overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначав, що подружнє життя не склалось через різні погляди на сімейне життя та обовязки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. У звязку з цим у сімї відбувались сварки, які призвели до того, що вони стали чужими людьми. Зазначив, що подружні відносини між ними припинилися з лютого 2018 року, з цього часу спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу вважає такими, що суперечать його інтересам. На примирення не згоден. Тому просив суд шлюб розірвати. В день розгляду справи позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою, у якій просив розглянути справу по суті в підготовчому судовому засіданні за його відсутності. В заяві також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. У заяві також зазначила, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. У звязку з визнанням позову відповідачем, зважаючи на відповідні клопотання сторін, справу необхідно розглянути по суті в підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 10 березня 2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати, зазначає, що не бажає миритися з відповідачем. Відповідач на розірвання шлюбу згодна. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. Зважаючи на вказану позицію сторін, суд вважає, що надання їм терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Позов необхідно задовольнити в повному обсязі, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначав, що подружнє життя не склалось через різні погляди на сімейне життя та обовязки. Через це у сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сімю немає. Шлюбні відносини припинені з вересня 2017 року. З цього часу спільне господарство не ведеться. Спроби примирення не принесли жодних результатів. Тому просив суд шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, звернувся до суду з заявою, у якій просив розглянути справу по суті в підготовчому судовому засіданні за його відсутності. Відповідач [PERSON] також звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. У заяві також зазначила, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. У звязку з визнанням позову відповідачем, зважаючи на відповідні клопотання сторін, справу необхідно розглянути по суті в підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 17 червня 2017 року року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати, зазначає, що не бажає миритися з відповідачем. Відповідач на розірвання шлюбу згодна. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. Зважаючи на вказану позицію сторін, суд вважає, що надання їм терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Позов необхідно задовольнити в повному обсязі, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначав, що подружнє життя не склалося, тому вони з дружиною проживають окремо. На примирення він не згоден. Тому просив суд шлюб розірвати. В день розгляду справи позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою, у якій просив розглянути справу за його відсутності у підготовчому судовому засіданні. Крім того, зазначив, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] також надала суду заяву, у якій просила справу розглянути в підготовчому судовому засіданні за її відсутності. В заяві зазначила, що позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін у підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 23 серпня 2000 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO], яка на час розгляду справи є повнолітньою. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати, зазначає, що на примирення не згоден. На час розгляду справи він позов підтримує та просить задовольнити. Шлюб просить розірвати. Відповідач на розірвання шлюбу згодна, проти розірвання шлюбу не заперечує. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. Зважаючи на вказану позицію сторін, суд вважає, що надання подружжю терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Позов необхідно задовольнити в повному обсязі, шлюб необхідно розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач, яка у шлюбі змінювала прізвище, просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначав, що подружнє життя не склалося, фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться протягом останніх років. Тому просив шлюб розірвати. В день розгляду справи позивач [PERSON] надав суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності. В заяві також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надала суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності. В заяві також зазначила, що позов визнає. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не зявились. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 23 серпня 2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Як вказав в позовній заяві позивач, шлюбні відносини подружжям припинені, спільне господарство не ведеться, намагання відновити сімейні стосунки виявились марними. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в своєму позові просить шлюб розірвати, зазначає, що не бажає миритися з відповідачем. Відповідач на розірвання шлюбу згодна. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. Зважаючи на вказану позицію сторін, суд вважає, що надання їм терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Позов необхідно задовольнити в повному обсязі, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначав, що подружнє життя не склалося, фактично шлюбні відносини між ними припинені у травні 2014 року, спільне господарство не ведеться.. Тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. В заяві також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявилась, надала суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності. В заяві також зазначила, що позов визнає. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не зявились. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 27 липня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Як вказав в позовній заяві позивач, з травня 2014 року шлюбні відносини подружжям припинені, спільне господарство не ведеться. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в своєму позові просить шлюб розірвати, зазначає, що не бажає миритися з відповідачем. Відповідач на розірвання шлюбу згодна. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. Зважаючи на вказану позицію сторін, суд вважає, що надання їм терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не просить суд відновити її дошлюбне прізвище. Позов необхідно задовольнити в повному обсязі, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначав, що подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги між подружжям, розходження поглядів на сімейні відносини та життєві цінності. У звязку з цим протягом року вони проживають окремо. Спроби примирення не принесли бажаних результатів. Сімя перестала існувати. Тому просив шлюб розірвати. В день розгляду справи позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою, у якій справу просив розглянути за його відсутності, зазначав, що позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] також звернулась до суду з заявою, у якій справу просила розглянути за її відсутності. В заяві крім того зазначила, що позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не зявились. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 17 листопада 2001року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в своєму позові просить шлюб розірвати, зазначає, що не бажає миритися з відповідачем. Відповідач на розірвання шлюбу згодна. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. Зважаючи на вказану позицію сторін, суд вважає, що надання їм терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Позов необхідно задовольнити в повному обсязі, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначав, що подружнє життя не склалося через зміну ставлення відповідача до нього після реєстрації шлюбу: вона відмовлялася проживати разом, відмовлялася переїжджати до країни проживання позивача, коли ж він приїздив до дружини в Україну, відповідач з'являлася додому в нетверезому стані та вчиняла сварки, не підтримувала з ним шлюбних відносин. Протягом двох років вони проживали окремо в різних державах, на будь-який контакт з ним відповідач не йшла. Шлюб їх був лише формальністю. Тому позивач просив шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, уповноваживши [PERSON] представляти його інтереси в суді. Представник позивача [PERSON] звернулась до суду з заявою, у якій просила справу розглянути за її відсутності та відсутності позивача. В заяві також зазначала, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з'явились. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 24 травня 1995 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в своєму позові просить шлюб розірвати, зазначає, що не бажає миритися з відповідачем. На час розгляду справи бажання позивача розірвати шлюб не змінилося. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем. Зважаючи на вказану позицію позивача, суд вважає, що надання сторонам терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Позов необхідно задовольнити в повному обсязі, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначав, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрату поваги один до одного. Ведення спільного господарства та сумісне проживання сторонами припинено, примирення між ними неможливе. Сім'я перестала існувати. Тому просив шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив шлюб розірвати, вважає відновлення подружніх стосунків між сторонами по справі, подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими. Зазначає, що не згоден на примирення з відповідачем. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, проти його задоволення не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 07 серпня 1998 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, шлюбно-сімейних відносин не підтримують. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач на розірвання шлюбу згодна. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач на розірвання шлюбу згодна, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому позов необхідно задовольнити, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначав, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрату поваги один до одного. Відповідач проживає з іншим чоловіком. Тому відновити стосунки сторони не намагались. Сімя перестала існувати. Тому просив шлюб розірвати. В день розгляду справи позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою, у якій справу просив розглянути за його відсутності, зазначав, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також звернулась до суду з заявою, у якій справу просила розглянути за її відсутності. В заяві крім того зазначила, що позов визнає в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не зявились. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 07 грудня 2005 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в своєму позові просить шлюб розірвати, зазначає, що не бажає миритися з відповідачем. Відповідач на розірвання шлюбу згодна. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. Зважаючи на вказану позицію сторін, суд вважає, що надання їм терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Позов необхідно задовольнити в повному обсязі, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначав, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрату поваги один до одного, фактично шлюбні відносини між ними припинені у лютому 2013 року. Сімя перестала існувати. Тому просив шлюб розірвати. В день розгляду справи позивач [PERSON] надав суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності. В заяві також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надала суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності. В заяві також зазначила, що позов визнає. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не зявились. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 12 листопада 2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Як вказав в позовній заяві позивач, з 2013 року вони з дружиною проживають окремо, сімя перестала існувати. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в своєму позові просить шлюб розірвати, зазначає, що не бажає миритися з відповідачем. Відповідач на розірвання шлюбу згодна. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. Зважаючи на вказану позицію сторін, суд вважає, що надання їм терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Позов необхідно задовольнити в повному обсязі, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначав, що подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обовязки. В сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що сторони стали чужими людьми. Ведення спільного господарства та сумісне проживання сторонами припинено, примирення між ними неможливе. Сімя перестала існувати. Тому просив шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив шлюб розірвати, вважає відновлення подружніх стосунків між сторонами по справі, подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими. Зазначає, що не згоден на примирення з відповідачем. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, проти його задоволення не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 12 лютого 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, шлюбно-сімейних відносин не підтримують. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач на розірвання шлюбу згодна. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач на розірвання шлюбу згодна, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому позов необхідно задовольнити, шлюб необхідно розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач просить суд змінити їй прізвище на «Масюк». Тому відповідачу необхідно відновити її дошлюбне прізвище.

Outcome: approved