Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], у якому просив стягнути з неї заборгованість у розмірі 84 209 (вісімдесят чотири тисячі двісті дев'ять) гривень 39 копійки. При цьому посилався на те, що 12 жовтня 2006 року між відповідачем та Кредитною спілкою «Козацька» був укладений кредитний договір № К 12/10-01, відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 25 000, 00 гривень, строком повернення до 12.10.2007 року, з погашенням кредиту та відсотків за користування кредитом щомісячно згідно графіку погашення кредиту та відсотків. Однак відповідач порушила умови повернення платежів, в результаті чого станом на 01.10.2013 року у останньої виникла заборгованість за договором кредиту у розмірі 84 209 (вісімдесят чотири тисячі двісті дев'ять) гривень 39 копійки. 30 жовтня 2013 року між позивачем та КС «Козацька» було укладено договір № 05 про відступлення права вимоги, відповідно до якого остання відступила [PERSON] право вимоги, включаючи суму непогашеного кредиту, несплачених відсотків та неустойки за договором № К 12/10-01 від 12.10.2006 року, укладеного між КС «Козацька» та [PERSON]. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час і місце була повідомлена, поважних причин неявки суду не представила. Згідно ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди представника позивача, на підставі ст.224-225 ЦПК України, суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 12 жовтня 2006 року між відповідачем та Кредитною спілкою «Козацька» був укладений кредитний договір № К 12/10-01, відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 25 000, 00 гривень, строком повернення до 12.10.2007 року, з погашенням кредиту та відсотків за користування кредитом щомісячно згідно графіку погашення кредиту та відсотків. Однак відповідач порушила умови повернення платежів, в результаті чого станом на 01.10.2013 року у останньої виникла заборгованість за договором кредиту у розмірі 84 209 (вісімдесят чотири тисячі двісті дев'ять) гривень 39 копійки, що включає: - заборгованість по тілу кредиту - 20 833, 34 гривень; - заборгованість по відсоткам - 63 376, 05 гривень. 30 жовтня 2013 року між позивачем та КС «Козацька» було укладено договір № 05 про відступлення права вимоги, відповідно до якого остання відступила [PERSON] право вимоги, включаючи суму непогашеного кредиту, несплачених відсотків та неустойки, за договором № К 12/10-01 від 12.10.2006 року, укладеного між КС «Козацька» та [PERSON]. Пунктом 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526, ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Ст.. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог [PERSON]. Крім того, у відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved