Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому вказує, що 28.02.2007 року між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 001-67000-280207. Згідно умов якого банк зобовязується надати відповідачеві кредит у сумі 4963,09 грн. на умовах, визначених договором. За користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 5 % в рік. Процентна ставка може змінюватись відповідно до умов договору. За обслуговування кредитної заборгованості відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 2,45 % в місяць. Розмір плати за обслуговування кредитної заборгованості може змінюватись відповідно до умов договору. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 4963,09 грн., про що свідчить меморіальний ордер № 6217029 від 28.02.2007 року. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі : суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених договором. Станом на 08.05.2015 року відповідач не виконував належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість в сумі 6423,25 грн., яка складається з: 4963,09 грн. заборгованість за сумою кредиту, 122,56 грн. заборгованість за відсотками, 1337,60 грн. заборгованість за комісіями. Положеннями договору передбачено, що банк у випадку порушення позичальником строків сплати, передбачених договором платежів більше, ніж на 1 місяць має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за його користування, а також плати за ведення кредитної справи. При несвоєчасній сплаті позичальником платежів в строки, передбачені договором, кредитор має право вимагати від позичальника оплати боргового зобовязання в примусовому порядку згідно чинного законодавства. В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій на позові наполягає, просить позов задовольнити та розглядати справу без його присутності, не заперечує проти розгляду справи заочно. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, оскільки за отриманням повісток, направлених судом рекомендованими листами за зазначеною адресою, відповідач не зявляється, відповідно до вимог ч. 2 ст. 74 ЦПК України щодо своєї адреси інформації суду не надав, про причини неявки відповідач суд не повідомив, заяви про розгляд справи в її відсутність до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши заяву представника позивача, письмові докази в матеріалах справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки він відповідає вимогам закону та обґрунтований письмовими доказами. Судом встановлено, що 28.02.2007 року між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 001-67000-280207 (а.с.3). Згідно п.п. 1.1, 1.2 кредитного договору кредитор надає позичальнику грошові кошти на наступні цілі: на придбання позичальником майна (послуг), у сумі 4844,40 грн., згідно з переліком, що зазначений у рахунку-фактурі № СФ-0000081 від 28.02.2007 року та на оплату кредитору плати за надання кредиту відповідно до умов цього договору у розмірі 118,69 грн. Кредит надається на строк 12 місяців з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше ніж 27.02.2008 року на умовах, визначених даним договором. Згідно п.п. 2.2, 2.3, 2.5 кредитного договору моментом погашення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки кредитора в повному обсязі : суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених цим договором, та можливих штрафних санкцій з невиконання або неналежне виконання позичальником умов цього договору. За користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 5 % в рік. За ведення кредитної справи позичальник сплачує кредитору плату в розмірі 2,45 % в місяць. Згідно п. 2.8 кредитного договору починаючи з місяця, що слідує за місяцем, в якому наданий кредит, позичальник щомісячно до 28 числа кожного місяця сплачує кредитору рівними частинами суму грошових коштів, яка включає заборгованість за кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плати за ведення кредитної справи, у розмірі 547,00 грн.. в місяці, на який припадає закінчення терміну користування кредитом, зазначений в п. 1.2, платіж повинен бути сплачений позичальником не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту. У випадку, якщо день сплати платежу припадає на вихідний, святковий або календарний день, котрий у поточному місяці відсутній (29, 30 або 31 число), то позичальник зобовязаний сплатити платіж у попередній робочий день. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 4844,40 грн., про що свідчить меморіальний ордер № 6217029 від 28.02.2007 року (а.с.5). Відповідач не виконував належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого станом на 08.05.2015 року виникла прострочена заборгованість в сумі 6423,25 грн., яка складається з: -4963,09 грн. заборгованість за сумою кредиту, -122,56 грн. заборгованість за відсотками, -1337,60 грн. заборгованість за комісіями.. Положеннями п. 6.1 кредитного договору передбачено, що при несвоєчасній сплаті позичальником платежів в строки, передбачені цим договором, кредитор має право вимагати від позичальника оплати боргового зобовязання в примусовому порядку згідно чинного законодавства. Ст. 1054 ЦК України визначає поняття кредитного договору, за яким банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та виплатити відсотки. Згідно ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобовязана здійснити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати у боржника виконання його обовязків. Зобовязання виникають на засадах, встановлених ст. 11 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно висуваються. У відповідності зі ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк(дату). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом. В силу ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Приймаючи до уваги вищевикладені обставини справи,

Outcome: approved