завданих залиттям нежитлових приміщень безперечно призвело до порушення звичного способу життя позивача, заподіянню незручностей у побутовому житті та моральних страждань, позивач переніс стрес, душевно страждав, змушений тривалий час відстоювати свої права у судовому порядку, витрачати свій час, вимушено змінився його ритм життя. Наведене вимагало від позивача прикладати додаткових зусиль, що також призводило до страждань. З врахуванням наведеного, а також того, що вина відповідача у заподіянні шкоди позивачу судом встановлена, оскільки саме з вини [PERSON] «Спецбудмонтажпроект» заподіяно матеріальні збитки позивачу, а тому суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягнути в якості відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди грошові кошти. Разом з тим, виходячи із засад розумності та справедливості, суд переконаний, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди підлягає зменшенню з 10\~000 грн. до 500 грн., і саме такий розмір є розумною справедливою компенсацією душевних страждань позивача, спричинених внаслідок залиття нежитлових приміщень, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, а тому позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди слід задоволити частково. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного. Згідно ст. 88 ЦПК України частково задовольняючи позов, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 739 грн. 80 коп. (860,87х85,90%:100%) На підставі ст.ст. 16, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: approved