Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 5579-OWNCASH від 09.12.2013 року в розмірі 35828,24 гривень. В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що 09.12.2013 року між ПАТ «КРЕДОБАНК», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено кредитний договір № 5579-OWNCASH, відповідно до умов якого ПАТ «КРЕДОБАНК» надав позичальнику кредит у розмірі 29664,00 гривень із терміном кредитування до 08.12.2015 року на поточні потреби, а [PERSON] кредит отримала та зобов`язалась погашати заборгованість за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом та заборгованості по сплаті комісії, в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. У випадку порушення зобов`язань за кредитним договором [PERSON] зобов`язалася сплатити банку відсотки за користування кредитом у розмірі 9,99% річних. ПАТ «КРЕДОБАНК» повністю виконав свої зобов1язання за кредитним договором та надав [PERSON] кредит на загальну суму 29664,00 гривень, остання кредит отримала, але свої зобов`язання щодо повернення коштів не виконала, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки, в результаті чого станом на момент звернення до суду утворилась заборгованість у розмірі 34439,02 гривень, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Відповідачка звернулася до суду з зустрічним позовом та просила визнати кредитний договір № 5579-OWNCASH від 09.12.2013 року, укладений між ПАТ «КРЕДОБАНК» та нею, недійсним, посилаючись на те, що 28 вересня 2012 року на вул. Іллінській в м. Суми з салону автомобіля була викрадена її сумка, в якій знаходились документи, в тому числі паспорт, ідентифікаційний код та перепустка на роботу на її ім`я, в зв`язку з чим в той же день вона звернулася з заявою до поліції. Після цього вона замовила новий паспорт, який вона отримала 23.10.2012 року. В січні 2014 року з ПАТ «Кредобанк» вона отримала повідомлення про заборгованість по кредиту, вона зрозуміла, що її викраденим паспортом скористались невідомі особи, тому вона знову звернулась до поліції з заявою про злочин. Згодом було з`ясовано, що кредит було оформлено у Київському відділенні ЦФ ПАТ «Кредобанк», тому її звернення було направлено до Голосіївського РУ ГУМВС в м. Київ, а звідти знову в м. Суми. У Сумському відділенні ПАТ «Кредобанк», куди вона з`явилася для ідентифікації особи, вона розповіла про зазначені обставини. Однак банк звернувся до суду з позовом, не дивлячись на те, що кредитний договір вона не укладала. За вказаних обставин, вважає, що його необхідно визнати недійсним. 18.05.2020 року від АТ «КРЕДОБАНК» надійшли письмові пояснення, в яких позивач зазначає, що відповідачем не було надано доказів того, що її документи справді були викрадені, а є лише підтвердження того, що відповідач звертався до чергової частини Ковпаківського РВ СМУ УМВС України в Сумській області за фактом викрадення, про що їй було надано довідку та відмовлено в порушенні кримінальної справи. Вважають, що банк виконав свої зобов`язання у повному обсязі, проте відповідачем не було виконано зобов`язання, тому банк просив стягнути з відповідача 35 828, 24 грн., з яких 29664,00 грн. - заборгованість по кредиту; 4 775,02 грн. - заборгованість по сплаті комісії; 1 389,22 грн. - пеня та судові витрати в вигляді судового збору в сумі 1 921,00 грн. (т. 1, а.с.99,100). 09.09.2020 року від АТ «КРЕДОБАНК» до суду надійшло заперечення на зустрічну позовну заяву, в якій позивач просив відмовити [PERSON] в задоволенні зустрічного позову в зв`язку з недоведеністю її вимог (т. 1, а.с.137,138). 25.08.2021 року до суду надійшли заяви від ТОВ «ФК «ПРИВАТНІ ІНВЕСТИЦІЇ» про залучення до участі у справі правонаступника позивача (т. 2, а.с.28,29) та про залучення до участі у справі правонаступника відповідача (т. 2, а.с.49,50). 22.09.2021 року ухвалою суду залучено до участі у справі правонаступника позивача ТОВ «ФК «ПРИВАТНІ ІНВЕСТИЦІЇ» замість первісного позивача АТ «Кредобанк» та залучено до участі у справі за зустрічним позовом [PERSON] до АТ «Кредобанк» про визнання кредитного договору недійсним правонаступника Відповідача - ТОВ «ФК «ПРИВАТНІ ІНВЕСТИЦІЇ» замість первісного відповідача АТ «Кредобанк», який на підставі договору факторингу від 21 червня 2021 року права вимоги за кредитним договором № 5579-OWNCASH від 09.12.2013 року між [PERSON] та АТ «Кредобанк» передав ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції», яке і отримало право вимоги за кредитним договором. Представник ТОВ «ФК «ПРИВАТНІ ІНВЕСТИЦІЇ» в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи ТОВ «ФК «ПРИВАТНІ ІНВЕСТИЦІЇ» було повідомлено належним чином у встановленому законом порядку. ТОВ «ФК «ПРИВАТНІ ІНВЕСТИЦІЇ» подало до суду клопотання, в якому просила задовольнити первісний позов в повному обсязі та відмовити в задоволенні зустрічного позову, розглянувши справу у відсутність представника ТОВ «ФК «ПРИВАТНІ ІНВЕСТИЦІЇ». [PERSON] в судове засідання не з`явилась, направивши до суду заяву, в якій просила справу слухати без її участі, відмовити в задоволенні первісного позову. Позовні вимоги, заявлені в зустрічній позовній заяві підтримала повністю та просила їх задовольнити, стягнувши з позивача за первісним позовом судові витрати за проведення експертизи та сплачений нею судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, з`ясувавши правові позиції сторін, вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а підстав для задоволення первісних вимог ТОВ «ФК «ПРИВАТНІ ІНВЕСТИЦІЇ» суд не вбачає. З наданої ТОВ «ФК «ПРИВАТНІ ІНВЕСТИЦІЇ» копії кредитного договору вбачається, що 09.12.2013 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» (на даний час ТОВ «ФК «ПРИВАТНІ ІНВЕСТИЦІЇ») та [PERSON] укладено кредитний договір № 5579-OWNCASH, відповідно до умов якого ПАТ «КРЕДОБАНК» надав позичальнику [PERSON] кредит у розмірі 29664,00 гривень із терміном кредитування до 08.12.2015 року на поточні потреби, а [PERSON] кредит отримала та зобов`язалась погашати заборгованість за кредитом, яка складається з заборгованості по кредиту, заборгованості по сплаті комісії та пені. Пунктом 4.2 Договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360», за ставкою, визначеною п. 2.4 Договору, а саме 9,99% річних з моменту видачі кредиту до закінчення терміну кредитування, визначеного п. 2.3 Договору. З кредитного договору вбачається, що термін його дії з 09.12.2013 року до 08.12.2015 року т. 1, а.с.67). З письмових пояснень АТ «КРЕДОБАНК» вбачається, що заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 35 828,24 грн., з яких 29664,00 грн. - заборгованість по поверненню суми кредиту; 4 775,02 грн. - заборгованість по сплаті комісії; 1 389,22 грн. - пеня (т. 1, а.с.99,100). Натомість, [PERSON] послідовно стверджувала, що ніяких кредитних договорів з ТОВ «ФК «ПРИВАТНІ ІНВЕСТИЦІЇ» чи АТ «КРЕДОБАНК» вона не укладала. 28 вересня 2012 року вона перебувала в [ADDRESS] , де із салону автомобіля у неї була викрадена сумка, в якій знаходились документи, в тому числі: паспорт громадянина України на її ім`я з ідентифікаційним кодом та перепустка на територію ПАО «Хімпром», де вона працює. В цей же день вона звернулась з відповідною заявою до чергової частини Ковпаківського РВ СМУ УМВС України в Сумській області. Її звернення від 28.09.2012 за № 7096 було зареєстроване Ковпаківським РВ СМУ УМВС України в Сумській області в Журналі реєстрації заяв та повідомлень про злочини, що вчинені або готуються. На підставі п. 2 ст. 6 КПК України (ред. 1960 р.) 28.09.2012 прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи (т. 1, а.с.50-52). 23 жовтня 2012 року [PERSON] був отриманий новий паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Сумським РС УДМС України в Сумській області (т. 1, а.с.48,49). Листом № 964 від 03.02.2014 року Сумським міським відділом УМВС України в Сумській області [PERSON] було повідомлено, що під час перевірки її заяви встановлено, що кредитний договір від 09.12.2013 № 5579-OWNCASH та подальше отримання кредиту в сумі 29664 грн. проведено в Київському відділенні ЦФ ПАТ «Кредобанк» за адресою: м. Київ, вул. Горького, 91/14, в зв`язку з чим її звернення направлено до Голосіївського РУ ГУМВС в м. Київ (т. 1, а.с.53). 27.02.2014 року матеріали за заявою [PERSON] щодо шахрайських дій відносно неї з Голосіївського РУ ГУМВС в м. Київ були повернуті до Сумського МВ УМВС України в Сумській області, як безпідставно направлені (т. 1, а.с.54). Листом № 05-19443/14 від 05.09.2014 року ПАТ «Кредобанк» повідомив [PERSON] про те, що ПАТ «КРЕДОБАНК» отримано лист з Сумського міського відділу УМВС України в Сумській області № 3720 від 12.03.14 р. щодо неукладення нею кредитного договору від 09.12.2013 р. № 5579-OWNCASH та запропонував їй звернутися до відділення ПАТ «Кредобанк» за місцем проживання для проведення відповідної ідентифікації її особи (т. 1, а.с.55). Ухвалою суду від 08.12.2020 року, ухвалою суду від 17.05.2021 року було призначено судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Сумському науково-дослідному експертно-криміналістичного центру МВС України в Сумській області. Згідно висновку почеркознавчої експертизи № СЕ-19/119-21/6300-ПЧ від 30.07.2021 року підпис від імені [PERSON] у графі «Позичальник» у кредитному договорі від 09 грудня 2013 року № 5579-OWNCASH виконаний не [PERSON] , а іншою особою згідно зразків, наданих на експертизу; підпис від імені [PERSON] у графі «Позичальник» у графіку платежів за Кредитним договором № 5579-OWNCASH від 09 грудня 2013 року та розрахунку сукупності вартості кредиту (додаток № 1) (а.с.68), виконаний не [PERSON] , а іншою особою згідно зразків, наданих на експертизу (т. 2, а.с.2-9). Згідно із частинами першою - третьої, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (ч.1 ст.236 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2,3 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Всупереч положенням ст.ст. 12, 81 ЦПК України ТОВ «ФК «ПРИВАТНІ ІНВЕСТИЦІЇ» не надало суду належних доказів на підтвердження того, що кредитний договір ПАТ «Кредобанк» укладало саме з [PERSON] . Натомість надані суду докази позивачкою за зустрічним позовом [PERSON] підтверджують ту обставину, що [PERSON] кредитних договорів з ПАТ «Кредобанк» не укладало, що випливає з висновку почеркознавчої експертизи № СЕ-19/119-21/6300-ПЧ від 30.07.2021 року. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне повністю задовольнити вимоги [PERSON] про визнання кредитного договору № 5579-OWNCASH від 09.12.2013 року, укладеного між ПАТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] , недійсним, а в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ПРИВАТНІ ІНВЕСТИЦІЇ» про стягнення грошових сум за кредитним договором суд підстав не вбачає. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у відповідності з положеннями якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved