Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що відповідно до укладеного договору купівлі продажу від 17.05.2017 року, він набув право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Під час оформлення договору купівлі-продажу сторону відчужувача квартири представляв [PERSON] за довіреністю від імені [PERSON], та відповідача по цій справі [PERSON]. Відповідач залишився зареєстрованим в квартирі. Він більше року тому виїхав до РФ на постійне місце мешкання, декілька разів приїжджав до м. Дружківка, але до квартири не зявлявся. Просить усунути перешкоди в користуванні власністю, шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житлом. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в заяві. Просить вимоги задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що позивач з 17.05.2017 року є власником квартири за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 17.05.2017 року та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 6-7). Із змісту договору вбачається, що позивач придбав вищезазначену квартиру у відповідача [PERSON] та [PERSON] Судом встановлено, що відповідач [PERSON] до теперішнього часу зареєстрована [INFO], але фактично в квартирі не проживає з квітня 2016 року, що підтверджується довідкою КП «Комсервіс» №1421 від 19.05.17р. та актом обстеження квартири від 25.05.2017р., який затверджений директором КП «Комсервіс» (а.с.8-9) Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997року , закріплено принцип непорушності права приватної власності , який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника\~ володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном , на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб . Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 321 ЦК України \~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи встановлені судом обставини та аналізуючи вищезазначені правові норми, суд вважає, що у відповідача [PERSON] припинилося право власності на майно. Придбавши позивачем майно у власність, останній може користуватись, розпоряджатись та володіти майном на власний розсуд без обмежень і без втручання, крім випадків, визначених законом. У звязку з цим, реєстрація [PERSON] в квартирі, яка належить [PERSON] створює перешкоди у здійсненні права власності [PERSON], що є підставою для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved