Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та залишення дітей на вихованні батька, мотивуючи свої вимоги тим, що з 13.11.2011 року знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого у них 14.02.2013 року народилась донька [PERSON], 08.05.2014 року син [PERSON]. Сімейне життя не склалось за несумісністю характерів, поглядів на життя. Сторони проживають окремо і подружніх відносин не підтримують. При розірванні шлюбу просить залишити дітей проживати разом з ним. Тому позивач звернувся до суду та просить задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена завчасно. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, що відповідає вимогам ч.4 ст.169 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 13.11.2011 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, зареєстрованим 13.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городоцького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №142. Від даного шлюбу у них 14.02.2013 року народилась донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ №196146 від 18.02.2013 року, а 08.05.2014 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ №226366 від 08.05.2014 року. Сімейне життя не склалось за несумісністю характерів, поглядів на життя. Сторони проживають окремо і подружніх відносин не підтримують. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Тому, якщо [PERSON] не бажає в подальшому проживати у шлюбі з відповідачем, ніхто його не може примусити до цього. Сімя існує формально і вже не збережеться, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до п.14 Постанови ПВС України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у випадку, коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), а також про поділ спільного майна подружжя, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини. Так судом встановлено, що після припинення шлюбних відносин між сторонами малолітні [PERSON] та [PERSON] проживали разом із батьком по провул.Чернишевського, 7 в м.Городок Хмельницької області у будинку батьків позивача. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Службою у справах дітей Городоцької РДА перевірялись умови проживання дітей та було встановлено, що 22.03.2016 року громадянка [PERSON] залишила своїх малолітніх дітей та поїхала у невідомому напрямку. Діти відвідують ДНЗ «Ялинка» в м.Городок та згідно характеристик із даного дошкільного навчального закладу відповідач з березня 2016 року не цікавиться їх життям та здоров?ям, не займається їх вихованням, що підтверджується висновком органу опіки та піклування Городоцької районної державної адміністрації Хмельницької області від 18.11.2016 року. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином суд, враховуючи те, що відповідач не цікавиться життям та здоров?ям дітей, залишила їх на виховання батькові, вважає за доцільне після розірвання шлюбу між сторонами, визначити їх місце проживання разом із батьком. Судові витрати розподілити між сторонами відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved