Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання за ним права власності на квартиру [ADDRESS], та визнання дійсним договору купівлі-продажу від 11 листопада 1999 року квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 11 листопада 1999 року між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS].Квартира була продана за 3000 грн., які [PERSON] отримав повністю до підписання договору. Договір був посвідчений та зареєстрований на Товарній Біржі «Нерухомість». Просив визнати право власності на квартиру, та договір купівлі-продажу дійсним. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи до суду не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутністю. Позов підтримав в повному обсязі (а.с.33). Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, до суду не з'явився, та не повідомив про поважні причини неявки. До суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав в повному обсязі (а.с.18). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив слідуючі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. ст. 5 ЦК України (2003 року): акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності, акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Відповідно до ст. 224 ЦК України (1961 року): за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 225 ЦК України (1961 року) передбачено, що право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові. Форма договору купівлі-продажу жилого будинку, передбачена ст. 227 ЦК України (1961 року.), відповідно до вимог якої, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Стаття 47 ЦК України (1961 року) передбачає, що нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. За вимогами ст. 9 ЖК України: громадяни мають право на придбання квартир (будинків) на біржових торгах. В судовому засіданні встановлено, що 11 листопада 1999 року позивач уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. На підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», договір зареєстрований Дебальцівською товарною біржою «Нерухомість», про що зроблений запис у журналі реєстрації біржових угод, реєстраційний № 12 від 28 січня 1999 року. Договір містить підписи сторін, виконавчого директора біржи та обтиск відповідної печатки (а.с.3). Право власності на будинок зареєстровано за позивачем 22.11.1999 р. (а.с.26). Позивач з 23.10.2003 року зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.5). За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. Вимоги позивача про визнання права власності на спірну квартиру задоволенню не підлягають, оскільки його право власності в встановленому законом порядку зареєстровано 22.11.1999 року КП Єнакіївської міської ради «Єнакіївське межміське бюро технічної інвентаризації» на підставі договору купівлі-продажу, що виданий товарною біржою «Нерухомість» від 11.11.1999 року. Вимоги позивача про визнання договору дійсним підлягають задоволенню, оскільки договір був укладений в письмовій формі, сторони домовилися стосовно всіх істотних умов договору, повністю їх виконали. Договір був укладений на товарній біржі, відповідно до умов Закону України «Про товарну біржу», та зареєстрований в БТІ. Ухилення сторони договору від його подальшого нотаріального оформлення договору є підставою для суду за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати цю угоду дійсною. На підставі ст. 5 ЦК України (2003 р.) ст.ст. 47, 224, 225, 227 ЦК України (1961 р.), ст. 9 ЖК України, Закону України «Про товарну біржу», та,

Outcome: partial