Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначаючи, що відповідно до договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки «Кредиточка» ВАТ КБ «Надра» було відкрито відповідачці картковий рахунок [NUMBER] та видано кредитну картку з лімітом 3360,00грн., в тому числі готівковий ліміт згідно діючого тарифного пакету. Відповідачка взяла на себе зобов'язання здійснювати погашення обов'язкових мінімальних платежів не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. Договором передбачено, що у випадку несплати відповідачкою в строк частини кредиту, що входить до обов'язкового мінімального платежу, позивач нараховує відсотки за користування простроченим кредитом, на суму фактичної простроченої заборгованості з дати її виникнення по день погашення. На суму несплачених відсотків за користування кредитом, що входять до обов'язкового мінімального платежу, банк нараховує пеню за кожний день прострочення, на суму прострочених відсотків відповідно до тарифів банку. Відповідачкою не виконуються належним чином зобов'язання щодо своєчасної сплати суми мінімального щомісячного платежу, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 3470,43грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки, а також стягнути суму сплаченого судового збору. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності представника позивача, який заявою просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідачки і ухвалює заочне рішення, проти чого позивач у поданій заяві не заперечує. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Під час судового розгляду встановлено, що згідно договору №78339174 від 25.04.2007р., укладеного між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON], банк відкрив відповідачці картковий рахунок [NUMBER] та видав кредитну картку з лімітом 3360,00грн., в тому числі готівковий ліміт згідно діючого тарифного пакету. Відповідачка взяла на себе зобов'язання здійснювати погашення обов'язкових мінімальних платежів не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (п.3.1.3). Договором передбачено, що у випадку несплати відповідачкою в строк частини кредиту, що входить до обов'язкового мінімального платежу, позивач нараховує відсотки за користування простроченим кредитом, на суму фактичної простроченої заборгованості з дати її виникнення по день погашення. На суму несплачених відсотків за користування кредитом, що входять до обов'язкового мінімального платежу, банк нараховує пеню за кожний день прострочення, на суму прострочених відсотків відповідно до тарифів банку (п. 6.7). Відповідачка порушила умови договору та згідно наданого позивачем розрахунку суми боргу має заборгованість на суму 3470,43грн., з яких: 30,31грн. - сума заборгованості по відсотках; 2127,47грн. - сума заборгованості по кредиту; 1312,65грн. - сума пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання із порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оцінивши в сукупності встановлені обставини, відповідні їм норми закону, суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Outcome: approved