Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 24 травня 2007 року АКІБ «УкрСиббанк» уклав з [PERSON] договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11159496000, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 10\~415, 00 дол. США на строк до 24 травня 2014 року зі сплатою 12, 5 % річних за користування кредитом. 17 вересня 2008 року згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» були внесені зміни в Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких назва Банку була змінена на ПАТ «УкрСиббанк». Банком було виконано свій обовязок та зараховано кредитні кошти на поточний рахунок [PERSON] для подальшого їх використання за цільовим призначенням. В свою чергу [PERSON] неналежним чином виконує покладені на нього обовязки щодо погашення кредиту, у звязку з чим в нього виникла заборгованість за кредитом та процентами, яка станом на 27 травня 2015 рік становить 2\~361, 25 дол. США, що за курсом НБУ станом на 27 травня 2015 рік становить 50\~586, 18 грн., та 3\~324, 32 грн. пені, та складається з: кредитної заборгованості за період з 24 травня 2007 року по 27 травня 2015 року у розмірі 2\~322, 79 дол. США, що за курсом НБУ станом на 27 травня 2015 рік становить 49\~762, 23 грн.; заборгованості по процентам за період з 17 березня 2009 року по 27 травня 2015 року у розмірі 38, 46 дол. США, що за курсом НБУ станом на 27 травня 2015 рік становить 823, 95 грн.; пені за прострочення сплати кредиту за період з 27 травня 2014 року по 27 травня 2015 року у розмірі 3\~228, 96 грн.; пені за прострочення сплати процентів за період з 27 травня 2014 року по 27 травня 2015 року у розмірі 5, 36 грн. Представник ПАТ «УкрСиббанк» у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, був сповіщений про розгляд справи належним чином за місцем реєстрації згідно вимог ст. 74 ЦПК України, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав та про причини неявки суд не повідомляв. У відповідності до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. У відповідності до п. 116 цих Правил, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. П. 119 Правил передбачено, що після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення вважаються такими, що не вручені, поштові перекази - не виплачені. Невручені поштові відправлення зберігаються об'єктом поштового зв'язку до закінчення шестимісячного строку з дня прийняття їх для пересилання, невиплачені поштові перекази - протягом трьох років з дня прийняття їх для пересилання. Протягом зазначеного строку відправник/адресат може звернутися до оператора поштового зв'язку щодо одержання такого поштового відправлення, коштів за таким поштовим переказом. До суду повернулось поштове повідомлення форми Ф-20 за спливом строку зберігання, що свідчить про те, що відповідач до операторів поштового зв'язку не звертався. Вищевикладене свідчить про недобросовісне виконання процесуальних обов'язків [PERSON], тому суд вважає, що останній про розгляд справи був сповіщений належним чином. У зв'язку з чим, суд вважає за можливе, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, та зі згоди представника позивача, провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що 24 травня 2007 року АКІБ «УкрСиббанк» уклав з [PERSON] договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11159496000, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 10\~415, 00 дол. США на строк до 24 травня 2014 року зі сплатою 12, 5 % річних за користування кредитом. Згідно п. 1.3.4 договору строк сплати процентів відбувається з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані Банком такі проценти. Відповідно до п. 4.1 договору за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, передбачених Договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. 17 вересня 2008 року згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» були внесені зміни в Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких назва Банку була змінена на ПАТ «УкрСиббанк». Судом також встановлено, що Банком було виконано свій обовязок та зараховано кредитні кошти на поточний рахунок [PERSON] для подальшого їх використання за цільовим призначенням, а саме для придбання автомобіля. Однак, [PERSON] неналежним чином виконує покладені на нього обовязки щодо погашення кредиту, тому у нього виникла заборгованість за кредитом та процентами, яка станом на 27 травня 2015 рік становить 2\~361, 25 дол. США, що за курсом НБУ станом на 27 травня 2015 рік становить 50\~586, 18 грн., та 3\~324, 32 грн. пені, та складається з: кредитної заборгованості за період з 24 травня 2007 року по 27 травня 2015 року у розмірі 2\~322, 79 дол. США, що за курсом НБУ станом на 27 травня 2015 рік становить 49\~762, 23 грн.; заборгованості по процентам за період з 17 березня 2009 року по 27 травня 2015 року у розмірі 38, 46 дол. США, що за курсом НБУ станом на 27 травня 2015 рік становить 823, 95 грн.; пені за прострочення сплати кредиту за період з 27 травня 2014 року по 27 травня 2015 року у розмірі 3\~228, 96 грн.; пені за прострочення сплати процентів за період з 27 травня 2014 року по 27 травня 2015 року у розмірі 5, 36 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені лише за період з 27 травня 2014 року по 27 травня 2015 року, є такими, що відповідають вимогам закону. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 538, 20 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь Банку. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved