Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Зеленівської сільської ради Приморського району Запорізької області, третя особа приватний нотаріус Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщин В.В., про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] в с.Нельгівка Приморського району Запорізької області помер його батько [PERSON] . Спадкоємцями за законом після смерті батька є він та його рідний брат [PERSON] . За життя на випадок смерті заповіту [PERSON] не складав. За домовленістю між ним (позивачем) та його братом спадкові права на спірну земельну ділянку він буде оформлювати на себе. У встановлений законом строк він звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу Фіщіна В.В., але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналу державного акту на земельну ділянку земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № [NUMBER] , площею 11,9902 га, розташовану на території Зеленівської сільської ради, с.Зеленівка Приморського району Запорізької області. Факт належності спірної земельної ділянки саме спадкодавцю підтверджується доданою до позову копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-2305699832019 від 10.04.2019. Просить: 1) визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] в с.Нельгівка Приморського району Запорізької області на земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № [NUMBER] , площею 11,9902, розташовану на території Зеленівської сільської ради, с.Зеленівка Приморського району Запорізької області (а.с.2,3) Позивач [PERSON] , повідомлений в установленому порядку про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглянути у його відсутність (а.с.39). Представник позивача [PERSON] , повідомлений в установленому порядку про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій вказав, що на позовних вимогах наполягає, просив судове засідання проводити у його відсутність та у відсутність позивача (а.с.44). Відповідач [PERSON] , повідомлений в установленому порядку про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечував (а.с…) Відповідач Зеленівська сільська рада Приморського району Запорізької області, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання свого представника не направила, не скористалася процесуальним правом подачі до суду відзиву на позовну заяву, а також доказів на його підтвердження. Повідомила, що заперечень за позовом не має, що з позовними вимогами згодна, просила справу розглядати у відсутність її представника (а.с.33,40). Третя особа приватний нотаріус Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщин В.В., повідомлений в установленому порядку про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, заперечень по суті позову не вказав (а.с.39). В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, сторони просять розглянути справу у їх відсутність. Тому суд ухвалив на підставі ст.ст.223 ЦПК України розглянути справу у їх відсутність, і на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження [PERSON] народився [INFO] в м.Запоріжжя Приморського району Запорізької області, його батьки: [PERSON] , [PERSON] (а.с.6). На ім`я [PERSON] , [INFO] листопада 1983 року, видано паспорт громадянина України (а.с.4), на його ім`я виданий ідентифікаційний номер (а.с.5). У свідоцтві про смерть [PERSON] вказано, що він помер [INFO] у віці 56 років в с.Нельгівка Приморського району Запорізької області, актовий запис №15 від 04.09.2017 (а.с.7). Згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельні ділянки за [PERSON] на праві приватної власності зареєстрована земельна ділянка, розташована на території Зеленівської сільської ради Запорізької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером: [NUMBER] , площею 11,9902 га (а.с.9). В матеріалах міститься кадастровий план земельної ділянки [NUMBER] (а.с.10,11) Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Зеленівської сільської ради Запорізької області, площею 11,9902 га складає 225266,12 грн (а.с.12). У постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій приватного нотаріусу Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщина В.В. від 04.05.2018 вказано, що 04.05.2018 [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 11,9902 га, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована на території Зеленівської сільської ради Приморського району Запорізької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після померлого [INFO] [PERSON] (спадкова справа №212 за 2017 рік, яка була заведена 28.12.2018). [PERSON] не був наданий правовстановлюючий документ державний акт на право власності на земельну ділянку. Постановлено відмовити [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вказане майно (а.с.8). Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Приморського\~районного суду\~від 10.12.2018\~позовну заяву\~ [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~Зеленівської сільської\~ради,\~третя особа:\~приватний нотаріус\~Приморського районного\~нотаріального округу\~Фіщин В.В.\~про визнання\~права власності\~в порядку\~спадкування \~задоволено;\~визнано за\~ [PERSON] право\~власності в\~порядку спадкування\~за законом\~після смерті\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~на земельну\~ділянку площею\~11,9903\~га,\~кадастровий номер\~ [NUMBER] ,\~з цільовим\~призначенням -\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва,\~розташовану на\~території Зеленівської\~сільської ради\~Приморського району\~Запорізької області.\~Крім того,\~судом встановлено,\~що згідно\~з витягом\~про реєстрацію\~в Спадковому\~реєстрі від\~28.12.2017\~приватним нотаріусом\~ [PERSON] В [PERSON] \~заведено спадкову\~справу №\~212/2017\~спадкодавця [PERSON] \~Встановлено,\~що позивач\~ [PERSON] є\~спадкоємцем свого\~батька -\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] .\~Будь-які\~інші особи,\~які б\~претендували на\~спадщину відсутні.\~Позивачем доведено\~право на\~спадкування та\~належність померлому\~спадкового майна,\~а також\~неможливість оформлення\~спадщини.\~Відсутність правовстановлюючого\~документу -\~Державного акту\~на право\~власності на\~спадкову земельну\~ділянку не\~впливає на\~виникнення або\~припинення прав\~та обов`язків,\~які засвідчені\~таким актом\~(а.с.45). \~Вказані обставини, встановлені у даному рішенні, що набрало законної сили, судом приймаються і не підлягають доказуванні при розгляді даної справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо яких встановлено ці обставини. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійсненні. Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов`язки спадкодавця, у тому числі право власності на нерухоме майно, можуть переходити у спадщину. Стаття 1217 ЦК України\~передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом\~статті 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі його відсутності, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК. Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1, 2 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Таким чином,\~спадкоємством визначається\~перехід майна\~спадкодавця в разі його смерті до іншої особи спадкоємця, у порядку, передбаченому законодавством, це система правовідносин, в межах яких здійснюється перехід, в тому числі належне оформлення, прав та обов`язків. Для правильного вирішення спору про спадкування суд на підставі відповідних документів зобов`язаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність спадкової справи, факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У розділі 22 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 №20/5 і зареєстрованої в Мінюсту України 03.03.2004 вказано, що при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Згідно із ч.1 ст.181 ЦК України до\~нерухомих речей\~(нерухоме\~майно,\~нерухомість)\~належать земельні\~ділянки,\~а також\~об`єкти,\~розташовані на\~земельній ділянці,\~переміщення яких\~є неможливим\~без їх\~знецінення та\~зміни їх\~призначення. Відповідно до ст.125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч.1 і ч.2 ст.126 ЗК України). Відповідно до ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ст.67\~Закону України\~«Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] , який помер [INFO] . В цей день відповідно до ст.1218, 1220 ЦК України відкрилася спадщина на усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач [PERSON] як спадкоємець першої черги протягом встановленого законодавством строку не заявив відмову від прийняття спадщини, яка відкрилась після померлого [PERSON] , тобто вважається таким, що прийняв спадщину. У витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10.04.2019 зазначені відомості про реєстрацію земельної ділянки, що є приватною власністю, право власності зареєстровано за [PERSON] , а саме: земельної ділянки, площею 11,9902 га, кадастровий № [NUMBER] , зареєстровану 13.10.2001 Відділом Дергеокадастру у Приморському районі Запорізької області, документ, що посвідчує це право - Державний акт від 13.10.2001 [NUMBER] . 28.12.2018 заведена спадкова справа спадкодавець [PERSON] 04.05.2018 спадкоємець [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, яка належала [PERSON] .. Але на теперішній час правовстановлюючий документ на земельну ділянку - Державний акт від 13.10.2001 серії [NUMBER] відсутній, тому нотаріусом прийнято рішення про відмову позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на це майно. В зв`язку з викладеним він не може оформити право на спадок в нотаріальній конторі. В розумінні\~статті 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем свого батька [PERSON] , будь-які інші особи, не претендують на спадщину у вигляді вказаної земельної ділянки. Відповідачі позов визнали, третя особа заперечень не надала. За відповідачем [PERSON] вже визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на іншу земельну ділянку площею 11,9903 га, кадастровий номер [NUMBER] . Позивачем доведено право на спадкування та належність померлому спадкового майна, а також неможливість оформлення спадщини. Відсутність правовстановлюючого документу - Державного акту на право власності на спадкову земельну ділянку не впливає на виникнення або припинення прав та обов`язків, які засвідчені таким актом. Вимоги позивача не суперечать чинному законодавству та не порушують прав відповідачів, спадкоємець реалізувати своє право на отримання відповідних правовстановлюючих документів на успадковане нерухоме майно в позасудовому порядку не має можливості. Тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення. Позивач не\~заявляє у позові вимог про стягнення з відповідачів судового збору тому судовий збір з відповідачів не стягується.

Outcome: approved