Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, а також визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними. Відповідно до поданої заяви про зміну предмету позову від 08.09.2016 р. позивач просить зобов»язати [PERSON] не перешкоджати [PERSON] брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його дітьми, визначити наступні способи його участі у вихованні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], особисте спілкування: побачення в останні чотири вихідні дні кожного місяці з 11.00 год. до 18.00 год за місцем їх перебування, без участі мами і її рідних і без залучення спеціалістів соціальних служб; якщо вихідні - останній день місяця припадає на суботу, а неділя це вже перше число наступного місяця, такі вихідні вважаються останніми вихідними місяця і час з дітьми проводить батько; спільний відпочинок: першу половину літніх (45 днів) та в повному обсязі осінніх, весняних канікул, дати проводять з батьком, зимові канікули діти проводять з мамою; необмежене спілкування з доньками: [PERSON] та [PERSON] особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв»язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та доньками; у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення з доньками або це день передує дню побачення, або є наступним після цього, то такі дні доньки проводять з батьком; в день побачення позивача з доньками, він має право забирати дітей з дому, школи особисто;. Також позивач просить зобов»язати відповідача за два дні до дня зустрічі позивача з доньками, надати йому інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дітей, а у разі настання таких змін, повідомити про це позивача особисто на наступний день з дня настання таких обставин. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони у справі перебували у шлюбі. Від даного шлюбу у них народились діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв»язку з чим їх шлюб було розірвано на підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 05.03.2015 р. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з відповідачем, яка переїхала проживати з дітьми в м.Гуляйполе Запорізької області, та почала чинити перешкоди у спілкуванні з ними. Після спроб в позасудовому порядку вирішити питання щодо участі батька у вихованні дітей, які не дали результатів позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки в позасудовому порядку сторони не дійшли згоди. В ході судового розгляду позивач та його представник підтримали позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просили суд позов задовольнити, оскільки батько має рівні права та відповідні обов»язки щодо участі у вихованні дітей, однак, позивач перешкоджає йому у здійсненні своїх обов»язків, вимкнула подаровані дітям засоби зв»язку, перешкоджає у особистих побаченнях. Для вирішення зазначеного спору були залучені працівники соціальних служб, однак бажаного результати зазначені заходи не дали. Позивач посилається на те, що позивач налаштовує дітей проти батька, створюючи йому негативний образ, що призводить до їх страждань. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що позивач не надав доказів на підтвердження існування перешкод у спілкуванні з дітьми. Позивач зазначила. що діти самі не бажають спілкуватись з батьком, побоюються його, що він їх забере, а тому вона заперечує проти особистих побачень не за місцем проживання дітей, а також заперечує щодо спілкування з батьком протягом канікул тривалий час не за місцем перебування дітей. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації в судове засідання не з»явився, надавши письмові пояснення. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області в судове засідання не з»явився, наддавши клопотання про розгляд справи у відсутність представника, на неодноразові запити суду висновок щодо запропонованого регламенту зустрічей батька з дітьми не надали. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який був розірваний на підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 05.03.2015 р. Від даного шлюбу у сторін народились діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з матір»ю і переїхали проживати з м.Києва до м.Гуляйполе Запорізької області, де відвідують навчальні заклади. За місцем проживання дітей, в [ADDRESS] створені належні умови для їх проживання та виховання, що підтверджується Актом обстеження умов проживання від 04.04.2016 р., складеного Службою у справах дітей Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області. Судом встановлено, що відповідач чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з дітьми з приводу чого 22.10.2015 р. позивач звертався до Служби у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, а 25.05.2016 р. до Служби у справах дітей Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області за результатами яких з [PERSON] спеціалістами Служби була проведена відповідна бесіда. Після звернення відповідач за згодою дітей погодилась на зустріч з [PERSON] за місцем проживання дітей, в дворі будинку за участю працівників Центру соціальної служби. Судом встановлено, що з 27.05.2016 р. за клопотанням служби у справах дітей Гуляйпільської районної державної адміністрації з метою сприяння у поліпшенні психоемоційного стану дітей та налагодженні стосунків між батьками до роботи з родиною [PERSON] залучені працівники Центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді. Під час зустрічі дітей з батьком, що відбулась 21.06.2016 р. за участю представників Центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді діти не виявили страху при спілкуванні, дозволяли себе обіймати, відповідали на запитання, на пропозицію батька відвідати в серпні м.Київ погодились, однак, після запитання матері дітей - [PERSON], діти від відповіді на запитання відмовились. Крім того, як вбачається з листа Гуляйпільського районного центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді від 14.07.2016 р. під час даної зустрічі сторони у справі провокували один одного на конфлікт, у який вимушені були втручатись працівники Центру. Відповідно до довідки психолога Комунального закладу «Гуляйпільський колегіум «Лідер» Гуляйпіслької районної ради» від 17.07.2016 р. в цілому простежується позитивне відношення дітей до обох батьків, надія на примирення та бажання спокою. За результатами діагностики, співбесід та спостережень визначена деяка негативна емоційна зміна у відношенні до дій батька, посилення тривожності та страхів у зв»язку з поїздкою матері до суду. Проблемною зоною у обох дітей при обстеженні визначено зону відносин з батьком. Станом на вересень 2016 р. родина [PERSON] була знята з обліку в Гуляйпільському районному Центрі соціальних служб для сім2ї, дітей та молоді в зв»язку з відмовою [PERSON] від подальшого супроводу. На звернення працівників Центру щодо влаштування зустрічі дітей з батьком відповідач відповіді не надала, що свідчить про небажання відповідача покращити відносини дітей з батьком та врегулювати конфлікт в позасудовому порядку. Частиною 3 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини. Відповідно до ст.142 СК України діти мають рівні права та обов»язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. В силу положень ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов»язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановлює на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов»язковим до виконання. Відповідно до ст.159 СК України вирішення спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, проводиться судом. Судом встановлено, що між сторонами склалися неприязні стосунки, про що свідчить не лише інформація Гуляйпільського районного Центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді, але і поведінка сторін, їх ставлення один до одного в ході судового розгляду, звернення відповідача до органів поліції з приводу неправомірної поведінки позивача. Внаслідок зазначених стосунків сторони не можуть дійти згоди з приводу участі батька у вихованні дітей, відмовляються іти на компроміс. Про наявність конфлікту також свідчать звернення позивача до Служи у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації та Служби у справах дітей Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області. Відповідно до частин 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. На запити суду, які були отримані представниками Органу опіки і піклування Гуляйпільської районної державної адміністрації щодо надання висновку про розв»язання спору між батьками з приводу участі батька у вихованні дітей, висновок наданий не був, а лише запити щодо уточнення регламенту. Зазначена бездіяльність Органу опіки і піклування Гуляйпільської районної державної адміністрації призводить лише до затягування вирішення спору, в зв»язку з чим суд вважає за необхідне прийняти рішення у даній справі без наявності зазначеного висновку Органу опіки та піклування на підставі наявних в матеріалах справи Актів обстеження умов проживання дітей, складених Службою у справах дітей Гуляйпільської районної державної адміністрації, Акту обстеження житлових умови проживання, складеного Службою у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, інформації Гуляйпільського районного Центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини суд приймає до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, до дітей, бажання батька приймати участь у вихованні дітей та спілкуватись з ними, особиста прихильність дітей до батьків, їх вік, психоемоційний стан, взаємостосунки батьків між собою. З огляду на викладене, встановлені в ході судового розгляду обставини суд вважає за необхідне зобов»язати відповідача не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з дітьми та встановити наступні способи участі батька у вихованні та спілкуванні: побачення в останні чотири вихідні дні кожного місяці з 11.00 год. до 18.00 год за місцем їх перебування, без участі мами і її рідних і без залучення спеціалістів соціальних служб; якщо вихідні - останній день місяця припадає на суботу, а неділя це вже перше число наступного місяця, такі вихідні вважаються останніми вихідними місяця і час з дітьми проводить батько; у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення з доньками або це день передує дню побачення, або є наступним після цього, то такі дні доньки проводять з батьком; в день побачення позивача з доньками, він має право забирати дітей з дому, школи особисто; необмежене спілкування з доньками: [PERSON] та [PERSON] особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв»язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та доньками. Враховуючи, що батько мешкає в м.Києві, а діти з матір»ю проживають в Запорізькій області, враховуючи, що батько має право знати про місцезнаходження своїх дітей, місце їх навчання, приймати участь у виборі навчального закладу нарівні з матір»ю, суд вважає за необхідне зобов»язати відповідача за два дні до дня зустрічі позивача з доньками, надати йому інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дітей, для можливості забезпечити зустріч з батьком, а у разі настання таких змін, повідомити про це позивача особисто на наступний день з дня настання таких обставин. Саме такий регламент зустрічей, на думку суду, буде сприяти поступовому відновленню стосунків дітей з батьком та покращенню їх емоційного стану, а також забезпечить можливість батьку приймати участь у їх вихованні та спілкуванні. Однак, враховуючи психоемоційний стан дітей, наявність у них певних страхів щодо розлучення з матір»ю внаслідок неприязних стосунків батьків, їх вік, суд на даній стадії вважає недоцільним надання можливості батьку відпочивати з дітьми першу половину літніх (45 днів) та в повному обсязі осінніх, весняних канікул, однак після відновлення стосунків батька та дітей, покращення їх психоемоційного стану позивач не позбавлений можливості звернутись з заявою до Органу опіки та піклування за місцем проживання дітей або до суду приводу надання можливості спільно відпочивати з дітьми не за місцем їх проживання без участі матері. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial