Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Соснівський відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування своїх вимог вказував, що між відповідачем [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» 24.10.2006 за № 11063398000 укладений кредитний договір. З метою забезпечення виконання вищевказаного кредитного зобовязання 24.10.2006 між сторонами укладено договір іпотеки № 27012, відповідно до умов якого передано в іпотеку банку, нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» 13.02.2012 відступило позивачу відповідно до Договору факторингу № 2 свої права вимоги за зобовязанням [PERSON] по вказаному кредитному договору та договором іпотеки № 27012 від 24.10.2016. При проведенні організаційних дій щодо добровільного врегулювання кредитної заборгованості стало відомо, що на вказаний предмет іпотеки Соснівським відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції накладено ряд арештів, а саме: постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 15.10.2009 серії АА770518, постановою про відкриття виконавчого провадження від 05.10.2010 ВП 21319687. Наявність арештів на предмет іпотеки заважає ТОВ «Кей-Колект», як пріоритетному обтяжувачу, реалізувати своє право першочергового задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет застави у спосіб, обраний на власний розсуд, виходячи із діючого законодавства України, у звязку з цим позивач змушений звернутись з даним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, скерував до суду заяву, просив справу розглядати без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити, надав згоду на ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У звязку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» 24.10.2006 за № 11063398000 було укладено кредитний договір. З метою забезпечення виконання вищевказаного кредитного зобовязання 24.10.2006 між сторонами укладено договір іпотеки №27012, відповідно до умов якого передано в іпотеку банку, нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» 13.02.2012 відступило позивачу відповідно до Договору факторингу № 2 свої права вимоги за зобовязанням [PERSON] по вказаному кредитному договору та договором іпотеки № 27012 від 24. 10. 2016 року. Таким чином позивач являється новим кредитором відповідача. При проведенні організаційних дій щодо добровільного врегулювання кредитної заборгованості стало відомо, що на вказаний предмет іпотеки Соснівським відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції накладено ряд арештів, а саме: постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 15.10.2009, АА770518 на квартиру у м. Черкаси, вул. Конєва. будинок 11. кз.68, постановою про відкриття виконавчого провадження від 05.10.2010 ВП 21319687 на квартиру у [ADDRESS]. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, заборона на нерухоме майно а саме кв. 68 по вул. Конєва, б. 11 в м.Черкаси на підставі договору іпотеки від 24.10.2006, було зареєстровано 25. 10. 2006 за № 3943924. Таким чином, на момент винесення державним виконавцем Соснівського районного відділу ДВС в Черкаській області постанови про відкриття провадження № 21319687 від 05. 10. 2010 та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за № АА № 770518, від 15. 10. 2009, якими накладено арешт на кв. 68 по вул. Конєва, б. 11 в м.Черкаси, що належить [PERSON] , дана квартира вже перебувала в іпотеці Банку. Згідно з ч. 3 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Згідно з ч. 6 ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації (ч. 7 ст. 7 вказаного Закону). В силу положень ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача -заставодержателя. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом. Таким чином, заставодержатель, яким у силу переходу прав вимоги є ТОВ «Кей-Колект», має переважне право на задоволення його вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на заставлене майно. Тому з метою повного та своєчасного задоволення вимог кредитора та іпотекодержателя, яким станом на поточну дату являється позивач, суд вважає за необхідне зняти арешт накладений на предмет іпотеки, а отже позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved