Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивач є наймачем трикімнатної квартири [ADDRESS]. З 02.05.98. він перебував у шлюбі з [PERSON], від якого мають дитину [PERSON], які зареєстровані та проживали у даній квартирі як сімя. Однак в травні 2014 року відповідачка зібрала свої речі та змінила місце проживання, переїхавши проживати за іншою адресою. 02.09.14. шлюб між сторонами було розірвано. У січні 2015 року відповідачка подала до суду позов про вселення до спірної квартири, який було задоволено та вирішено її вселити. Однак відповідачка фактично не проживає у даній квартирі, а переїхала жити за адресою: м. Чернігів, вул. Пухова, 107/92. Факт не проживання відповідачки за адресою: м. Чернігів, вул. 50 років ВЛКСМ, 30/20, підтверджується актом про не проживання. Позивач, посилаючись на ст.ст. 71, 72 ЖК України, просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. 12.04.16. [PERSON], [PERSON] подали до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON], Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради про встановлення порядку користування житловим приміщенням та зміну умов договору житлового найму, яка 12.05.16. була уточнена (а.с.70-73), мотивуючи свої вимоги наступним. [PERSON] зазначає, що викладені у первісному позові обставини не відповідають дійсності, оскільки вона змінила місце проживання не на власний розсуд, а тому що позивач вигнав їх разом з сином з дому, застосувавши при цьому фізичну силу. У звязку з цим, відповідачка була змушена звернутися до суду з позовом про вселення, який було задоволено. 02.07.15. за участю [PERSON], державного виконавця, дільничного інспектора та понятих відбулося вселення відповідачки до спірної квартири. На даний час вона в ній проживає, але не досить часто, оскільки позивач залишив їм з сином в користування найменшу кімнату, площею 10 кв.м. Син проживає в даній квартирі частіше, а у відповідачки виникає страх проживати разом з позивачем, оскільки він агресивно настроєний та неодноразово їй погрожує. Крім того [PERSON] вказує, що акт від 19.01.16. про не проживання її у спірній квартирі вважає неналежним та недопустимим доказом, оскільки він складений кумою позивача та її близькою подругою, які жодним чином відношення до їхньої сімї не мають, до їх квартири не заходили. Просила у задоволенні первісного позову, поданого [PERSON], про визнання [PERSON], такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], відмовити у повному обсязі; змінити договір найму житлового приміщення - квартири [ADDRESS]: виділити їм разом з сином [PERSON], [INFO] в користування кімнати житловою площею 14,50 кв.м. та 19,10 кв.м. разом з балконом у вказаній квартирі; виділити [PERSON] у користування кімнату площею 10,00 кв.м.; ванну, кухню, туалет та коридор залишити у загальному користуванні; зобовязати КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради змінити договір найму житлового приміщення, та укласти окремий договір з нею та відповідачем у відповідності з виділеною житловою площею в користування. В судовому засіданні позивач та його представник первісний позов підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. В задоволенні зустрічного позову просили відмовити, посилаючись на письмові заперечення (а.с.87-90). Відповідачка первісний позов не визнала, просила в його задоволенні відмовити, а зустрічний позов підтримала, просила задовольнити. Додатково пояснили, що на даний час у звязку з діями позивача, позивачка змушена сплачувати оренду за винаймання іншої квартири, утримувати себе та сина, оскільки позивач аліменти не сплачує, допомоги на утримання сина не надає. Відповідачка має доступ лише до маленької кімнати, 2 прохідні кімнати в квартирі закриті на замок, ключі від зачинених дверей не має. В спірній квартирі буває у відсутність позивача, оскільки боїться протиправних дій з його боку. До поліції не зверталась, бо на ситуацію, яка склалася в сімї реагує син - він проходив лікування у лікаря психіатра. В квартирі знаходяться її особисті речі та сумісно набуте майно з позивачем. Представник відповідача - Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради - в судовому засіданні просила в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити; в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради про встановлення порядку користування житловим приміщенням та зміну умов договору житлового найму відмовити. Посилалась на письмові заперечення(а.с.66, 82-83). Свідок [PERSON] суду пояснив, що він підтримує дружні стосунки з позивачем. Дуже добре знає його сімю. Він часто буває в квартирі позивача. Відповідачка в травні 2014 року виселилась з квартири і там не буває. Влітку 20125 року був присутній на вселені. Замки на дверях в кімнати не бачив. В маленькій кімнаті знаходяться компютер, тумбочка, ліжко. Речей відповідачки там не бачив. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона підтримує дружні стосунки з відповідачкою. Під час перебування в шлюбі, позивач неодноразово бив позивачку, псував її речі, в звязку з чим вимушена була розлучитися та винайняти квартиру. В спірній квартирі з колишнім чоловіком знаходитися боїться, оскільки він погрожує, проживати забороняє. Разом з позивачкою вони приблизно 4-5 разів приходили до квартири, коли позивача не було вдома. Останній раз приходили в квітні цього року. Двері в зал та спальню були закриті на замок, відкрита лише маленька кімната, в якій брудно. В квартирі знаходяться речі Тані, її сина та спільне майно. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] разом з сином протягом останнього року винаймає у нього частину квартири. Декілька разів на прохання [PERSON] він супроводжував її до спірної квартири. Останній раз були в квартирі приблизно 3 неділі тому. Двері в 2 кімнати були закриті на замок. Зі слів [PERSON] йому відомо, що її з квартири вигнав чоловік. [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. В матеріалах справи від нього міститься заява, згідно якої просить справу розглядати без його участі, первісний позов не визнає у повному обсязі, просить суд відмовити у первісних позовних вимогах, зустрічні позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд задовольнити їх (а.с.79). Суд вважає за можливе слухати справу у відсутність [PERSON], з участю його законного представника [PERSON] Вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] та зустрічного позову [PERSON], [PERSON] потрібно відмовити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.10), який рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 вересня 2014 року було розірвано (а.с.11-13). Від шлюбу сторони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно копії особового рахунку № 055111-2 в квартирі за адресою: м. Чернігів, вулю 50 років ВЛКСМ, 30/20, зареєстровані позивач [PERSON], який є наймачем даної квартири, відповідачка [PERSON] та спільна дитина сторін [PERSON] (а.с.19). В матеріалах справи міститься акт від 19.01.16., який складено [PERSON], [PERSON]В та який засвідчено підписом майстра Дільниці з обслуговування житлового фонду № 2 КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради та начальником ОІВ КП «Новозаводське», про те, що [ADDRESS] зареєстрована, але не проживає [PERSON] з травня 2014 року і по теперішній час; особистих речей [PERSON] в квартирі немає (а.с.18). Крім того до справи залучено акт від 17.05.16., який складено [PERSON], [PERSON], [PERSON] та який засвідчено підписом майстра Дільниці з обслуговування житлового фонду № 2 КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради та начальником ОІВ КП «Новозаводське», про те, що мешканка буд. № 30 по вул. Козацькій кв. 20, [PERSON] зареєстрована за цією адресою, але не проживає з травня 2014 р. і по теперішній час особистих речей [PERSON] в квартирі нема (а.с.81). Таким чином, позивач вважає, що відповідачка не мешкає у спірній квартирі без поважної причини вже більше шести місяців, а тому згідно ст.ст. 71, 72 ЖК України, вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Однак як вбачається з матеріалів справи та пояснень відповідачки, 04.02.15. Новозаводським районним судом м. Чернігова ухвалено рішення про справі № 751/284/15-ц за позовом [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON], до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на сторона позивача Орган опіки та піклування Новозаводської районної у місті Чернігові ради, про вселення та усунення перешкод у користування житлом та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яким вирішено вселити [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] до квартири [ADDRESS] (а.с.20-22). На виконанні вищевказаного рішення, 02.07.15. головним державним виконавцем Новозаводського ВДВС Чернігівського МУЮ [PERSON] були здійснені виконавчі дії, та актом державного виконавця встановлено, що в ході проведення виконавчих дій було вселено [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] до квартири [ADDRESS], без перешкод (а.с.14-15); та встановлено, що в ході проведення виконавчих дій [PERSON] та неповнолітньому [PERSON] були надані комплект ключів від вхідних дверей вказаної квартири та усунуті перешкоди (а.с.16-17). На підставі викладеного суд вважає, що акти про не проживання особи від 19.01.2016 року та 17.05.2016 року є неналежними та недопустимими доказами, оскільки з нього не вбачається факт відсутності з поважних причин [PERSON] у спірному жилому приміщенні протягом шести місяців. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] проживає в спірній квартирі час від часу, оскільки позивач чинить перешкоди їй у проживанні, виділяючи для неї та сина найменшу за площею кімнату, та у звязку зі склавшимися неприязними стосунками між сторонами, тому за таких обставин [PERSON] не може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме спірною квартирою. Щодо вимог за зустрічним позовом [PERSON], то суд вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні, з наступних підстав. Статтею 63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі(частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо). Згідно до ст. 104 ЖК України, член сімї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сімї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сімї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Правила, встановлені частиною першої цієї статті, не поширюється на жилі приміщенні в будинках підприємств, установ, організацій найважливіших галузей народного господарства (частина перша статті 114), крім випадків, коли наймач одержав приміщення не у звязку з трудовими відносинами або коли наймодавець втратив право на його виселення, а також на приміщення в будинках колгоспів Відповідно до ст. 47 ЖК України вбачається, що норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особі. Згідно з даними особового рахунку житлова площа спірної квартири становить 43,60 кв.м., у квартирі зареєстровані та мають право на проживання троє осіб. Відповідно, на кожного мешканця квартири припадає по 14,5 кв.м. житлової площі. Кімнати, які відповідачка просить виділити їм разом з сином у користування мають площу 14,40 кв.м. та 19,10 кв.м., що значно більше ніж площа 14,5 кв.м., яка припадає на кожну особу, а кімната, що просить виділити позивачу має площу 10,00 кв.м., що значно менше ніж 14,5 кв.м. на одну особу в даній квартирі (на 4,5 кв.м.), крім того вказана площа менша за встановлену законодавством норму жилої площі на одну особу, а тому така зміна договору житлового найму порушить та суттєво звузить житлові права позивача. Крім того, відповідачка просить зобовязати Комунальне підприємство «Новозаводське» Чернігівської міської ради укласти з нею окремий договір найму жилого приміщення у відповідності до виділеної житлової площі на дві житлові кімнати площею 14,40 кв.м. та 19,10 кв.м., однак у звязку з тим, що кімнати які відповідачка просить виділити у користування собі та позивачу є неспівмірними, крім того відповідачка жодного разу не зверталася до КП «Новозаводське» щодо укладення з нею окремого договору найму житлового приміщення та відкриття окремого особового рахунку і заперечень з даного приводу не отримувала, а тому суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають. У звязку з відмовою в задоволенні первісного позову та зустрічного позову, судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України, не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed