Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, мотивуючи тим, що між сторонами був укладений договір позики, письмовим доказом чого є розписка позичальника, який посвідчує передання позикодавцем визначеної грошової суми, відповідно до якої [PERSON] 12 червня 2011 року отримав 7360 доларів США та зобов'язався їх повернути до 12 жовтня 2011 року. На даний час зобов'язання не виконано, сума боргу відповідачем [PERSON] в повному обсязі не повернута. Сума заборгованості складає 4800 доларів США. В зв'язку з тим, що відповідач відмовляється добровільно повернути кошти, ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань щодо повернення боргу, тому позивач був вимушений звернутися з позовом до суду для захисту своїх прав та інтересів та просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 56208,00 грн. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, проте від представника позивача надійшла до суду заява, в якій він просив провести розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку. За таких обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечила проти такого порядку вирішення спору. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 12 червня 2011 року між сторонами був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] отримав від позивача грошові кошти в сумі 7360 доларів США та зобов'язався повернути гроші в строк до 12 жовтня 2011 року, про що надав йому відповідну розписку (а.с. 44). Однак відповідач не повернув отриманні у позику грошові кошти у зазначений термін та ухиляється від виконання свого зобов'язання. На вимогу позивача щодо повернення коштів, відповідач не реагує. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов, може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передачу йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановленні договором. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України. Тому, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача боргу на загальну суму 4800,00 доларів США, що еквівалентно 56208,00 грн. (а.с. 165 - 166). Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявних у справі доказів, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 562,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved