Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності та зобов`язати вчинити дії. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.04.2017 року, на підставі договору купівлі-продажу 8045/2017/401140, укладеному в Територіальному сервісному центрі МВС 8045 РСЦ МВС в м. Києві придбав у [PERSON] , за ціною 83075 грн. транспортний засіб автомобіль марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2000 року випуску, пасажирський - В, кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . На підставі заяви №115766002 від 04.04.2017 року, поданої начальникові Центру 8045 та доданих до неї документів було здійснено перереєстрацію вказаного автомобіля за ним. Таким чином, він правомірно набув право власності на даний автомобіль, який по даний час перебуває у його володінні. В серпні 2019 року йому стало відомо, що він втратив право на користування та експлуатацію свого автомобіля по причині скасування державної реєстрації (перереєстрації) його автомобіля. Як наслідок, скасування державної реєстрації свідчить про те, що відповідач не визнає за ним право власності на вказаний автомобіль. У відповідь на його заяву від 16.08.2019 року з цього приводу надійшла відповідь за вих. №31/3-П-41 від 04.09.2019 року, якою підтверджується, що державну реєстрацію (перереєстрацію) автомобіля скасовано 25.05.2017 року на підставі висновку відповідача. З доданого висновку слідує, що перереєстрацію транспортного засобу VOLKSWAGEN модель TRANSPORTER, кузов № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , проведеної в [NUMBER] , скасовано у зв`язку з виявленням ознак, які свідчать про незаконність реєстрації транспортного засобу на території України. Позивач вказує, що відновити своє право у здійсненні користування та розпорядження своїм майном, він може не інакше як вимагаючи від відповідача усунення створених ним перешкод, шляхом поновлення державної реєстрації (перереєстрації) транспортного засобу за ним. Покликаючись на те, що він правомірно набув право власності на автомобіль, жодних неправомірних дій не вчиняв, документів з ознаками фіктивності не подавав і не використовував, добросовісно виконав всі вимоги закону та здійснив проплати, просить суд визнати за ним право власності на автомобіль марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2000 року випуску, пасажирський - В, кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] та зобов`язати відповідача усунути перешкоду у здійсненні права позивача на користування та розпорядження своїм майном, а саме вказаним автомобілем, шляхом поновлення його державної реєстрації (перереєстрації), судові витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали із вказаних підстав. Просили суд позов задовольнити в повному обсязі. Представники відповідача в судовому засіданні заявлені вимоги не визнали. Просили суд у задоволені позову відмовити із вказаних у відзиві підстав. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). При розгляді справи встановлено наступні обставини справи і відповідні їм правовідносини. З пояснень учасників справи, матеріалів справи судом встановлено, що 04.04.2017 року, на підставі договору купівлі-продажу 8045/2017/401140, укладеному в Територіальному сервісному центрі МВС 8045 РСЦ МВС в м. Київ [PERSON] придбав у [PERSON] , за ціною 83075 грн. транспортний засіб автомобіль марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2000 року випуску, пасажирський - В, кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . На підставі заяви № 115766002 від 04.04.2017 року, поданої начальникові Центру 8045 та доданих до неї необхідних документів було здійснено перереєстрацію вказаного автомобіля за [PERSON] , як новим власником. Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту даної правової норми, право на звернення до суду з позовом про захист речових прав на майно встановлюється за позивачем, коли у інших осіб виникають сумніви у належності йому цього майна, та створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності у зв`язку з наявністю таких сумнівів чи втратою належних правовстановлюючих документів на майно. Тобто у позивача є право власності на певне майно, і має місце факт оспорювання належного позивачу права. Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Закону України «Про дорожній рух» та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (надалі - Порядок), затверджених постановою КМУ № 1388 від 07 вересня 1998 року (надалі - Порядок), які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. В серпні 2019 року [PERSON] стало відомо, що він втратив право на користування та експлуатацію свого автомобіля по причині скасування державної реєстрації (перереєстрації) його автомобіля. З матеріалів справи встановлено, що згідно бази даних «НАІС ДДАІ» МВС України транспортний засіб автомобіль марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, кузов № [NUMBER] був зареєстрований на ім`я [PERSON] , з д.н.з. [NUMBER] та свідоцтвом про реєстрацію ТЗ [NUMBER] від 20.08.2008 року. 25 березня 2016 року за договором купівлі-продажу вказаний автомобіль перереєстровано на нового власника [PERSON] з видачею свідоцтва про реєстрацію СХТ [NUMBER] та д.н.з. [NUMBER] . 26 березня 2016 року за договором купівлі-продажу вказаний автомобіль перереєстровано на нового власника [PERSON] з видачею свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] та д.н.з. [NUMBER] . 04 квітня 2017 року за договором купівлі-продажу вказаний автомобіль перереєстровано на нового власника [PERSON] з видачею свідоцтва про реєстрацію СХМ [NUMBER] та д.н.з. [NUMBER] . За результатами перевірки попередньої реєстрації транспортного засобу, ініційованої Головним сервісним центром МВС України 12.05.2017 року, встановлено, що реєстрації автомобіля марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, кузов № [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , свідоцтвом про реєстрацію ТЗ [NUMBER] в базах даних МВС ніколи не існувало, оскільки ввезення здійснювалося всупереч чинному законодавству України. Пунктом 1 Порядку, передбачено, що на території України встановлено єдину процедуру державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі ТЗ), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Згідно з п.8 Порядку державна реєстрація ТЗ проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі правомірність придбання) ТЗ, відповідність конструкції ТЗ установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. На підставі п.24 Порядку реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів здійснюється за місцем звернення власника або його уповноваженої особи незалежно від місця реєстрації (проживання) фізичної особи чи місцезнаходження юридичної особи. При цьому в реєстраційних документах зазначається місце реєстрації (проживання) фізичної особи (для внутрішньо переміщених осіб - місце проживання на підставі відповідних документів) або місцезнаходження та стоянки юридичної особи, за якою реєструється транспортний засіб. Перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі отримання свідоцтва про реєстрацію замість утраченого або непридатного для користування, зміни їх власників, місця стоянки, місцезнаходження або найменування власників-юридичних осіб, місця проживання або прізвища, імені чи по батькові фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, а також у разі зміни кольору, переобладнання транспортного засобу чи заміни кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номери (п.33 Порядку). Згідно п.40 Порядку у разі встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів складових частин транспортних засобів, виявлення транспортних засобів зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в уповноважених органах МВС, у тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами або таких, що розшукуються правоохоронними органами України у зв`язку з незаконним заволодінням, уповноважені особи сервісних центрів МВС оформляють в установленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію(перереєстрацію), зняття з обліку транспортних засобів і передають усі відповідні документи та за наявності транспортні засоби до відповідного органу досудового розслідування. Якщо виявлено факт підроблення митних документів, їх ксерокопії з необхідним поясненням надсилаються до органів доходів і зборів, у зоні діяльності яких проживають особи, за якими зареєстровані відповідні транспортні засоби. Відповідно до Положення про територіальний сервісний центр МВС на них покладено повноваження щодо скасування в установленому законодавством України порядку реєстрації/обліку транспортних засобів. Згідно ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Таким чином, на підставі отриманих документів та доказів сервісним центром МВС всі реєстраційні операції, здійснені із належним [PERSON] автомобілем, були скасовані у період з 25.05.2017 року по 07.09.2017 року. З наведеного слідує, що між сторонами відсутній будь-який цивільно-правовий спір стосовно права власності на спірний автомобіль, оскільки відповідач є органом державної влади, який здійснює лише реєстраційні дії щодо цього майна Тобто відповідач не є учасником цивільно-правих відносин, а отже не є особою яка не визнає, порушує або оспорює право позивача на автомобіль. Фактично між позивачем та відповідачем існує спір стосовно поновлення державної реєстрації автомобіля, який може бути ним вирішено в порядку адміністративного судочинства. На основі викладеного суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки відповідачем не порушуються та не оспорюється права та законні інтереси позивача на спірне майно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються, оскільки йому відмовлено в задоволенні позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed