Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення з дня проживання дитини з ним та перебування дитини на його матеріальному утриманні, а саме з 01.05.2001 року, стягнення аліментів з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], на користь [PERSON], на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів від заробітку щомісячно, починаючи з 28.09.1999 року до досягнення дитиною повноліття, які стягуються на підставі рішення Енергодарського міського суду у справі № АЕ-141/1999 відкликання з ВДВС Енергодарського МУЮ з примусового виконання виданий Енергодарським міським судом Запорізької області 01.10.1999 року виконавчий лист у справі № АЕ-141/1999. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідач ухилявся від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, не піклувався про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечував необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, внаслідок чого він вимушений був забрати сина до себе, з травня 2001 року дитина фактично знаходилась у нього, він піклувався про сина, здійснював всі необхідні видатки на утримання, проживання та навчання сина, всі інші питання виховання та утримання сина, щоденно займаючись його повноцінним вихованням, організацією дозвілля, покупкою одягу, предметів канцелярії, повноцінного харчування, 03.01.2002 року Ухвалою Енергодарського міського суду у справі №2-1436/2001 до розгляду справи по суті його неповнолітній син [PERSON] переданий під його нагляд, при цьому на утримання сина продовжувалися стягуватись аліменти на користь відповідача. В судове засіданні позивач не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, за участі його представника. Представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на підтвердження позовних вимог надав копії виконавчого листа з відміткою про відсутність заборгованості по сплаті аліментів станом на 31.01.2002 року; пояснив, що останнє її відоме місце проживання відповідача зазначене в позовні заяві, в 2001 року вона виїхала за межі України, її місце знаходження не відоме, з цього часу відповідач взагалі не спілкувалася з сином, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, належним чином повідомлена в передбаченому ЦПК України порядку. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. На підставі Рішення Енергодарського міського суду у справі АЕ-141/1999 був виданий виконавчий лист про стягнення з позивача аліментів на користь [PERSON], на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів від заробітку щомісячно, починаючи з 28.09.1999 року до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Енергодарського міського суду від 03.01.2002 року у справі №2-1436/2001 до розгляду справи по суті неповнолітній [PERSON], [INFO] переданий під нагляд позивача. Рішенням Енергодарського міського суду від 15.03.2002 року у справі №2-13/2002 було визначено місце проживання [PERSON], [INFO] разом з батьком - позивачем у справі,- у м. Енергодар Запорізької області, Україна. Також Рішенням Енергодарського міського суду від 15.03.2002 року у справі №2-13/2002 встановлено, що син позивача та відповідача - [PERSON], [INFO], проживав разом з позивачем, відповідач вела аморальний спосіб життя, аліменти використовувала в особистих цілях. Весь цей час саме виключно позивач завжди піклувався про сина, здійснював всі необхідні видатки на утримання, проживання та навчання сина, всі інші питання виховання та утримання сина, організації дозвілля, покупки одягу, предметів канцелярії, повноцінного харчування. На противагу цьому, мати - відповідачка у справі,- виїхала у невідомому напрямі, весь цей час не надавала матеріальну допомогу на утримання дитини незважаючи на те, що син потребував постійної материнської уваги, матеріальної допомоги, піклування та догляду. За матеріалами справи останнє відоме місце проживання є адреса: [ADDRESS]. Факт проживання дитини з позивачем, перебування дитини на повному на матеріальному утриманні позивача підтверджується вищевказаними судовими рішеннями. Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На підставі ч.9 ст.110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, предявляються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). З огляду на вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного, приймаючи до уваги викладені обставини, визначення судом місця проживання дитини з позивачем, знаходження дитини на повному матеріальному утриманні, позивача,

Outcome: partial