Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS], загальною площею 78,4 кв.м., житловою площею 44,4 кв.м., у ЖБК «Річковик-1». Позивач вказує на те, що для оформлення спадщини 29.03.2018 року він звернувся до приватного нотаріуса КМНО Опанасенка К.І. з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була відкрита спадкова справа № 05. 16.05.2018 року він звернувся до приватного нотаріуса КМНО Опанасенка К.І. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, 16.05.2018 року йому було видано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не було надано правовстановлюючих документів на спірну квартиру. Як зазначає позивач, вказана квартира належить [PERSON], як члену ЖБК «Річковик-1». Сума пайового внеску за квартиру в повному обсязі була сплачена у 1992 році. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що він фактично прийняв спадщину, однак відсутність правовстановлюючих документів на квартиру перешкоджає в оформленні спадщини в нотаріальному порядку, позивач просить задовольнити його вимоги та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS]. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Скрипки О.І. від 23 червня 2018 року відкрито провадження по даній цивільній справі. 19.07.2018 року до суду надійшов відзив представника відповідача Ковальової О.О. на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначає про те, що дійсно [PERSON] з 21.04.1989 року по день своєї смерті був членом ЖБК «Річковик-1». Від його імені 30.04.1992 року було сплачено пайовий внесок за квартиру, відтак, відповідач не заперечує проти того, що [PERSON] набув у власність квартиру [ADDRESS]. Представник відповідача також підтвердила факт реєстрації та проживання позивача у спірній квартирі. Відтак, представник відповідача просить ухвалити по справі законне та обґрунтоване рішення в межах заявлених вимог та проводити судовий розгляд в її відсутність. 20.08.2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву представника третьої особи - Київської міської ради, в якому представник відповідача просить прийняти рішення згідно чинного законодавства та слухати справу у його відсутність. В судове засідання позивач та його представник не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу у її та позивача відсутність, позовні вимоги підтримує та просить про їх задоволення. Представники відповідача та третьої особи - Київської міської ради в судове засідання не з'явились, просили розглянути справу в їх відсутність. Представник третьої особи - Головного територіального управління юстиції у м.Києві в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи обставини справи та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін. Оскільки сторони по справі в судове засідання не з'явились, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер батько позивача [PERSON] - [PERSON] (а.с.6, 7). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з трикімнатної квартири [ADDRESS] в ЖБК «Річковик-1», житловою площею 44,4 кв.м., загальною площею 78,4 кв.м. (а.с.17-18). Згідно довідки № 50 від 24.05.2018 року ЖБК «Річковик-1», [PERSON] є власником вказаної квартири, сума пайового внеску в розмірі 16088,60 крб. сплачена 30.04.1992 року в повному обсязі, що складає суму паєнакопичення. [PERSON] є членом ЖБК «Річковик-1» на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 21.04.1989 року № 352 (а.с.8). 16.05.2018 року приватним нотаріусом КМНО Опанасенком К.І. було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. № 05/2018, якою було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], оскільки право власності на спірну квартиру не зареєстровано у встановленому законом порядку та не надано правовстановлюючих документів на квартиру (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 384 ЦК України визначено, що будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Стаття 392 ЦПК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як встановлено судом, і це підтверджується наявними доказами, померлий [PERSON] став власником квартири [ADDRESS] після сплати паю за дану квартиру у ЖБК «Річковик-1», однак у встановленому законом порядку не зареєстрував дане право власності. Позивач є спадкоємцем за законом, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину та звернувся з заявою про прийняття спадщини, однак на даний час позбавлений можливості зареєструвати у встановленому законом порядку право власності на нерухоме майно, чим порушується його право на спадкування, а тому його порушені права підлягають захисту в судовому порядку. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved