Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], Харківського відділення Харківської обласної дирекції ПАТ НАСК «ОРАНТА» і просив: стягнути з [PERSON] на його користь у відшкодування матеріальної шкоди 175973 грн. 69 коп.; стягнути з [PERSON] на його користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн.; стягнути з ПАТ НАСК «ОРАНТА» на його користь страхову суму в розмірі 50000 грн. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 21 жовтня 2016 року сталася дорожньо транспортна пригода за участю автомобіля позивача та відповідача [PERSON], автомобіль якого було застраховано у ПАТ НАСК «ОРАНТА». Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2016 року за обставинами зазначеної ДТП відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 грн. В результаті дорожньо транспортної пригоди позивачу було заподіяно матеріальну шкоду в загальному розмірі 225973 грн. 69 коп., яка до теперішнього часу відповідачами не відшкодована. Також позивач просив стягнути з відповідачів на його користь судові витрати по справі, які складаються з витрат на визначення розміру збитків в сумі 900 грн., надання правової допомоги у сумі 1000 грн. і судового збору в сумі 2316 грн. 20 коп. Позивач в судовому засіданні 10 березня 2017 року зменшила свої позовні вимоги і відмовився від них у частині стягнення з філії Харківської обласної дирекції ПАТ НАСК «Оранта» страхової суми в розмірі 50000 грн. пояснивши, що зазначене страхове відшкодування ним від страхової компанії отримано в добровільному порядку. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнали і пояснили, що на їх думку у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді є і частина вини самого позивача, який рухався з перевищенням швидкості і не пропустив пішохода не пішохідному переході. Крім того, на проведення огляду пошкодженого транспортного засобу позивача спеціалістом автотоварознавцем [PERSON] відповідач запрошений не був, тому має сумніви щодо обґрунтованості складеного звіту № 483/2016 і вважає розраховану суму матеріального збитку, заподіяного позивачу пошкодженням автомобіля, завищеною. Вислухавши позивача, відповідача, представника відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Судовим розглядом встановлено, що 21 жовтня 2016 року близько 09 години 10 хвилин [PERSON] керував автомобілем «ВАЗ 2106», державний номер [NUMBER], і рухався на ньому по вул. Біблика збоку вул. Бекетова в напрямку вул. 12-го Квітня в м. Харкові. На перехресті нерівнозначних доріг з пр. Індустріальним, рухаючись другорядною дорогою, [PERSON] порушив вимоги 16.11 ПДР України, а саме: не надав дорогу транспортному засобу, який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку його подальшого руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «КІА», державний номер [NUMBER], під керуванням позивача, який рухався головною дорогою, внаслідок чого транспортні засоби були пошкоджені. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2016 року за обставинами зазначеної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 грн. Постанова відповідачем оскаржена не була і 12 грудня 2016 року набрала законної сили (а.с. 8). Наведені обставини відповідно до положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України доказування не потребують. Цивільно правова відповідальність відповідача на час скоєння дорожньо транспортної пригоди була застрахована у ПАТ НАСК «Оранта» (а.с. 36). Згідно зі звітом № 483/2016 дослідження спеціаліста автотоварознавця від 24 листопада 2016 року, в результаті дорожньо транспортної пригоди власнику автомобіля «КІА», державний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП без врахування втрати товарної вартості (ВТВ) було завдано матеріальних збитків в розмірі 212692 грн. 62 коп. Втрата товарної вартості (ВТВ) складає 13281 грн. 07 коп., а всього матеріальний збиток загалом становить 225973 грн. 69 коп. (а.с. 9-14). Суд не має підстав щодо сумнівів стосовно обґрунтованості висновків зазначеного спеціаліста-автотоварознавця, оскільки складений ним звіт повністю відповідає вимогам, встановленим ст. 64 ЦПК України, і приймається судом в якості належного і допустимого письмового доказу. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Посилання відповідача та його представника на завищення спеціалістом автотоварознавцем розміру заподіяних автомобілю позивача збитків, суд до уваги не приймає, оскільки жодних доказів у спростування обставин, встановлених під час проведення зазначеного дослідження, ними суду не надано. У відповідності до положень ст. 133 ЦПК України з клопотанням про призначення судової автотоварознавчої експертизи відповідач та його представник до суду не зверталися, тому суд вважає їх заперечення щодо розміру визначених збитків не обґрунтованими і безпідставними. 12 грудня 2016 року позивач звернувся до ПАТ НАСК «Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування. Виплата страхового відшкодування на користь позивача була здійснена ПАТ НАСК «Оранта» платіжним дорученням № 63248 від 23 грудня 2016 року в сумі 16928 грн. 77 коп. та платіжним дорученням № 5003 від 26 січня 2017 року в сумі 32561 грн. 23 коп. З урахуванням розміру франшизи відповідно до договору ПАТ НАСК «Оранта» сплатило позивачу страхове відшкодування на загальну суму 49490 грн. (а.с. 58, 61). За послуги експерта-автоварознавця позивачем було сплачено 900 грн., що підтверджується квитанцією № 281887 від 24 листопада 2016 року (а.с. 4). Оскільки позивач ремонтує автомобіль у особи, яка не є платником податку на додану вартість, то матеріальний збиток, який підлягає відшкодуванню позивачу, становить 212692 грн. 62 коп. (матеріальний збиток без врахування втрати товарної вартості (ВТВ) ПДВ (20 %) = 170154 грн. 10 коп. В межах заявлених позовних вимог загальний матеріальний збиток, завданий відповідачем майну позивача, становить 170154 грн. 10 коп. + 13281 грн. 07 коп. (втрата товарної вартості (ВТВ) 50000 грн. (сума сплаченого ПАТ НАСК «Оранта» страхового відшкодування) = 133435 грн. 17 коп. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної безпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Судом встановлено, що шкода майну позивача завдана внаслідок винних дій відповідача, і тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 133435 грн. 17 коп. та понесені позивачем витрати за послуги експерта автотоварознавця в сумі 900 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної безпеки. Як встановлено судовим розглядом і не заперечується відповідачем, на момент дорожньо-транспортної пригоди в автомобілі позивача знаходилася її малолітня дитина. В результаті зіткнення транспортних засобів позивач дуже перелякалася за себе та свою дитину, у зв'язку з чим дуже хвилювалася стосовно можливих наслідків ДТП для дитини та з приводу пошкодження свого автомобіля. Позивач є багатодітною матір'ю і на теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Дохід позивача складається з соціальної допомоги на дитину, розмір якої не надає можливості закінчити ремонт її транспортного засобу. Внаслідок неможливості використання автомобіля у побуті для забезпечення потреб своєї сім'ї, позивач отримала низку суттєвих незручностей, які призвели до зміни її життєвого устрою. Виходячи з загальної сумі заподіяної майну позивача матеріальної шкоди та тих додаткових життєвих ускладнень, які вона внаслідок цього отримала, суд вважає за можливе визначити розмір відшкодування заподіяної позивачці моральної шкоди в сумі 5000 грн. В частині стягнення з відповідача на користь позивача понесених позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн., суд підстав для задоволення позову не вбачає, оскільки позивачем не надано розрахунку її розміру. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, виходячи з розміру задоволених позовних вимог, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 1343 грн. 35 коп. + 551 грн. 20 коп. = 1894 грн. 55 коп. Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1167, 1195 ЦК України, суд -

Outcome: partial