Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 21 лютого 2017р. між ним та відповідачем був укладений шлюб, від шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . З січня 2019р. між ним та відповідачем припинені сімейно-шлюбні відносини. Вважає, що причиною припинення сімейно-шлюбних відносин є те, що вони з відповідачем мають різні характери, що приводило до взаємного непорозуміння та втрати почуттів, спора про дитину та майно не має. Просить шлюб з відповідачем розірвати. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просить судові витрати покласти на нього та розглянути справу у його відсутність, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилась, про час розгляду справи була повідомлена належним чином відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та просить розглянути справу у її відсутність, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] », тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, 21.02.2017 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області був зареєстрований шлюб між громадянином [PERSON] , [INFO] , та громадянкою [PERSON] , [INFO] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 21 лютого 2017 року (а.с.3). Позивач та відповідач є батьками дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого повторно 04 жовтня 2018 року (а.с.4). Сімейно-шлюбні стосунки між сторонами припинені з січня 2019 р., суперечки про дитину та майно немає. Крім того, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що примирення не можливе, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідач позовні вимоги визнає, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судові витрати покласти на позивача за його заявою.

Outcome: approved