Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, у якому вказує, що 28.02.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №316-09-А-08К. За умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит у сумі 249975,00 грн. на наступних умовах: строк погашення 27.02.2015 року, відсоткова ставка за користування кредитними коштами 14,00% річних. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав та надав позичальнику кредит. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав і станом на 15.05.2017 року заборгованість складає 393642,96 грн., з яких сума заборгованості за кредитом 235312,58 грн., сума заборгованості за відсотками - 117049,01 грн.; розмір інфляційних витрат за кредитом 28708,14 грн.; розмір інфляційних витрат за відсотками 12573,23 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, просить суд його задовольнити, стягнути суму заборгованості та судові витрати, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання неодноразово не зявлявся. З довідки відділу адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області від 30.06.2017 року вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою [INFO] в м. Запоріжжі куди йому направлялась судова повістка про виклик до суду, проте останній не отримував її та не повідомив суд про зміну місця проживання (перебування), тому згідно за ст. 77 ЦПК України повістка вважається доставленою, що відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у відсутності відповідача. Суд відповідно зі ст. 224 ЦПК України вважає можливим справу розглянути на підставі наявних в ній доказів за відсутності відповідача, та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом установлено, що 28.02.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №316-09-А08-К на купівлю автотранспортних засобів. За умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит у сумі 249975,00 грн. на наступних умовах: строк погашення 27.02.2015 року, відсоткова ставка за користування кредитними коштами 14,00% річних. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав та надав позичальнику кредит. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав і станом на 02.03.2016 року заборгованість складає 393642,96 грн., з яких сума заборгованості за кредитом 235312,58 грн., сума заборгованості за відсотками - 117049,01 грн.; розмір інфляційних витрат за кредитом 28708,14 грн.; розмір інфляційних витрат за відсотками 12573,23 грн. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором. Ч.2 ст. 1050 ЦК України передбачає наслідки порушення договору позичальником, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні та обґрунтовані, і підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача мають бути стягнуті понесені ним судові витрати на оплату судового збору 5904,64 грн.

Outcome: approved