Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS]. 28.07.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір найму жилого приміщення. З жовтня 2008 року відповідач залишив житло, в квартирі не мешкає, умови договору не виконує. Позивач просить позов задовольнити, визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, зі зняттям відповідача з реєстраційного обліку. Позивач надав суду письмову заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Представник третьої особи до суду не зявився, повідомлений належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно довідки про склад сімї, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до акту від 15.05.2015 року, складеного мешканцями будинку № 22-А по вул. Блюхера в м. Харкові, відповідач не мешкає в квартирі № 60 вказаного будинку з жовтня 2008 року (а.с. 21). Відповідно до копії договору найму жилого приміщення № 60 від 28.07.2008 року, позивач уклав з відповідачем вказаний договір щодо користування квартирою, яка знаходиться у власності позивача. Строк дії договора до 28.07.2010 року (а.с. 6) . Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі наданих доказів, суд вважає доведеним, що відповідач втратив право користування житловою площею, тому що він добровільно її залишив, не проживає в квартирі понад сім років без поважних причин. Даних, що позивач порушив права відповідача на проживання, суду не надано, бажання звернутися до суду з зустрічною позовною заявою про поновлення його порушеного права, відповідач не виявив, у звязку з чим суд задовольняє позов в повному обсязі. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі викладеного та

Outcome: approved