Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім», про відшкодування матеріальної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.03.2016 за участю автомобілів [NUMBER], та «Додж-авенджер», д.н.з. [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль, який належить позивачу, отримав механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 02.06.2016 відповідача визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Розмір витрат, понесених позивачем у зв'язку із відновленням пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля, становить 14600,00 грн. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім». 18.03.2016 позивач звернувся до страхової компанії відповідача з повідомленням про настання страхової події та просив виплатити йому суму страхового відшкодування. Проте у здійсненні страхового відшкодування позивачу було відмовлено. Посилаючись на наведене, просить стягнути з відповідача на свою користь вартість відновлювального ремонту автомобіля у розмірі 14600,00 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, явку свого представника не забезпечила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. 04.03.2016 о 13 год. 30 хв. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], в м. Києві, на перехресті вулиць Л.Гавро та М.Залки, не переконалась в безпеці руху, не витримала безпечний боковий інтервал, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила п.п. 2.10 (а), 10.1, 13.1 ПДР України. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 02.06.2016 відповідача [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Постанова не оскаржувалась та набрала законної сили (а.с. 7) Згідно з ч.4 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, особою, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 21.03.2016 за участю автомобіля [NUMBER], та автомобіля [NUMBER], є водій [PERSON] У відповідності до положень ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно з ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За приписами ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Матеріалами справи підтверджено, що автомобіль «Додж-авенджер», який належить позивачу, був пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у вчиненні якої винний відповідач. На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім» на підставі полісу № АЕ/6706366, терміном дії з 07.11.2015 до 06.11.2016 (а.с. 87). 01.04.2016 позивач звернувся до ПрАТ «Київський страховий дім» з заявою про виплату страхового відшкодування. Листом ПрАТ «Київський страховий дім» від 19.04.2016 позивачу відмовлено у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), оскільки на дату звернення позивача до страхової компанії автомобіль «Додж-авенджер» був відремонтований. Вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], склала 14600,00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт № НГ-0002316 від 15.03.2016 та квитанцією № 15679141 від 14600,00 грн. (а.с. 17-18). Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Оскільки третьою особою відмовлено у здійсненні страхового відшкодування, то позивач згідно норм чинного законодавства має право на відшкодування завданої йому шкоди безпосередньо особою, яка її завдала. Крім того, суд враховує, що відповідач в порушення вимог п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» невчасно звернулася до страховика з повідомленням про настання страхового випадку та залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, що могло бути підставою відповідно до п. 38.1.1. ст. 38 вищезгаданого Закону для стягнення з відповідача в порядку регресу суми страхового відшкодування. Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи та підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 14600,00 грн. на відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. (а.с. 5-а). З викладеного,

Outcome: approved