Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до\~ [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. Просив стягнути з відповідача суму збитків у розмірі 18 500,00 грн., а також судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. В обґрунтування позовної заяви вказав, що між ним та [PERSON] 16.06.2020 року було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу №АО1807840 строком дії до 16.06.2021 року, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «NISSAN X-TRAIL», державний номерний знак [NUMBER] . 19.06.2020 року приблизно о 19:00 по вул. Запорізьке шосе в с. Братське, Дніпровського району, Дніпропетровської області відбулося дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «NISSAN X-TRAIL», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «MERCEDES-BENZ VITO», державний номерний знак [NUMBER] . Власник пошкодженого транспортного засобу звернулась до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» щодо виплати їй страхового відшкодування. Разом з цим власнику автомобіля [PERSON] було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 18 500,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, раніше направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв, клопотань та/або відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ст.280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням положень\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.06.2020 року о 19:00 годині водій [PERSON] керуючи автомобілем «NISSAN X-TRAIL» державний номерний знак [NUMBER] скоїв зіткнення з автомобілем «MERCEDES-BENZ VITO» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , власником якого є [PERSON] . Відповідно до постанови Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17.08.2020 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. Згідно ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено і те, що внаслідок такої дорожньо-транспортної пригоди автомобілю марки «MERCEDES-BENZ VITO» державний номерний знак [NUMBER] було завдано механічних ушкоджень. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була забезпечена Полісом №АО1807840 ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.». [PERSON] , як власник автомобіля «MERCEDES-BENZ VITO» державний номерний знак [NUMBER] звернулась до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» з метою страхового відшкодування, з повідомленням про ДТП від 09.11.2020 року та заявою про страхове відшкодування від 25.11.2020 року. 16.11.2020 року [PERSON] складено Акт огляду транспортного засобу та складено калькуляцію №20-3974 від 23.11.2020 року, відповідно до якої вартість відновлюваного ремонту пошкодженого в ДТП транспортного засобу «MERCEDES-BENZ VITO» державний номерний знак [NUMBER] складає 23\~454,68 грн. 25.11.2020 року [PERSON] звернулась до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» з листом щодо погодження розміру страхового відшкодування у розмірі 18\~500,00 грн. 26.11.2020 року ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» складено розрахунок страхового відшкодування та Страховий акт №20.1807840-3974 на суму 18\~500,00 грн. ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» здійснило виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 18\~500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №25663 від 09.12.2020 року та проведеного банком 09.12.2020 року. Крім того, ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» сплатило судовий збір в сумі 2 270,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №38202 від 29.04.2021 року та проведеного банком 29.04.2021 року. ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» отримало право зворотної вимоги (суброгації) до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, на суму 18\~500,00 грн. Згідно\~ст. 11 ЦК України\~передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є\~Закон України «Про страхування», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до\~ст. 25 Закону України «Про страхування»\~здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно із договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Статтею 27 Закону України «Про страхування»\~та\~статтею 993 ЦК України\~передбачено перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за заподіяні збитки, а саме: до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно\~ст.22 п.22.1. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в\~рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Отже, виходячи з вищенаведеного, враховуючи конкретні обставини справи, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, а тому такими, що підлягають задоволенню. Частиною 1\~ст. 141 ЦПК України, встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved