Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.03.2008 р. між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк», та відповідачем був укладений кредитний договір №0501/0308/71-041 про надання позичальнику кредиту в розмірі 42500,00 доларів США. Згідно договору факторингу № 15 від 28.11.2012 року, ПАТ «Сведбанк» відступило товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» свої права вимоги за зобов'язаннями [PERSON] по кредитному договору. Відповідачем з моменту отримання кредитних коштів погашення кредиту здійснено лише частково. Станом на 19.11.2013 року заборгованість [PERSON] перед позивачем ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» складає 46848,73 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 374461,90 грн., з яких: заборгованість по основній сумі кредиту 39353,11 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 314549,41 грн., заборгованість за процентами 4119,70 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 32928,76 грн.; нарахована пеня 3375,92 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 26983,73 грн. В судове засідання представник позивача надав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання також не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає частково та просить враховуючи його сімейний стан та погіршення матеріального становища зменшити розмір пені. До заяви додав документи, які підтверджують обставини викладені у заяві. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 21.03.2008 р. між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк», яке відступило свої вимоги за кредитним договором товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», та відповідачем був укладений кредитний договір №0501/0308/71-041 про надання позичальнику кредиту в розмірі 42500,00 доларів США (а.с.7-10). Згідно п.п.5.1.1 договору відповідач [PERSON] зобов'язався забезпечити своєчасне повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, сплату комісій, у порядку та строки, встановлені цим договором, а також сплату неустойок та відшкодування Банку збитків у випадку неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань передбачених цим договором. Судом встановлено, що відповідачем було порушено умови на яких ним було взято кредит, і станом на 19.11.2013 року у нього виникла заборгованість. Відповідач [PERSON] у добровільному порядку відмовляється виконувати свої зобов'язання перед позивачем. Зважаючи на викладені обставини, суд дійшов таких висновків: Між сторонами в справі виникли та існують правовідносини щодо виконання цивільно - правових угод, а саме кредитного договору. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 1054 ЦК України визначається поняття кредитного договору, так зокрема частиною першою вказаної статті передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У встановлений договором та законом термін, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконав, заходів направлених на погашення кредиту, відсотків та пені не приймав. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань, порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Отже, заявлені вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитом та за відсотками, є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення пені, то суд приходить до наступного висновку. Статтею 549 ЦК України визначено поняття неустойки, так частиною третьою вказаної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно п. 27 постанови пленуму ВСС від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Як уже вище зазначалося відповідач подав заяву про зменшення розміру пені у зв'язку із сімейними обставинами та погіршенням матеріального становища. Таким чином, беручи до уваги заборгованість відповідача перед позивачем на час розгляду справи, враховуючи його заяву, суд приходить до висновку про зменшенню розміру нарахованої пені з 3375,92 доларів США до 500,00 доларів США. Також наявні підстави згідно ст. 88 ЦПК України для стягнення із відповідача понесених позивачем судових витрат у сумі 3441,00 грн.

Outcome: partial