Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи Юрі`ївська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, фізична особа-підприємець - [PERSON] про перерозподіл спадкового майна, в якому просив суд, з урахуванням вимог викладених в уточненій позовній заяві (а.с.80-85) визначити частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом посвідчене нотаріусом Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 25.03.2006 року на ім`я [PERSON] та свідоцтво про право на спадщину за заповітом посвідчене 25.04.2009 року нотаріусом Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області на ім`я відповідача [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину земельної ділянки з кадастровим № 1225981000:01:003:0077 , площею 9,7569 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Жемчужненської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області; скасувати державний акт серії ЯГ №575744, та державний акт серії ЯЛ № 318717 на право власності на земельну ділянку з кадастровим № 1225981000:01:003:0077 , площею 9,7569 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Жемчужненської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області, видані 24.11.2010 року відділом Держземагенства в Юр`ївському районі Дніпропетровської області. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначив, позивачу стало відомо, що його померлі батько [PERSON] , померлий [INFO] та бабуся [PERSON] , померла [INFO] за життя отримували сертифікати на право на земельну частку (пай) розміром по 10,3 кадастрових гектарів. Маючи намір оформити спадщину після смерті бабусі та батька позивач у вересні 2017 року звернувся до Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з відповідними заявами, однак постановами державного нотаріуса від 05.09.2017 року та 12.09.2017 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а зокрема видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] та бабусі [PERSON] .. Із вказаних постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивач дізнався, що після смерті його батька [PERSON] спадкове майно, яке йому належало, успадкувала бабуся позивача [PERSON] , при цьому після смерті бабусі належне їй майно за заповітом, посвідченим виконавчим комітетом Вербуватівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області 23.06.2008 року за реєстровим номером 103 успадкували відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] судове засідання позивач по справі [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце судового засідання сповіщений належним чином, при цьому в матеріалах справи міститься заява його представника адвоката Жмуренко А.В. про розгляд справи за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] адвокат Суботіна Н.М. надала суду заяву про розгляд справи без її участі та в задоволенні позовних вимог просила повністю відмовити та застосувати строк позовної давності. Суд зауважує про наявність в матеріалах справи відзиву на позовну заяву відповідачів [PERSON] , згідно якого останні просили відмовити у задоволенні позову, не визнавши такий в повному обсязі (т.1 а.с. 128-131). Третя особа ФОП [PERSON] , його представник адвокат Микицюра Н.М. в судове засідання не з`явилися, надавши суду заяву про розгляд справи за відстуності цієї третьої особи, зазначивши про те, що позовні вимоги повністю не визнає (т.1 а.с.209-210). Третя особа Юр`ївська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, при цьому про дату, час та місце судового засідання сповіщені належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, при цьому про дату, час та місце судового засідання сповіщений належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутності не з`явившихся учасників справи на підставі наявних в ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх, при цьому не здійснює фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.06.2005 року, виданого відділом РАЦС Юр`ївського районного управління юстиції Дніпропетровської області, позивач [PERSON] народився [INFO] та батьками останнього записані [PERSON] і [PERSON] (т.1 а.с.17). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.08.2017 року, виданого повторно Юр`ївським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, вбачається, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , батьком якого, в свою чергу, записаний [PERSON] (т.1 а.с.18). З копії свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 05.02.2013 року, виданого повторно відділом ДРАЦС Юр`ївського районного управління юстиції Дніпропетровської області, вбачається, що останній помер [INFO] (т.1 а.с.20). З матеріалів спадкової справи № 156/2005 до майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] (т.2 ас.2-21) , вбачається, що після смерті останнього за прийняттям спадщини до Юр`ївської державної нотаріальної контори звернулася мати такого [PERSON] , при цьому 25.03.2006 року [PERSON] державним нотаріусом Юр`ївської держнотконтори Дніпропетровської області було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,757 га, що розташована на території Жемчужанської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області, право власності на яку померлого [PERSON] підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 126972, виданого на підставі розпорядження голови Юр`ївської райдержадміністрації Дніпропетровської області № 65 від 20.03.2002 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6217 (т.1 а.с.177-191). Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 21.08.2017 року, виданого повторно виконавчим комітетом Вербуватівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області (т.1 а.с.19), вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . З матеріалів спадкової справи № 160/2008 до майна померлої [PERSON] (т.2 ас.191-236) вбачається, що за прийняттям спадщини після смерті [PERSON] за заповітом звернулися відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З наявного в матеріалах спадкової справи заповіту від 23.06.2008 року, вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження, а саме: -земельну ділянку загальною площею 9,7569 га, розташовану на землях Жемчужненської сільської ради та належної їй на праві приватної власності на землю згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯГ № 575744 від 01.02.2007 року заповідала [PERSON] ;-земельну ділянку загальною площею 8,934 га, розташовану на землях Жемчужанської сільської ради та належної їй на праві приватної власності на землю згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 126977 від 29.11.2002 року заповідала [PERSON] ;-усе інше належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов`язки, які належатимуть їй на час складення заповіту, а також ті майнові права та обов`язки, які належатимуть їй на день смерті заповідала [PERSON] . Відповідно до вказаного заповіту: - відповідачу [PERSON] 25.04.2009 року державним нотаріусом Юр`ївської держнотконтори Дніпропетровської області видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно померлої [PERSON] у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,7569 га;- відповідачу [PERSON] 25.04.2009 року державним нотаріусом Юр`ївської держнотконтори Дніпропетровської області видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно померлої [PERSON] у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,934 га (т.2 а.с.2-51). Судом на день смерті [PERSON] , [INFO] , встановлено наявність двох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.201). При цьому Розпорядженням голови Юр`ївської РДА від 15.12.2008 року №440-р-08 дитині [PERSON] було встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування (т.1 а.с.21). Матеріали спадкової справи № 156/2005 до майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] (т.2 ас.2-21) не містять відомостей про встановлення цього факту нотаріусом на момент відкриття спадщини, видачі свідоцтва про право на спадщину, а також повідомлення особи, яка успадкувала після [PERSON] належне йому майно [PERSON] про цей факт. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1\~ст. 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Згідно\~ст.\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. \~ \~ \~ \~Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними, що передбачено статтею 1278 ЦК України. Відповідно до ч. 4-5\~ ст. 1268 ЦК України\~малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою\~статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, на час відкриття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , судом встановлено наявність трьох спадкоємців його матері [PERSON] , та двох неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , та виходячи з принципу рівності часток, згідно з положенням ст. 1278 ЦК України, суд приходить до висновку, що кожному зі спадкоємців належало по 1\\3 частині спадкового майна. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що під час спадкування після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , позивачу по справі належала 1/3 частина спадкового майна, а тому позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] право власності на частину земельної ділянки з кадастровим № 1225981000:01:003:0077 , площею 9,7569 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Жемчужненської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області суд вважає такими, що підлягають частковому задоволенню, та вважає за можливе визнати за ним право власності на 1/3 частину земельної ділянки з кадастровим № 1225981000:01:003:0077 , площею 9,7569 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Жемчужненської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області. Враховуючи положення ч. 4-5\~ ст. 1268 ЦК України, суд вважає необґрунтованим посилання відповідача [PERSON] щодо застосування строку позовної давності, оскільки [PERSON] є таким, що прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] , померлого [INFO] в силу свого малолітнього віку. Частиною першою\~статті 1280 ЦК України\~встановлено якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя\~ статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації. Відповідно до вимог ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України головним обов`язком держави є утвердження і забезпечення прав і свобод людини, за свою діяльність держава відповідає перед людиною. Забезпечення прав і свобод потребує, зокрема, законодавчого закріплення механізмів (процедур), які створюють реальні можливості для здійснення кожним громадянином прав і свобод (абзац четвертий підпункту 3.2 пункту З мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 24 грудня 2004 року N 22-рп/2004). До таких механізмів належить структурована система судів і види судового провадження, встановлені державою. Судовий захист вважається найбільш дієвою гарантією відновлення порушених прав і свобод людини і громадянина. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню повністю. Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін. \~ \~ \~ \~Даючи оцінку вимогам [PERSON] щодо визначити частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом посвідчене нотаріусом Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 25.03.2006 року на ім`я [PERSON] та свідоцтво про право на спадщину за заповітом посвідчене 25.04.2009 року нотаріусом Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області на ім`я відповідача [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину земельної ділянки з кадастровим № 1225981000:01:003:0077 , площею 9,7569 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Жемчужненської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області; скасувати державний акт серії ЯГ №575744, та державний акт серії ЯЛ № 318717 на право власності на земельну ділянку з кадастровим № 1225981000:01:003:0077 , площею 9,7569 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Жемчужненської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області, видані 24.11.2010 року відділом Держземагенства в Юр`ївському районі Дніпропетровської області, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~Відповідно до ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Виходячи з зазначених правових норм, спосіб захисту своїх прав обирає позивач, суд не має права на власний розсуд змінювати спосіб захисту прав, обраний позивачем та суд вважає, що вимоги щодо визначити частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом посвідчене нотаріусом Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 25.03.2006 року на ім`я [PERSON] та свідоцтво про право на спадщину за заповітом посвідчене 25.04.2009 року нотаріусом Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області на ім`я відповідача [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину земельної ділянки з кадастровим № 1225981000:01:003:0077 , площею 9,7569 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Жемчужненської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області; скасувати державний акт серії ЯГ №575744, та державний акт серії ЯЛ № 318717 на право власності на земельну ділянку з кадастровим № 1225981000:01:003:0077 , площею 9,7569 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Жемчужненської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області, видані 24.11.2010 року відділом Держземагенства в Юр`ївському районі Дніпропетровської області є передчасними до виконання вимог ст.. 1280 ЦК України. Питання про судові витрати суд вирішує за правилами ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial