Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому вказав, що згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжі, починаючи з 01.01.2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено концерн «Міські теплові мережі» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж концерну «МТМ». Позивач у період з 01 липня 2013 по 30 квітня 2016 року надав відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 9889,02 грн. За зазначений період відповідачем не здійснювалася оплата. На адресу відповідача направлялися претензії стосовно наявності заборгованості за надані послуги. Просить стягнути з відповідача заборгованість за період з 01.07.2013 по 30.04.2016 за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в розмірі 9889,02 грн. та 1378,00 грн. судового збору. Представник позивача в судовому засіданні наполягає на задоволенні позову, з підстав, зазначених в ньому. Пояснила, що відповідачем жодним чином не сплачувалася заборгованість за послуги. Підстав для застосування строку позовної давності не має, оскільки заборгованість нарахована з жовтня 2013 року, а в жовтня 2016 року К «МТМ» зверталося до суду із заявою про видачу судового наказу. Відповідач в судовому засіданні заперечує проти задоволення позову. Пояснила, що вона із позивачем договору про надання послуг не укладала. Позов не відповідає вимогам стст.119,120 ЦПК України, оскільки до її копії позову не додано копії статутних документів, довіреності на [PERSON], копії довідки про склад родини. Також позов подано особою, яка не має права на подання позову. Позивачем подано позов після спливу 3-річного строку позовної давності. Також позивачем не доведено, що ним було надано послуги та ці послуги були належної якості. Пояснила, що квартира належить їй, проте в ній ніхто не мешкає. Просить відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно рішенню виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжі, починаючи з 01.01.2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено концерн «Міські теплові мережі» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж концерну «МТМ». Відповідно до п. 2.1 Статуту концерну «Міські теплові мережі», затвердженого розпорядженням Запорізького міського голови № 1589р від 26.07.2002 року, основною метою діяльності концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне те безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну. Відносини відповідача з позивачем регулюються Постановою КМ України № 630 від 21 липня 2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», пунктами 12,18,21 якої передбачено, що плата за послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення вноситься щомісячно. У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно із законодавством. Відповідно до п. 1 Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 327 від 28.07.2008 року введено з 01.08.2008 року двоставковий тариф на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, на послуги з централізованого опалення і підігріву питної води для населення. Тарифи на послуги з централізованого опалення і підігріву питної води для населення встановлені додатком № 2 до Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 31 від 30.01.2009 року. Згідно з довідкою АДП УДМС в Запорізькій області [PERSON] зареєстрована у [INFO]. Розмір заборгованості відповідача за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води підтверджується наданим до позову розрахунком. Відповідно до ст.. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20, ст. 22 Закону України Про житлово-комунальні послуги власник та наймач (орендар) будинку, квартири споживач послуг зобовязаний, у тому числі: оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил. Статтями 64, 67, 68 ЖК України передбачено, що наймач і всі повнолітні члени сімї несуть солідарну майнову відповідальність за зобовязанням, повязаним з найманням житла. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в встановленому порядку тарифами. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. ст. 526, 530 ЦПК України, сторони повинні виконувати свої обовязки належним чином і у встановлений термін. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Також суд не приймає заперечення відповідача щодо невідповідності позову вимогам стст.119-120 ЦПК України, оскільки суддя при прийнятті позову перевірив позов на відповідність вищевказаним вимогами. Крім того, суд не вбачає підстав для застосування трирічного строку позовної давності, виходячи з наступного: Згідно з ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частинами 2,3 ст.264 ЦК України передбачено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. 3. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду від 05.12.2016 року судовий наказ про стягнення заборгованості з відповідача, виданий Орджонікідзевським районним судом, скасований за її заявою. При цьому К «МТМ» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу 05.10.2016. Як вбачається з розрахунку заборгованості наданого позивачем, заборгованість нараховується лише з жовтня 2013 року. Отже, підстав для відмови у задоволенні позову через пропуск позивачем строку давності, не має. Відповідно до ст.. 10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що відповідачем взагалі нічим не спростовані доводи позову та не доведені її заперечення. Оцінив докази в їхній сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований, доведений і підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст. 526, 530 ЦК України,

Outcome: approved