Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, стягнення заборгованості, пені та процентів, посилаючись на те, що 15.05.2014 року сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю належного позивачу автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] та автомобілю «Газ» д.н.з. [NUMBER], який належить КП «Житлосервіс «Оболонь» Оболонського р-ну м.Києва та яким керував [PERSON] В результаті вказаної ДТП належний позивачу автомобіль було пошкоджено. Зазначена ДТП сталась з вини [PERSON], що підтверджується постановою Оболонського районного суду м.Києва від 20.06.2014 року. Позивач здійснив відновлювальний ремонт свого автомобілю, вартість якого склала 38 610,00 грн. У зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність КП «Житлосервіс «Оболонь» Оболонського р-ну м.Києва як власника автомобілю «Газ» д.н.з. [NUMBER] застрахована в ВАТ НАСК «Оранта», позивач звернувся до останнього з заявою про страхове відшкодування. Так, відповідач ВАТ НАСК «Оранта» визначив вартість майнового збитку, завданого автомобілю «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] у розмірі 25 738,74 грн. та прийняв рішення щодо виплати позивачу зазначеної грошової суми. Однак вказана виплата позивачу відповідачем ВАТ НАСК «Оранта» здійснена не була. Позивач зазначає, що таким чином останнім були порушені права позивача на отримання страхового відшкодування, а також були порушені строки щодо виплати такого відшкодування. Посилаючись на зазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування з урахуванням індексу інфляції в сумі 26 768,29 грн., три проценти річних у сумі 179,82 грн., пеню в розмірі 1 644,70 грн., а також сплачену суму судового збору. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 15.05.2014 року приблизно о 15 год. 30 хв. по вул. Г.Дніпра, 62 в м. Києві, [PERSON] керуючи автомобілем «Газ» д.н.з. «[NUMBER]», не надав дорогу автомобілю «Фольксваген» д.н.з. «[NUMBER]», не вжив заходів, щоб не допустити самовільного руху, внаслідок чого, здійснив з ним зіткнення, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. [PERSON] порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 20.06.2014 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за обставини, що викладені вище на накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 425,00 грн. (а.с.13). На момент розгляду справи зазначена вище постанова суду від 20.06.2014 року набрала законної сили. Відповідно до ст.61 ч.4 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER], що належить позивачу (а.с.14). Відповідно до акту виконаних робіт №1856 від 27.05.2014 року позивачем було здійснено відновлювальний ремонт свого пошкодженого автомобілю, вартість якого склала 38 610,00 грн. (а.с.25-26). Судом було встановлено, що власником автомобілю «Газ» д.н.з. «[NUMBER]», яким на момент вчинення ДТП керував [PERSON], є КП «Житлосервіс «Оболонь» Оболонського р-ну м.Києва, цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ВАТ НАСК «Оранта», у зв'язку з чим, позивач 04.07.2014 року звернувся до останнього з заявою про страхове відшкодування (а.с.15, 20). Однак листом відповідача ВАС НАСК «Оранта» № 09-02-09/19543 від 20.10.2014 року позивачу було повідомлено, що згідно автотоварознавчого дослідження №АН7794НТ-20.05./2 від 20.05.2014 року матеріальний збиток завданий транспортному засобу «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] в результаті пошкодження при ДТП склав 25 738,74 грн. та відповідачем було прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування в зазначеному розмірі (а.с.18). Незважаючи на прийняття відповідачем рішення про виплату страхового відшкодування, вказана сума страхового відшкодування позивачу виплачена не була. Згідно розрахунку, наданого позивачем, відповідач має сплатити позивачу суму страхового відшкодування з урахуванням індексу інфляцій в розмірі 26 768,29 грн.; три проценти річних в сумі 179,82 грн. та пеню в розмірі 1 644,70 грн. Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 року, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, які зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Суд звертає увагу на те, що представник відповідача визнав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та таке визнання позову не суперечить нормам чинного законодавства України і не порушує права третіх осіб. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved