Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Хутір- Будилівська сільська рада про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття особи з реєстрації, свої позовні вимоги мотивував тим, що відповідачка зареєстрована в господарстві позивача за адресою [ADDRESS] , але з 2018 р. не проживає за вказаною адресою. Вийшла заміж та постійно проживає в чоловіка в с.Підвисоке, Снятинського району, Івано-Франківської області. Відповідачка по місцю реєстрації без поважних на те причин в належному позивачу будинку, не проживає, реєстрація останньої перешкоджає позивачу як власнику даного будинку, в повній мірі здійснювати свої права власності відносно належного майна, а тому позивач вимушений був звернутися до суду із даним позовом. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали повністю з підстав викладених у позовній заяві та зазначили, що відповідачка проживанням в будинку позивача, порушує права позивача, як власника, оскільки позивач не може отримати субсидію. Відповідачка позов не визнала, зазначила, що на даний час проживає в сім`ї чоловіка у с. Підвисоке. Не проживає у с. Хутір-Будилів з грудня 2018 р., комунальні платежі не сплачує, просила в позові відмовити, оскільки не має змоги зареєструватися в будинку чоловіка. Суд вислухавши сторін, їхніх представників, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, суд прийшов до такого переконання з слідуючих міркувань: З договору дарування житлового будинку від 23.06.2005 р. слідує, що [PERSON] подарував [PERSON] , житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно слідує. що [PERSON] на підставі договору дарування належить будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . З довідки від 12.06.2020 р. № 297, виданої Хутір-Будилівською сільською радою Снятинського району Івано-Франківської області, слідує, що [PERSON] , 1962 р.н., дійсно зареєстрований в [ADDRESS] . Склад сім`ї [PERSON] , 1962 р.н., дочка [PERSON] , 1997 р.н. З акту обстеження матеріально- побутових умов [PERSON] , виданого Хутір-Будилівською сільською радою від 12.06.2020 р. №57/01-37, вбачається, що в ході обстеження виявлено, що сім`я проживає у власному житловому будинку, загальною площею 72,3 кв.м. [PERSON] інвалід ІІІ групи загального захворювання, дружина [PERSON] не працює. Дочка [PERSON] зареєстрована але не проживає з 2018 р. Згідно акту обстеження матеріально- побутових умов [PERSON] , виданого Хутір-Будилівською сільською радою від 14.07.2020 р. №77, встановлено, що [PERSON] інвалід 3 групи загального захворювання, проживає у власному будинку загальною площею 72,0 кв.м. разом з дружиною [PERSON] . Обоє ніде не працюють дочка [PERSON] (зі слів заявника) вже більше одного року не проживає, проживає з чоловіком у с. Підвисока. [PERSON] разом із дружиною оплачує комунальні послуги, обробляє земельну ділянку площею 0, 32 га. З ксерокопій квитанцій слідує, що проплату за комунпослуги здійснював [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, який йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також ст.405 ЦК України. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватися цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якої вони є. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи із наведеного суд вважає, що оскільки відповідач не проживає у належному позивачу житловому будинку понад 1 рік, тому його слід визнати таким, що втратив право на проживання у цьому будинку та зняти його з реєстраційного обліку. На підставі ст.319, 405 ЦК України,

Outcome: approved