Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки, припинення права власності, права користування та виселення. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.12.2007 року між АКІБ «Укрсиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 11280442000. Згідно цього кредитного договору [PERSON] було надано кредит в сумі 53000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,4 % на рік, строком до 27.12.2017 року. 17.02.2009 року між банком та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту, згідно якої номер договору змінено на № 11280442001 та подовжено кінцевий термін повернення кредиту до 27.12.2027 року. Станом на 19.03.2013 року [PERSON] не виконує умови погашення кредиту і заборгованість складає 79710,33 доларів США. 27.12.2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» правонаступником якого є ПАТ «Днельта Банк» та відповідачкою [PERSON] в забезпечення кредитного договору було укладено іпотечний договір. Згідно з умовами вказаного договору відповідачка [PERSON] передала в іпотеку до АКІБ «Укрсиббанк» квартиру [ADDRESS], загальною площею 48,7 кв.м., житловою площею 29,5 кв.м. Позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом передачі вказаного предмету іпотеки у власність позивача, припинити право власності та користування предметом іпотеки відповідачем та виселити відповідача та всіх мешканців з вказаної квартири. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка та її представник в судове засідання не з'явилися, не повідомили про причини неявки та від них не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності, вважаються належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, тому суд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.12.2007 року між АКІБ «Укрсиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 11280442000. Згідно цього кредитного договору [PERSON] було надано кредит в сумі 53000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,4 % на рік, строком до 27.12.2017 року. 17.02.2009 року між банком та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту, згідно якої номер договору змінено на № 11280442001 та подовжено кінцевий термін повернення кредиту до 27.12.2027 року. Відповідно ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. З розрахунку заборгованості видно, що станом на 19.03.2013 року [PERSON] не виконує умови погашення кредиту і заборгованість складає 79710,33 доларів США. 27.12.2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» правонаступником якого є ПАТ «Днельта Банк» та відповідачкою [PERSON] в забезпечення кредитного договору було укладено іпотечний договір. Згідно з умовами вказаного договору відповідачка [PERSON] передала в іпотеку до АКІБ «Укрсиббанк» квартиру [ADDRESS], загальною площею 48,7 кв.м., житловою площею 29,5 кв.м. Відповідно до ст. 589, 590 ЦК України та ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Згідно ст.. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета будь-якій особі-покупцеві. Порядок виселення передбачений ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ч.3 ст. 109 ЖК України. А саме, після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Таким чином суд приходить до висновку про доцільність звернення стягнення на предмет іпотеки, однак спосіб реалізації суд вважає за доцільне визначити шляхом проведення публічних торгів. Вимоги про припинення права власності, права користування та виселення не підлягають задоволенню, оскільки це порушує встановлений ст. 38, ст. 39, ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» порядок звернення стягнення та виселення, та ці вимоги є передчасними. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 3441 грн. сплачений позивачем при подачі позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: partial