Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 22 жовтня 2012 року перебуває з відповідачем в шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №27. З відповідачем познайомилась випадково по телефону в період, коли він відбував покарання у виправній колонії, де і відбулася реєстрація шлюбу, після чого він продовжував відбувати покарання у місцях позбавлення волі, а вона переїхала проживати до його батьків у село Павлівку Солонянського району, де прожила декілька місяців. Взаємовідносини з батьками відповідача не склалися, у зв'язку з чим вона була вимушена переїхати проживати місто Камянку Черкаської області до свекрухи від першого шлюбу зі своїм неповнолітнім сином, який є її внуком. З відповідачем після реєстрації шлюбу однією сім'єю не проживали, спільних неповнолітніх дітей від шлюбу не мають, а відповідач, повернувшись з місць позбавлення волі, проживає зі своїми батьками, у зв'язку з чим намірів відновити сімейні стосунки ні він, ні вона не мають. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, вона зрозуміла помилковість своє згоди на укладення шлюбу з відповідачем, тому змушена звернутися з позовом до суду про розірвання шлюбу. Спору щодо спільного майна між ними не має. Позивач, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.14,16), у судове засідання не з'явилась, надавши суду письмову заяву (а.с.3), за якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала розірвати шлюб, а справу розглядати у її відсутність. Спір про майно відсутній. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.15, 17-18), у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, за якою прохав розглядати справу у його відсутність, позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу (а.с.19), зазначивши також, що спільних дітей з позивачкою не мають, спір про майно відсутній. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 22 жовтня 2012 року перебувають з відповідачем в шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №27 (а.с.4), в період якого спільних неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя сторін в сім'ї не склалося через те, що шлюб ними було укладено в період відбування відповідачем покарання в місцях позбавлення волі, у зв'язку з чим вони фактично однією сім'єю не проживали, а після повернення відповідача з виправної установи не бажають налагоджувати сімейні стосунки, проживають окремо в різних населених пунктах, про що зазначили і в поданих до суду письмових заявах (а.с.3,19). Спору про спільне майно між сторонами не має. На день розгляду справи судом мір до збереження сім'ї сторони не приймали і зберігати сім'ю не бажають, про що свідчать подані до суду як позивачем, так і відповідачем письмові заяви щодо вирішення питання про розірвання шлюбу (а.с.31-34), оскільки вирішити питання розірвання шлюбу в поза судовому порядку через органи РАЦС сторони не можуть. За таких підстав суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивачки, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved