Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому зазначив, що 07.08.2019 між ПАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу №АП0047869, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль «Ніссан» д.н.з. [NUMBER] . 01.09.2019 по просп. Г.Сталінграда у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Ніссан» д.н.з. [NUMBER] , та транспортного засобу «Део» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 31.09.2019 [PERSON] встановлено, що ним порушено вимоги п.п.2.3 «б», 13.1 ПДР та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. На підставі страхового акту, виходячи з розрахунку СТО та розрахунку страхового відшкодування, позивач виплатив [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 32 365,84 грн. Цивільна відповідальність відповідача на момент ДТП застрахована не була. Позивач направляв відповідачу регресну вимогу щодо відшкодування завданої шкоди, проте результатів це не дало. Посилаючись на зазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача 32 365,84 грн. страхового відшкодування та суму сплаченого судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як убачається з матеріалів справи, 07.08.2019 між ПАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу №АП0047869, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль «Ніссан» д.н.з. [NUMBER] . 01.09.2019 по просп. Г.Сталінграда у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Ніссан» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «Део» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 31.09.2019 [PERSON] встановлено, що ним порушено вимоги п.п.2.3 «б», 13.1 ПДР та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як встановлено судом, 03.09.2019 власник пошкодженого транспортного засобу [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.11). Згідно рахунку-фактури №СЧ-0006802, складеного ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський» від 06.09.2019, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ніссан» д.н.з. [NUMBER] , склала 32 365,84 грн. (а.с. 17). На підставі страхового акту №СТО-19-13032/1 від 10.09.2019 та розрахунку страхового відшкодування позивач на виконання умов договору виплатив суму страхового відшкодування у розмірі 32 365,84 грн. на рахунок ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський», що підтверджується платіжним дорученням №46544 від 11.09.2019 (а.с. 18-20). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що цивільна відповідальність відповідача на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була, що вбачається з відповіді з Національної поліції України (а.с.9-10) та відомостей із сайту МТСБУ. 12.11.2019 на адресу [PERSON] позивачем було направлено регресну вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, проте жодної відповіді отримано не було (а.с. 21). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved