Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді права власності на: -земельну ділянку площею 0,1623 га, яка розташована на території Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5124182400:01:003:0705, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; -земельну ділянку площею 2,8354 га, яка розташована на території Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5124182400:01:002:0346, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; -земельну ділянку площею 0,3423 га, яка розташована на території Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5124182400:01:004:0598, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За час свого життя [PERSON] не залишив заповідального розпорядження. Тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємців першої, другої та третьої черги немає. Позивач усе своє життя та по день смерті проживав з спадкодавцем [PERSON] . Прийняв спадщину після його смерті відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, від спадщини не відмовлявся. Відповідач є онукою померлого [PERSON] . Після смерті [PERSON] у встановлений законом строк відповідач звернулась до нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини на користь позивача. Через деякий час, позивач, відповідно до вимог чинного законодавства, звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 26 червня 2019 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач у судове засідання не з`явився, від представника позивача - адвоката Златі Н.С. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідача у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про визнання позову, визнала позовні вимоги та просила розглядати справу за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді права власності на : -земельну ділянку площею 0,1623 га, яка розташована на території Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5124182400:01:003:0705, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; -земельну ділянку площею 2,8354 га, яка розташована на території Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5124182400:01:002:0346, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; -земельну ділянку площею 0,3423 га, яка розташована на території Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5124182400:01:004:0598, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За час свого життя [PERSON] не залишив заповідального розпорядження. Тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємців першої, другої та третьої черги немає. Відповідач є онукою померлого [PERSON] . Після смерті [PERSON] у встановлений законом строк відповідач звернулась до нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини на користь позивача. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Позивач більше п`яти років до відкриття спадщини та до часу відкриття спадщини проживав разом з [PERSON] , від спадщини не відмовлявся, а тому вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Через деякий час, позивач, відповідно до вимог чинного законодавства, звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 26 червня 2019 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав суду: копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на ім`я померлого [PERSON] , документи підтверджуючі факт сумісного проживання позивача з померлим, та інші докази, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а надані суду документи у повному обсязі підтверджують обґрунтованість та законність позовних вимог, а тому позов має бути задоволено. Позивачем у позові та під час розгляду справи не заявлялись вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладення цих витрат на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved