Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить виключити відомості про його батьківство з актового запису № 643 від 14 березня 2014 року по відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції про народження [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 10.07.2012 року він уклав шлюб з відповідачем, подружнє життя з відповідачем не склалось і вони фактично припинили шлюбні відносини з серпня 2012 року. [INFO] року шлюб між ним та відповідачем було розірвано. [INFO] року народились дитина - [PERSON], де в графі батько записали його, хоча в дійсності ця дитина не його, про що йому повідомляла сама відповідач та спільні знайомі, та про факт реєстрації його батьком він дізнався після народження дитини. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засідання визнала позовні вимоги, та пояснила, що дитина народилась від іншого чоловіка, а оскільки вона народилась [INFO] року до спливу 10 місяців після розірвання шлюбу 20.04.2013 року, тому її було записана на відповідача. В судовому засіданні представник Служби у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області не заперечував проти задоволення позовних вимог. Третя особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, не забезпечив явку представника в судове засідання, надала заяву про розгляд справи за відсутності її представника. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі який було розірвано 20 квітня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції. За ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В позовній заяві зазначено, що сторони припинили фактичні шлюбі відносини з серпня 2012 року, позивач не є біологічним батьком дитини, та в момент реєстрації не знав, що його записали батьком [PERSON], [INFO], з чим погодилась відповідач. Відповідно до ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 11 у своєї постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Як вбачається з копій свідоцтва про народження /а.с.6/ [PERSON] народився [INFO]. Його батьком записаний позивач. Зважаючи на той факт, що сторони припинили фактично шлюбні відносини з серпня 2012 року, відповідач визнала факт, що позивач не є біологічним батьком дитини, фактично реєстрація трапилася із-за того, що дитина народилась до спливу 10 місяців після розірвання шлюбу між сторонами, суд прийшов до висновку про визнання факту, що позивач не є біологічним батьком дитини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір в сумі 243,60 грн. слід стягнути з [PERSON] на користь позивача, як того вимагає ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved