Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності, посилаючись на те, що 26 травня 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір невідновлювальної кредитної лінії №08-693/033-302, відповідно до якого Банк зобовязався надати позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 80\~000, 00 дол. США, зі сплатою 14 % річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 25 травня 2023 року. Також позивач зазначає, що з метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобовязання 26 травня 2008 року АКБ «Укрсоцбанк» уклав з [PERSON] іпотечний договір, запис в реєстрі №1597, згідно з яким остання передала в іпотеку позивачу у якості забезпечення виконання основного зобовязання за договором кредиту, наступне нерухоме майно: квартиру загальною пл. 47, 2 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 26 травня 2008 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] під № 1670, зареєстровано в реєстрі право чинів за реєстраційним №2917161. 16 квітня 2010 року на підставі Закону України «Про акціонерні товариства» були внесені зміни в Статут АКБ «Укрсоцбанк», відповідно до яких назва Банку була змінена на ПАТ «Укрсоцбанк». Однак у звязку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] зобовязань за вищевказаним договором кредиту, у неї утворилась прострочена заборгованість, яка станом на 13 березня 2015 року складає 116\~215, 96 дол. США, та складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 75\~278, 61 дол. США, суми заборгованості за відсотками у розмірі 40\~937, 35 дол. США. Таким чином, зважаючи на невиконання [PERSON] зобовязання стосовно умов повернення кредитних коштів, ПАТ «Укрсоцбанк» просить суд стягнути заборгованість за вищевказаним договором кредиту у сумі 116\~215, 96 дол. США за рахунок предмету іпотеки. Представник ПАТ «Укрсоцбанк» у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, була сповіщена про розгляд справи належним чином за місцем реєстрації згідно вимог ст. 74 ЦПК України. До суду надійшла заява відповідачки про відкладення судового засідання, призначеного на 15 липня 2015 року, на іншу дату, у звязку з неможливістю бути присутньою у судовому засіданні за сімейними обставинами. Однак, відповідачка не додала до заяви про відкладення слухання справи будь-яких доказів на підтвердження поважності причин неявки до суду. Крім того, [PERSON] має представника за довіреністю, який також може представляти її інтереси в суді. Зважаючи на те, що дійсна цивільна справа знаходиться в провадження суду з 30 березня 2015 року, неявку відповідачки у судове засідання суд розцінює як нехтування [PERSON] своїми правами та обовязками з метою затягування розгляду справи. Тому, вважає за можливе розглядати справу за її відсутності. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов ПАТ «Укрсоцбанк» підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом встановлено, що 26 травня 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір невідновлювальної кредитної лінії №08-693/033-302, відповідно до якого Банк зобовязався надати позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 80\~000, 00 дол. США, зі сплатою 14 % річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 25 травня 2023 року. Відповідно до п. 1.3 договору кредит надається позичальнику на купівлю однокімнатної квартири в сумі 80\~000 дол. США, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. За п. 3.3.5 договору позичальник зобовязаний погашати кредитору кредит відповідно до п. п. 1.1.2, 3.3.15 цього Договору, а відповідно до п. 3.3.6 сплачувати проценти та комісії в строки, встановлені в п. 2.4, 2.5, 3.3.15 цього Договору. Пункт 4.1 кредитного договору у разі прострочення позичальником строків погашення кредиту, сплати процентів, комісій, зазначених у п. п. 1.1.2, п. 2.4, п. 2.5, 3.3.15 цього Договору, позичальник сплачує кредитору пеню в національній валюті в розмірі подвійної відсоткової ставки НБУ, що діє в період невиконання зобовязань за цим договором, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, починаючи з наступного дня за днем прострочення. З метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобовязання 26 травня 2008 року АКБ «Укрсоцбанк» уклав з [PERSON] іпотечний договір, запис в реєстрі №1597, згідно з яким остання передала в іпотеку позивачу у якості забезпечення виконання основного зобовязання за договором кредиту, наступне нерухоме майно: квартиру загальною пл. 47, 2 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 26 травня 2008 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] під № 1670, зареєстровано в реєстрі право чинів за реєстраційним №2917161. Відповідно до п. 3.1 іпотечного договору у разі порушення іпотекодавцем умов, визначених п.п. 2.1.1 2.1.10 цього договору, іпотекодержатель має право достроково звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно п. 4.1 іпотечного договору у разу невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобовязання, іпотекодержатель має задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. 16 квітня 2010 року на підставі Закону України «Про акціонерні товариства» були внесені зміни в Статут АКБ «Укрсоцбанк», відповідно до яких назва Банку була змінена на ПАТ «Укрсоцбанк». Також судом встановлено, що Банком було виконано свій обовязок та відкрито [PERSON] позичковий рахунок у ООФ АКБ «Укрсоцбанк» та надано суму кредиту готівкою. В свою чергу, у звязку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] зобовязань за вищевказаним договором кредиту, у неї утворилась прострочена заборгованість, яка станом на 13 березня 2015 року складає 116\~215, 96 дол. США, та складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 75\~278, 61 дол. США, суми заборгованості за відсотками у розмірі 40\~937, 35 дол. США. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 6 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно п. 9 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Оцінивши всі докази у їх сукупності, з урахуванням правових обґрунтувань та позицій сторін, з урахуванням наведених висновків щодо неналежного виконання відповідачкою зобов'язань за кредитним договором зі своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків,

Outcome: partial