Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги мотивує тим, що у вересні 2016 року позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 12000 доларів США з метою відновлення відповідачем документів на належну йому 1/2 частину квартири [ADDRESS] для подальшого дарування її позивачу. На підтвердження одержання вказаних коштів відповідачем складено розписку від 09.09.2016. Однак, відповідач свої зобов'язання не виконав, не здійснив дарування або будь-якого відчуження на користь позивача 1/2 частини квартири, грошові кошти не повернув та уникає спілкування з позивачем. Сума заборгованості станом на 14.04.2017 становить 12000 доларів США, що еквівалентно 322370,50 грн. Просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу у розмірі 322370,50 грн., а також вирішити питання про розподіл судових витрат. Представник позивача надіслав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі позивача та його представника, позов підтримують у повному обсязі, просять задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи, заяв, заперечень суду не надав, у зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 09.09.2016 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу у власність грошові кошти у сумі 12000 доларів США. На підтвердження взятих на себе зобов'язань [PERSON] складено розписку, згідно з якою відповідач зобов'язався після відновлення документів на належну йому 1/2 частину квартири [ADDRESS] здійснити її відчуження на користь позивача (а.с.15). За змістом ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу отримання відповідачем у борг грошових коштів у сумі 12000 доларів США. Відповідач свої зобов'язання не виконав, не здійснив дарування або будь-якого відчуження на користь позивача належної йому на праві власності 1/2 частини квартири, грошові кошти не повернув. Станом на 14.04.2017 борг відповідача становить 12000 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 322370,50 грн. Оцінюючи зібрані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги в суді знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг у розмірі 322370,50 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3224,00 грн. судових витрат (а.с. 2). З викладеного,

Outcome: approved