Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач згідно особового рахунку № [NUMBER] являється споживачем послуг позивача в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] . Оскільки, відповідач свої зобов`язання по оплаті за надані житло-комунальні послуги своєчасно не виконує, тому позивачем подано до суду позов про стягнення заборгованості за спожиті послуги станом на 01.04.2020 року в розмірі 13265,32 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідач в судовому засіданні просив застосувати позовну давність та вказав, що договір з позивачем укладено у 2017 році, на підставі чого позовні вимоги визнає частково. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 15.12.2017 року (а.с.16-17). Відповідно до наданого позивачем взаєморозрахунку по абоненту [ADDRESS] , заборгованість відповідача в період з квітня 2016 по квітень 2020 становить 13265,32 грн. (а.с.4-15). Відповідно до п.6 ч.1\~ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Зокрема, відповідно до п.5 ч.1 ст.1 вищезгаданого закону, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно до п.5 ч.2\~ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~індивідуальний споживач зобов`язаний, в тому числі оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. У відповідності до\~ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, і яке, згідно\~ст. 11 ЦК України, виникає в тому числі і з договорів. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1\~ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ч.1\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до вимог ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами\~ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, суд погоджується з доводами відповідача і вважає за необхідне стягнути борг з моменту укладення договору 15.12.2017, тобто згідно розрахунку в розмірі 6189,88 грн., тому позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню. Підстав для застосування позовної давності не має, в зв`язку з тим, що перебіг позовної давності переривався. Згідно ч. 1ст. 141\~ЦПК України\~з відповідача, враховуючи ступінь задоволення позовних вимог (46,66%), на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 980 грн. 79 коп. На підставі вищевикладеного, керуючого 263-265,273,279, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial