Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив спонукати відповідача до виконання умов мирової угоди, затвердженої ухвалою Івано-Франківського міського суду від 30 листопада 2011 року, шляхом передачі дудці [PERSON], [INFO], земельної ділянки, площею 0,1218 га, яка знаходиться у с. Угорники Івано-Франківської міської ради, масив «Через дорогу», про що укласти відповідний акт приймання передачі. Позов мотивовано тим, що між позивачем та відповідачем укладено затверджену судом мирову угоду, на підставі якої позивач мав отримати від відповідача земельну ділянку, однак відповідач умови цієї угоди не виконує. Оскільки право позивача на виконання зобов'язань за мировою угодою порушене, змушений звернутися до суду. Представник позивача у судовому засіданні вимоги позову підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та суду пояснив, що спонукання до виконання мирової угоди є єдиним способом захисту порушеного права позивача на виконання зобов'язання. Просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання. Подала суду заяву, в якій просила відкласти розгляд справи у зв'язку з відсутністю можливості з'явитися у судове засідання внаслідок поганого стану здоров'я та інших сімейних обставин. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, відсутності доказів поважності причин неприбуття відповідача в судове засідання та того, що представник позивача не заперечив проти заочного розгляду справи, подав достатньо доказів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, надіславши їй копію заочного рішення для можливості подання заяви про перегляд з моменту отримання та забезпечення таким чином права на справедливий суд. Дослідивши письмові докази, які надані суду позивачем на обґрунтування вимог позову, з'ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що із встановлених обставин справи випливають цивільні правовідносини, а також про необґрунтованість позовних вимог у зв'язку з наступним. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень, крім випадків наявності підстав для звільнення від доказування, передбачених статтею 61 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Судом встановлено, що ухвалою від 30 листопада 2011 року Івано-Франківського міського суду затверджено мирову угоду та закрито провадження у справі (а.с. 7). Відповідно до п. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається із зазначеної ухвали, суд при затвердженні мирової угоди не встановив жодних обставин наявності зобов'язань між сторонами, а встановив обставину наявності підстав для закриття провадження у справі, передбачену ст. 206 ЦПК України, роз'яснивши сторонам наслідки такого закриття. Оскільки позивач не вправі звертатися до суду з аналогічним позовом, провадження в якому закрито, обставини наявності у відповідача зобов'язань щодо передання земельної ділянки позивачу суд не вправі досліджувати у цій справі. Тому в межах предмета спору встановити обставину наявності у позивача права на вчинення будь-яких дій щодо земельної ділянки у даній справі не є можливим. За таких обставин,

Outcome: dismissed