Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат у порядку регресу та просив стягнути з відповідача суму сплаченого відшкодування у розмірі 28602,64 грн., суму витрат понесених на встановлення розміру збитку у сумі 720 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 1 600 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 30.03.2017 року з вини [PERSON], який керував автомобілем Lexus, номерний знак [NUMBER], в м. Одеса, була скоєна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль ГАЗ-3110, номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], отримав механічні пошкодження. На дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Заподіяна шкода не була відшкодована потерпілій особі. Тому, власник пошкодженого автомобіля - [PERSON] з метою отримання відшкодування звернулась до МТСБУ з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування. Після проведення виплати потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON], у зв'язку з чим звернулись до суду з дійсним позовом. Ухвалою суду від 01.02.2018 року було відкрито провадження по даній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін з призначенням судового засідання на 30.02.2018 року. Поштова кореспонденція (ухвала суду про відкриття провадження у справі разом з позовної заявою) направлялась відповідачу за останньою відомою адресою проживання, проте була повернута до суду з відміткою пошти «за закінченням строків зберігання». Крім того, ухвалу суду від 01.02.2018 року про відкриття провадження у даній справі розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення. Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, за письмової згоди представника позивача, ухвалив слухати справу згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. З 22.03.2018 року по 29.03.2018 року суддя перебувала у відпустці. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.03.2017 року з вини [PERSON], який керував автомобілем Lexus, номерний знак [NUMBER], у м. Одеса, була скоєна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль ГАЗ-3110, номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], отримав механічні пошкодження. Вина відповідача у скоєнні ДТП була встановлена постановою Приморського районного суду м. Одеси від 18.05.2017 року по справі №522/7355/17. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. Згідно витягу з Централізованої бази даних МТСБУ (а.с.7), [PERSON] станом на 30.03.2017 року не мав страхового полісу на автомобіль [NUMBER] Власником постраждалого автомобіля ГАЗ 3110 є [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, реєстраційний № 71962ОК. Відповідальність [PERSON], який керував автомобілем ГАЗ 3110, була застрахована в ПРАТ «Європейський страховий союз» (згідно полісу №АЕ/9029306, строк дії з 23.04.2016 року по 26.04.2017 року). Між тим, пошкоджений транспортний засіб ГАЗ-3110, номерний знак [NUMBER] не було застраховано. 07.04.2017 року [PERSON] було подано до МТСБУ повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 30 .03.2017 року. 12.05.2017 року [PERSON] звернулась до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Згідно звіту ТОВ «Делфі Групп» № 24-04/1 про незалежну оцінку автомобіля ГАЗ 3110, р.н. [NUMBER] вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу автомобіля склала 29110,25 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, була визначена у розмірі 29 110, 25 грн. (а.с.15-20). Виходячи з вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Нормами статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно матеріалів справи, МТСБУ здійснило потерпілій особі [PERSON] виплату страхового відшкодування у розмірі 28 602,64 грн., що підтверджується наказом Моторно (транспортного) страхового бюро України № 8257 від 12.09.2017 року та довідкою № 1 від 22.08.2017 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (а.с.12 на звороті - 13). Відповідач не надав ніяких доказів, які б спростовували твердження позивача. Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, з урахуванням наявності вини з боку [PERSON] у скоєні ДТП, здійсненням МТСБ страхової виплати [PERSON], суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Також, суд задовольняє вимоги МТСБУ щодо стягнення з відповідача коштів у розмірі 720 грн., понесених у зв'язку з визначенням розміру шкоди, завданої власнику ГАЗ 3110, та сплачених згідно рахунку - фактури №2404/1 від 24.04.2017 року (а.с.11 на звороті). У відповідності до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Як зазначено в ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У той же час, ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України встановлює, що за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання. У постанові Приморського районного суду м. Одеси від 18.05.2017 року, винесено по справі №522/7355/17, зазначено, що [PERSON] є громадянином Грузій. Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про міжнародне приватне право» права та обов'язки за зобов'язаннями, що виникають внаслідок завдання шкоди, визначаються правом держави, у якій мала місце дія або інша обставина, що стала підставою для вимоги про відшкодування шкоди. Згідно ч. 2 ст. 496 ЦПК України іноземні особи мають процесуальні права та обов'язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно ст. 496 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про набуття позивачем права регресної вимоги після виплати страхового відшкодування та задоволення вимог позивача в повному обсязі. Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню виплати по оплаті суми судового збору у розмірі 1600 грн.

Outcome: approved