Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 25110,00 грн. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.08.2008 року між ЗАТ «СК «ВЕСКО», правонаступником якого є ПАТ «СК «АХА Страхування» та ТОВ «Савсервіс-мова» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №178-а/08 від 28.08.2008 року. 05.10.2008 року о 15.30 годин в смт. Гостомель на на 23 км. а/д Київ- Ковель сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу «Рено», д.н. [NUMBER], та транспортного засобу «Деу», д.н. [NUMBER], яким керував [PERSON] Вказана ДТП сталася з вини водія [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Рено», д.н. [NUMBER], який на момент ДТП був застрахований власником у ЗАТ «Страхова компанія «АХА Україна», правонаступником якого є ПАТ «АХА Страхування». Відповідно до звіту №2006 від 18.10.2008 року про оцінку майна, розмір збитку склав: 71507,16 грн. На підставі заяви страхувальника від 07.11.2008 року, звіту №2006 від 18.10.2008 року, розрахунку страхового відшкодування від 11.11.2008 року, розрахунку вартості деталей від 04.11.2008 року, сформованого страхового акту №178-а/08-1 від 01.12.2008 року позивач виплатив страхове відшкодування страхувальнику у розмірі 50100,00 грн. Цивільно-правова відповідальність в частині заподіяння шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля «Деу», д.н. [NUMBER], на момент ДТП була застрахована у ВАТ «УСК «Дженералі Гарант» за полісом ВВ/4326869. Полісом ВВ/4326869 передбачено, що ліміт відповідальності ВАТ «УСК «Дженералі Гарант» за шкоду, заподіяну майну, становить 25500,00 грн., а франшиза 510,00 грн. 01.01.2011 року ВАТ «УСК «Дженералі Гарант» виплатило позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 24990,00 грн. Залишкова різниця завданих матеріальних збитків між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, становить:50100,00 грн. - 24990,00 грн. = 25110,00 грн. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, з моменту виплати, позивач отримав право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.08.2008 року між ЗАТ «СК «ВЕСКО», правонаступником якого є ПАТ «СК «АХА Страхування» та ТОВ «Савсервіс-мова» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №178-а/08 від 28.08.2008 року. 05.10.2008 року о 15.30 годин в смт. Гостомель на на 23 км. а/д Київ- Ковель сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу «Рено», д.н. [NUMBER], та транспортного засобу «Деу», д.н. [NUMBER], яким керував [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілю «Рено», д.н. [NUMBER] завдано механічних пошкоджень. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], який керував автомобілем «Деу», д.н. [NUMBER]. Постановою судді Ірпінського міського суду Київського області від 13.10.2008 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автомобілем «Деу», д.н. [NUMBER], внаслідок чого позивач поніс значні матеріальні збитки, є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП. Відповідно до звіту №2006 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, складеного 18.10.2008 року ТОВ «Естімейт», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Рено», д.н. [NUMBER], в результаті його пошкодження в ДТП складає 71507,16 грн. На підставі заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування від 07.11.2008 року, звіту №2006 від 18.10.2008 року, розрахунку страхового відшкодування від 11.11.2008 року, розрахунку вартості деталей від 04.11.2008 року, сформованого страхового акту №178-а/08-1 від 01.12.2008 року позивач виплатив страхове відшкодування страхувальнику у розмірі 50100,00 грн. Цивільно-правова відповідальність в частині заподіяння шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля «Деу», д.н. [NUMBER], станом на момент ДТП, була застрахована у ВАТ «УСК «Дженералі Гарант» за полісом №ВВ/4326869. Полісом №ВВ/4326869 передбачено, що ліміт відповідальності ВАТ «УСК «Дженералі Гарант» за шкоду, заподіяну майну, становить 25500,00 грн., а франшиза 510,00 грн. 01.01.2011 року ВАТ «УСК «Дженералі Гарант» виплатило позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 24990,00 грн. Залишкова різниця завданих матеріальних збитків між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить: 50100,00 грн. - 24990,00 грн. = 25110,00 грн. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Крім того, оскільки відповідач не відшкодував шкоду в добровільному порядку та згідно з положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач отримав право вимоги на таке відшкодування. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в розмірі понесених витрат в сумі 25110,00 грн.. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 251,10 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved