Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , посилаючись на те, що у вказаній квартирі, власником якої є позивач, з 1984 року зареєстрований відповідач по справі. Проте, як зазначає позивач, відповідач в квартирі не проживає, участі в утриманні квартири не бере. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції та розміщення відповідного оголошення на веб-порталі судової влади. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся. Звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.06.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенко О.В. (а.с. 14). Згідно Довідки про реєстрацію місця проживання особи №2270085 від 12.12.2018 відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 03.04.1984 і по теперішній час (а.с. 22). Як убачається з пояснень позивача, відповідач був зареєстрований у вказаній квартирі, оскільки є батьком позивача та був чоловіком її матері [PERSON] , проте відповідач фактично у квартирі не проживає близько 30 років, оскільки мешкає з іншою родиною родиною, участі в утриманні житла не приймав, його місце проживання невідоме, тому можливість звернутися до нього з проханням добровільно знятися з реєстрації відсутня. Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач в квартирі не проживає без поважних причин понад один рік, позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, підлягають задоволенню. Доказів на спростування вказаних висновків суду, матеріали справи не містять. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved