Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що перебуває з останньою в зареєстрованому шлюбі з липня 2013 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Однак взаємовідносини в сім'ї не склалися , вони мають різні погляди на сімейне життя та спільний побут, тому починаючи з кінця червня 2014 року фактично не підтримують сімейних стосунків. Їх шлюб став носити формальний характер, що спонукало [PERSON] звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю та обґрунтував їх обставинами викладеними в позовній заяві. Строк на примирення просив не надавати . Заявив, що їх спільна дитина проживатиме разом з відповідачем. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву в якій просить розгляд справи провести за її відсутності, позов визнає у повному обсязі . Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 20.07.2013 року в Помічнянській міській раді Добровеличківського району Кіровоградської області сторони зареєстрували шлюб , про що було вчинено актовий запис № 27 ( свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 20.07.2013 року, видане Помічнянською міською радою Добровеличківського району Кіровоградської області). Від сумісного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO] , який на момент розгляду спору проживає разом з відповідачем . З пояснень позивача з'ясовано, що причиною його звернення до суду з відповідним позовом стали ті обставини, що на протязі всього періоду сумісного проживання шлюбні відносини між сторонами не складаються , оскільки сторони мають різні погляди на сімейне життя та побут. З кінця червня 2014 року сторони хоча і проживають за однією адресою , але фактично шлюбних відносин не підтримують . За таких обставин [PERSON] вважає, що збереження сім'ї є неможливим, а тому надання строку на примирення вважає недоцільним . Наведені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальних характер шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін, тому позов про розірвання шлюбу слід задовольнити . Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 243 гривень 60 копійок . З огляду на вказане, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved