Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Козелецького районного управління юстиції в Чернігівській області (далі - ВДВС) з вимогою зобов'язати ВДВС зняти арешт з автомобіля марки DAEWOO FSO LANOS TF 69Y, державний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію № [NUMBER], який накладений 13.06.2013 року постановою заступника начальника ВДВС. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 24.03.2012 року він придбав вищевказаний автомобіль. При спробі зняти з обліку автомобіль, йому стало відомо, що на вказаний автомобіль 13.06.2013 року заступником начальника ВДВС Михальчуком Б.А. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою було накладено арешт на все майно, що належить йому, в т.ч. і на вищезгаданий автомобіль. Позивач просить зняти арешт з даного автомобіля, наголошуючи на тому, що арешт перешкоджає йому користуватися та вільно розпоряджатись своїм автомобілем, особливо беручи до уваги те, що в нього відсутня заборгованість зі сплати аліментів в виконавчому провадженні, в межах якого накладено арешт на автомобіль. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та пояснень, наданих в судовому засіданні, а 29 серпня 2014 року надав суду письмову заяву, в якій просив суд зняти арешт з належного йому автомобіля. Представник відповідача в судовому засіданні у вирішення питання поклався на розсуд суду та пояснив, що жодних боргів у позивача за станом на теперішній час немає. Однак, оскільки виконавче провадження по аліментам є незавершене, тому арешт з майна може бути знятий лише за рішенням суду. Суд, заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши письмові пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Під час розгляду справи встановлено, що позивач є власником автомобіля марки DAEWOO FSO LANOS TF 69Y, державний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] /а.с. 10 - копія свідоцтва/. Постановою державного виконавця ВДВС Михальчука Б.А. від 13 червня 2013 року накладено арешт на все майно боржника [PERSON] /а.с.5 - копія постанови, оригінал якої був оглянутий в судовому засіданні/. Постанова винесена в рамках виконавчого провадження № 942815 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-645, виданого 12.10.2004 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі ? частини заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON], [INFO]. Арешт було застосовано у зв'язку з виникненням заборгованості за аліментами. Разом з тим, згідно з довідкою, наданою за підписом начальника ВДВС від 01 серпня 2014 року № 03-30/9677, відповідно до відомостей матеріалів виконавчого провадження, станом на 01.08.2014 року у [PERSON] відсутня заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому листу № 2-645 виданого 12.10.2004 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі ? частини заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON], [INFO] /а.с. 7/. Тобто, як убачається з матеріалів справи і не заперечується жодними документами, станом на день подання позовної заяви та розгляду її в суді ніяких боргів по зобов'язаннях, пов'язаних зі сплатою аліментів, у [PERSON] не існує, тому підстави для звернення стягнення на його рухоме майно, відсутні. З наданих в судовому засіданні представником відповідача пояснень вбачається, що відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» оскільки виконавче провадження не завершене, відрахування аліментів здійснюється і по теперішній час, то арешт з майна може бути знятий лише за рішенням суду. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у випадку незавершеного виконавчого провадження арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки, а згідно ч. 4 ст. 41 ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, вимоги особи, що грунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, встановленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Таким чином, судом встановлено, що на теперішній час у [PERSON] відсутня заборгованість за аліментами, необхідність у накладенні арешту на все належне йому рухоме майно відпала, підстав для продовження такого арешту не вбачається. Враховуючи вищевикладене, з метою усунення порушення прав позивача, суд вважає за необхідне зняти арешт з автомобіля, належного [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved