Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], Дніпропетровської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області, Управління Державної казначейської служби України, третя особа Дніпропетровський ВДВС Головного територіального управління юстиції про звільнення майна з-під арешту. Позивач у судовому засіданні 20.09.2016 року позовні вимоги підтримав та просив суд підтвердити наявне [PERSON] право власності на майно, шляхом його звільнення з-під арешту, а саме транспортний засіб марки ЗАЗ 11028, 1995 року випуску, номерний знак [NUMBER], номер кузова ХТ110280S0304342, двигун №0320382, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САТ875450 накладеного головним державним виконавцем Статьєвою А.В. Дніпропетровського районного відділу ДВС Дніпропетровської області по виконавчому провадженню №45531726 від 19.11.2014 року з примусового виконання постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по адміністративній справі №3-175/3947/14-п від 03.10.2014 року про стягнення адміністративного штрафу з [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], уродженця [INFO], проживає [INFO]; виключити інформацію з підсистем НАІС ДДАІ МВС України про арешт та заборону відчуження транспортного засобу марки ЗАЗ 11028, 1995 року випуску, номерний знак [NUMBER], номер кузова ХТ110280S0304342, двигун №0320382, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САТ875450 накладеного головним державним виконавцем Статьєвою А.В. Дніпропетровського районного відділу ДВС Дніпропетровської області по виконавчому провадженню №45531726 від 19.11.2014 року з примусового виконання постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по адміністративній справі №3-175/3947/14-п від 03.10.2014 року. У подальшому просив суд слухати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 20.09.2016 року проти задоволення позову не заперечував, у подальшому просив суд слухати справу за його відсутності та винести рішення на розсуд суду. Начальник Управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області у судовому засіданні 20.09.2016 року позовні вимоги не визнав, просив суд у задоволенні позову відмовити. Представники Дніпропетровської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області та Дніпропетровського ВДВС Головного територіального управління юстиції у судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином, причину неявки у судове засіданні суду не повідомили. Суд, вислухавши у судовому засіданні думку сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного. Позивачу на праві приватної власності належить транспортний засіб марки ЗАЗ 11028, 1995 року випуску, номерний знак [NUMBER], номер кузова ХТ110280S0304342, двигун №0320382, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САТ875450. 06.08.2016 року, під час оформлення договору купівлі-продажу належного позивачу на праві власності автомобіля ЗАЗ 11028, 1995 р. в., н.з. АЕ5634ЕК, працівниками ТСЦ 1242 РСЦ МВС в Дніпропетровській області було відмовлено в його посвідченні. Відмову мотивовано наявністю арешту та заборони на відчуження і запропоновано звернутися до відділу ДВС Дніпропетровського районна Дніпропетровської області. За результатом перевірки з підсистем НАІС ДДАІ МВС України від 06.08.2016 року пункт 3 «Обмеження - Арешт та/або заборона на відчуження» в графі «хто постановив» зазначено, відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції, 28.05.2015 року. 09.08.2016 року, вхідний номер 2408 на ім'я начальника Дніпропетровського районного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області було подано заяву, в якій просив зняти арешт з належного позивачу майна - автомобіля ЗАЗ 11028, 1995 р. в., н.з. АЕ5634ЕК, накладеного головним державним виконавцем Статьєвою A.B., у зв'язку із помилковим арештом. Адже дані боржника за виконавчим провадженням №45531726 від 19.11.2014 р. та дані позивача не співпадають, а позивач ніякого відношення до виконавчого провадження та виконавчого документа, за яким проводиться примусове виконання не має. Тобто відсутні правові підстави щодо арешту належного позивачу майна. 11.08.2016 року, за № 03-14/14050 листом - відповіддю позивача повідомлено, якщо він вважає майно своїм то відповідно до ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» має право звернутися до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту. З отриманої із Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень інформації про виконавче провадження вбачається, що у головного державного виконавця Статьєвої A.B. Дніпропетровського районного відділу ДВС Дніпропетровської області на примусовому виконані перебувала постанова Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по адміністративній справі № 3-175/3947/14-й від 03.10.2014 p., набрала чинності 14.10.2014 р. про стягнення штрафу у розмірі 6800 грн. з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], проживає [INFO], працює СПП «Чумаки», оператором. 08.04.2015 року державним виконавцем у виконавчому провадженню №45531726 від 19.11.2014 р. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. В постанові вказано боржником [PERSON], [INFO], РНОКПП - [NUMBER], адреса проживання: [INFO]. А арешт накладено на належний позивачу транспортний засіб ЗАЗ 11028, 1995 р. в., н. з. АЕ5634ЕК, вказавши, що автомобіль належить боржникові. Тобто арешт накладено на майно яке не належить і ніколи не належало [PERSON], [INFO], РНОКПП -[NUMBER], який мешкає по вул. Севастопольській, буд. 68 в с. Верхня Маївка Дніпропетровської області та який ніякого відношення до цього майна немає. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу CAT 875450 та даними підсистем НАІС ДДАІ МВС України, власником автомобіля ЗАЗ 11028, 1995 р. в., н.з. AE5634EK, номер кузова [NUMBER] є [PERSON], [INFO], РНОКПП - [NUMBER]. До того ж за даними з підсистем НАІС ДДАІ МВС України за станом на 06.08.2016 року в пункт 11 «Адмінпрактика-Порушення, окрім штрафів - НІ» та пункті 12 «Адмінпрактика-штрафи-НІ» відсутні інформація, про скоєння мною правопорушень і відповідальності за них. Арешт, на належне позивачу на праві власності майно та заборону його відчуження накладено за правопорушення вчинене боржником [PERSON], [INFO], РНОКПП - [NUMBER]. Штраф за дане адміністративне правопорушення, вчинене боржником зараховується до державного бюджету. Арешт майна є мірою, що забезпечує інтереси фізичних та юридичних осіб у випадках, передбачених законом. Тобто арешт майна та заборона ним розпоряджатися можуть бути здійснені в певних передбачених законом випадках для забезпечення майнових прав громадян, погашення ними боргів, що виникли на підставі зобов'язань або заподіяння шкоди, адміністративних правопорушень, виконання вироку про конфіскацію майна. Ані за даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень ані за даними підсистем НАІС ДДАІ МВС України не має інформації про ймовірність підстав накладення арешту на належне позивачу майно. Майно - автомобіль ЗАЗ 11028, 1995 р. в., н. з. АЕ5634ЕК не перебувало та не перебуває в користуванні боржника. Отже право позивача, як власника майна, транспортного засобу ЗАЗ 11028, 1995 року випуску, номерний знак [NUMBER] обмежено, а саме, позбавлено права користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Конституцією та Цивільним кодексом України закріплено принцип, за яким кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Кожна особа, при посяганні на її майно має конституційне право, звертатися з вимогою до суду про звільнення майна з - під арешту. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з [PERSON], Дніпропетровської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області, Управління Державної казначейської служби України на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 174 грн. з кожного.

Outcome: approved