Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги у розмірі 13 723,94 грн. - основного боргу, 944,21 грн. - інфляційна складова боргу; 3% річних - 235,34 грн., судового збору - 1921,00 грн. Ухвалою судді від 06 серпня 2019 року прийнято до свого провадження вказану справу, а її розгляд призначено здійснювати за правилами позовного (спрощеного) провадження без виклику сторін, яким роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи. Станом на момент винесення судом даного рішення на адресу суду не надходило від відповідача відзиву на позовну заяву з невідомих суду причин. Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. При цьому, судом враховано, що відповідач із заявою про продовження строку для надання відзиву до суду не звертався, про неможливість його подання з об`єктивних причин - клопотання не подавав. Враховуючи необхідність розгляду справи протягом розумного строку, а відповідач жодних заяв та клопотань в цій справі не подавав, будучи обізнаним про її розгляд, суд дійшов висновку про можливість винесення судового рішення у справі на підставі наявних доказів. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, встановив наступне. Житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил (ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК Української РСР та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року за № 572 плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] . Житлово - експлуатаційною організацією, яка обслуговує даний будинок є ТОВ «РАДА 6». Між сторонами не було укладено договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Проте, суд переконаний, що відсутність такого договору не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦК України власність зобов`язує. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач не виконує свої обов`язки щодо оплати житлово-комунальних послуг, то утворилась заборгованість станом на 06 листопада 2017 року у розмірі 13 723,94 грн. - основного боргу, 944,21 грн. - інфляційна складова боргу; 3% річних - 235,34 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. У зв`язку з цим, понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 921,00 грн. відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України компенсуються позивачу відповідачами. На підставі викладеного та

Outcome: approved