Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 13Ф-СК-БВ-2014 від 26 лютого 2014 року, в сумі 113722 гр. 47 коп., у зв'язку з невиконанням умов кредитного договору. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26 лютого 2014 року між ПАТ «ВТБ БАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 13Ф-СК-БВ-2014, відповідно до умов якого ПАТ «ВТБ БАНК» було надано [PERSON] кредит в сумі 99800 гр.00 коп. зі строком користування до 26 лютого 2019р., а останній в свою чергу зобовязався належним чином використати та повернути суму отриманого кредиту, та сплатити відповідну плату (проценти) за користування ним, у розмірі 5 % (відсотків) річних в строки передбачені у договорі. У звязку з тим, що відповідач не виконав свої зобовязання по своєчасному поверненню сум отриманого кредиту та сплаті нарахованих відсотків за його користування, виникла заборгованість в розмірі 113722 гр. 47 коп., що стало підставою для звернення з позовом до суду. Представник позивача у судове засідання зявився. Відповідач про слухання справи повідомлений належним чином, до суду не прибув, заяви з проханням розглянути справу за його відсутністю не надіслав. У відповідності до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приймаючи до уваги, що належним чином повідомлений відповідач не зявився у судове засідання і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутністю, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи суд вважає , що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. 26 лютого 2014р. між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 13Ф-СК-БВ-2014, відповідно якому відповідачу був наданий кредит у розмірі 99800 гр. 00 коп., зі строком користування до 26 лютого 2019р., з оплатою за користування кредитними коштами в розмірі 5 % річних. Пунктом 4.2 Кредитного договору встановлено, що за управління кредитом Позичальник зобовязаний щомісячно сплачувати на користь банку комісійну винагороду в розмірі 1,19% від початкової суми кредиту. Відповідно до п.5.1 Кредитного договору, у разі прострочення виконання Позичальником своїх зобовязань щодо повернення кредиту та/або процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору, Позичальник зобовязаний сплатити на користь Банку пеню за кожний день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобовязань за кожний день порушення зобовязань, включаючи день погашення. Діючи відповідно до умов Кредитного договору Банк свої зобовязання виконав належним чином та у повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером № 43919 від 26.02.2014 року. Відповідач починаючи з січня 2015 року в порушення умов Кредитного договору систематично не виконує зобовязання по поверненню належних до сплати частин кредиту, з лютого 2015 року відсотків за його використання, а також комісії за управління кредитними коштами. Внаслідок того, що з боку відповідача були порушені вищевказані умови повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, у відповідача перед позивачем виникла прострочена заборгованість. Станом на 14 серпня 2015 р. у відповідача виникла заборгованість по кредитному договору № 13Ф-СК-БВ-2014 від 26.02.2014р. в сумі 113722 гр. 47 коп.. Розрахунок заборгованості позивачем зроблений правильно. У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа / кредитодавець/ зобовязується надати грошові кошти / кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.. 1048 ЦК України. Таким чином, відповідач не виконав умов кредитного договору № 13Ф-СК-БВ-2014 від 26 лютого 2014р., а тому з нього на користь позивача необхідно стягнути заборгованість в сумі 113 722 гр. 47 коп., яка складається з: - строкової заборгованості за кредитним договором - 70168 гр. 28 коп.; - простроченої заборгованості за кредитним договором - 9290 гр.37 коп.; - інфляційних витрат нарахованих на прострочену заборгованість за кредитом 1041 гр. 45 коп.; - 3% річних нараховані на прострочену заборгованість по кредиту 86 гр. 60 коп.; -строкової заборгованості по процентам 1044 гр. 16 коп.; -простроченої заборгованості по процентам 7503 гр. 81 коп.; - інфляційних витрат нарахованих на прострочену заборгованість по процентам 1051 гр. 52 коп.; -3% річних нараховані на прострочену заборгованість по процентам 65 гр. 73 коп.; -строкової заборгованості по комісії 1187 гр. 62 коп.; -простроченої заборгованості по комісії 8313 гр. 34 коп.; -пеня нарахована за невиконання зобовязання щодо сплати комісії 4702 гр. 98 коп.; -пеня нарахована у звязку з порушенням зобовязань щодо сплати кредиту та процентів за його використання 9266 гр. 61 коп. Приймаючи до уваги, що суд виніс рішення на користь позивача, то з відповідача на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 1137 гр.22 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved