Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 26 лютого 2016 року було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На теперішній час подружні відносини між ними остаточно припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведеться, спору про визначення місця проживання дітей та поділу спільного майна між ними немає. Зазначені обставини стали приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2020 року позовну заяву залишено без руху із визначенням позивачу строку для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2020 року справу передано на розгляд до Самарського районного суду м. Дніпропетровська. 14 січня 2021 року справа надійшла до Самарського районного суду м. Дніпропетровська та протоколом автоматичного розподілу від 14.01.2021 визначено головуючим суддею Кушнірчука Р.О. Ухвалою суду від 15 січня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився за невідомими суду причинами, однак надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити (а.с. 36) Відповідач в судове засідання не з`явилась за невідомими суду причинами, однак надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] » (а.с. 37) Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, а тому для ухвалення рішення немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Дослідивши письмові докази, врахувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що 26 лютого 2016 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 28 (а.с. 7). Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а.с. 8-9). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що фактично шлюбні відносини припинені з лютого 2020 року, спільне господарство не ведеться, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дітей. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог частини 8 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України відповідачу залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved