Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи позов тим, що 11.09.2017 року між сторонами було укладено договір про надання споживчого кредиту №2016353518, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 50000,00 грн. на споживчі цілі та придбання послуг терміном до 11.09.2022 року зі сплатою 36% річних. Відповідно до умов договору, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором та Додатком №1 «Графік платежів». Відповідач [PERSON] виконував зобов`язання з істотними порушеннями договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 04.04.2019 року становить 65485,05 грн., яка складається з: 45831,29 грн. суми заборгованості по тілу кредиту; 12551,61 грн. суми заборгованості за відсотками; 7102,15 грн. суми заборгованості за комісіями. З огляду на вказане позивач звернувся в суд з даним позовом. Представник позивача\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~але подав\~до суду\~клопотання,\~в якому\~просив розгляд справи провести за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 11.09.2017 року між сторонами було укладено договір про надання споживчого кредиту №2016353518, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 50000,00 грн. на споживчі цілі та придбання послуг терміном до 11.09.2022 року зі сплатою 36% річних (а.с. 47-50). Відповідно до п. 2.2. договір про надання споживчого кредиту, банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором та Додатком №1 «Графік платежів». Пунктом 1.6 вказаного договору визначено, що за управління кредитом позичальник сплачує комісію, розмір якої зазначений в Графіку платежів. Згідно з п. 1.7 договір про надання споживчого кредиту, проценти за користування кредитом нараховуються та сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної п. 1.1. даного Договору. Для розрахунку використовується база виходячи з 365 днів у році. Позивач свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту виконав, надавши відповідачу кредит в розмірі 50000,00 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки (зворіт а.с. 50). Відповідач [PERSON] виконував зобов`язання з істотними порушеннями договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 04.04.2019 року становить 65485,05 грн., яка складається з: 45831,29 грн. суми заборгованості по тілу кредиту; 12551,61 грн. суми заборгованості за відсотками; 7102,15 грн. суми заборгованості за комісіями (а.с. 9-16). Матеріалами справи\~встановлено,\~що позивачем\~на адресу\~відповідача направлялась вимога про дострокове виконання грошових зобов`язань, що підтверджується відповідним листом (а.с. 37, 38). Однак, вимога позивача залишена відповідачем без відповіді та задоволення. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу(ч.2 ст. 1050 ЦК України). Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача боргу за Договором про надання споживчого кредиту на загальну\~суму 65485,05 грн. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved