Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки посилаючись на те, що 21 лютого 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» - з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] (третя особа) укладено Договір про надання споживчого кредиту №11302426000. Відповідно до умов кредитного договору, Позивач надав третій особі кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 113000 доларів США, а вона зобов'язалась повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 20.02.2029 року та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 12,40 % річних. 21 лютого 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» - з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] (третя особа) укладено ще один Договір про надання споживчого кредиту №11302930000. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав третій особі кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 7511,99 доларів США, а вона зобов'язалась повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 20.02.2029 року та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 12,40 % річних. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань третьої особи за Кредитними договорами, між банком та третьою особою було укладено Договір іпотеки № 77734 від 21 лютого 2008 року, відповідно до умов якого вона передає в іпотеку наступне нерухоме майно: квартиру [ADDRESS], та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ЧМНО Новоселицькою І.Л., за реєстровим №799, зареєстрованого Чернівецьким комунальним обласним бюро технічної інвентаризації 21.02.2008 року в реєстровій книзі №138, стор. 261, номер запису №7548, внесено в електронний реєстр прав власності на нерухоме майно 21.02.2008 року за реєстровим номером 17829805. У державному реєстрі іпотек на підставі вищезазначеного договору іпотеки на квартиру [ADDRESS] накладено заборону на її відчуження. Третя особа не здійснювала платежів в рахунок погашення кредитів та нарахованих по них відсотках, чим порушила прийняті на себе договірні зобов'язання. 27.07.2014року було пред'явлено позов до третьої особи про стягнення заборгованості по першому кредитному договору і 26.08.2014 року було прийнято рішення, яким позовні вимоги банку були задоволені, рішення суду набрало законної сили 05.09.2014 року. Станом на сьогоднішній день рішення суду не виконане - заборгованість не стягнута. 03.09.2014 року було пред'явлено позов до третьої особи про стягнення заборгованості по другому кредитному договору і 29.10.2014 року було прийнято рішення, яким позовні вимоги банку були задоволені, рішення суду набрало законної сили 10.11.2014 року. Станом на сьогоднішній день рішення суду не виконане - заборгованість не стягнута. Під час проведення виконавчих дій з виконання вищевказаних рішень судів позивачу стало відомо, що третя особа незаконно, всупереч п. 2.4.1 договору іпотеки №77734, без згоди іпотекодержателя провела реконструкцію квартири [ADDRESS], у результаті незаконних дій предмет іпотеки було переобладнано в нежитлові приміщення (магазин промислових товарів та офісні приміщення) 4-1 -4-7, загальною площею 68,30 кв.м. на [ADDRESS]. Згідно рішення Чернівецької міської ради від 27.12.2011 року №837/22 третій особі оформлено право власності на вказані нежитлові приміщення та видано свідоцтво про право власності на об'єкт. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.05.2012 року визнано мирову угоду, за якою право власності на нежитлові приміщення (магазин промислових товарів та офісні приміщення) 4-1 - 4-7, загальною площею 68,30 кв.м. на [ADDRESS] перейшло до [PERSON] Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 12.03.2015р. ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.05.2012 року скасовано. Проте у період чинності ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.02.2012 року, [PERSON] зареєстрував право власності на нежитлового приміщення (магазин промислових товарів та офісні приміщення) загальною площею 68,3 кв.м., що знаходяться по [ADDRESS]. Потім, згідно акта прийому-передачі майна в статутний фонд ПП «Ксенія плюс» від 05.11.2012 року передав вказані приміщення в статутний фонд ПП «Ксенія плюс». 22.12.2012р. проведено державну реєстрацію права власності на вказані приміщення за ПП «Ксенія плюс». Згідно з договором купівлі-продажу від 28.12.2012 року ПП»Ксенія плюс» продала відповідачу нежитлового приміщення (магазин промислових товарів та офісні приміщення) загальною площею 68,3 кв.м., що знаходяться по [ADDRESS]. Отже, нежитлові приміщення (магазин промислових товарів та офісні приміщення) загальною площею 68,3 кв.м., що знаходяться по [ADDRESS] не є новоствореним об'єктом нерухомого майна, оскільки створені з прив'язкою до вже існуючої заставленої нерухомості, з використанням її функціональних елементів, а тому в силу Закону України «Про іпотеку» та договору іпотеки є іпотечним майном. Станом на 13.09.2016 року загальна заборгованість третьої особи за першим кредитним договором становить 154805,31 доларів США, з яких: -93704,81 доларів США - заборгованість за простроченим кредитом; -61100,50 доларів США - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; а також пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом, нарахованих відповідно до п.4.1. кредитного договору, що становить 787531,90 грн., з яких: -233221,37 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; -554310,53 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах за користування кредитом. Станом на 13.09.2016 року загальна заборгованість третьої особи за другим кредитним договором становить 8759,59 доларів США, з яких: -4945,08 доларів США - заборгованість за простроченим кредитом; -3814,51 доларів США - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; а також пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом, нарахованих відповідно до п.4.1. кредитного договору, що становить 65694,27 гривень, з яких: -31777,39 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; -33916,88 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах за користування кредитом. Згідно з звітом про оцінку вартість спірного приміщення станом на 24.10.2016 року складає 1276000 грн. А тому позивач просив звернути стягнення на це приміщення шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною 1276000 грн. та з вартості реалізації предмета іпотеки задовольнити вимоги банку. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, і в своєму поясненні підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні за безпідставністю і в своїх поясненнях підтвердив обставини, викладені в запереченнях на позов. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що що 21 лютого 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» - з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] (третя особа) укладено Договір про надання споживчого кредиту №11302426000. Відповідно до умов кредитного договору, Позивач надав третій особі кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 113000 доларів США, а вона зобов'язалась повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 20.02.2029 року та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 12,40 % річних. 21 лютого 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» - з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] (третя особа) укладено ще один Договір про надання споживчого кредиту №11302930000. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав третій особі кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 7511,99 доларів США, а вона зобов'язалась повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 20.02.2029 року та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 12,40 % річних. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань третьої особи за Кредитними договорами, між банком та третьою особою було укладено Договір іпотеки № 77734 від 21 лютого 2008 року, відповідно до умов якого вона передає в іпотеку наступне нерухоме майно: квартиру [ADDRESS], та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ЧМНО Новоселицькою І.Л., за реєстровим №799, зареєстрованого Чернівецьким комунальним обласним бюро технічної інвентаризації 21.02.2008 року в реєстровій книзі №138, стор. 261, номер запису №7548, внесено в електронний реєстр прав власності на нерухоме майно 21.02.2008 року за реєстровим номером 17829805. У державному реєстрі іпотек на підставі вищезазначеного договору іпотеки на квартиру [ADDRESS] накладено заборону на її відчуження. Третя особа не здійснювала платежів в рахунок погашення кредитів та нарахованих по них відсотках, чим порушила прийняті на себе договірні зобов'язання. 27.07.2015року було пред'явлено позов до третьої особи про стягнення заборгованості по першому кредитному договору і 26.08.2014 року було прийнято рішення, яким позовні вимоги банку були задоволені, рішення суду набрало законної сили 05.09.2014 року. Станом на сьогоднішній день рішення суду не виконане - заборгованість не стягнута. 03.09.2014 року було пред'явлено позов до третьої особи про стягнення заборгованості по другому кредитному договору і 29.10.2014 року було прийнято рішення, яким позовні вимоги банку були задоволені, рішення суду набрало законної сили 10.11.2014 року. Станом на сьогоднішній день рішення суду не виконане - заборгованість не стягнута. Під час проведення виконавчих дій з виконання вищевказаних рішень судів позивачу стало відомо, що третя особа незаконно, всупереч п. 2.4.1 договору іпотеки №77734, без згоди іпотекодержателя провела реконструкцію квартири [ADDRESS], у результаті незаконних дій предмет іпотеки було переобладнано в нежитлові приміщення (магазин промислових товарів та офісні приміщення) 4-1 -4-7, загальною площею 68,30 кв.м. на [ADDRESS]. Згідно рішення Чернівецької міської ради від 27.12.2011 року №837/22 третій особі оформлено право власності на вказані нежитлові приміщення та видано свідоцтво про право власності на об'єкт. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.05.2012 року визнано мирову угоду, за якою право власності на нежитлові приміщення (магазин промислових товарів та офісні приміщення) 4-1 - 4-7, загальною площею 68,30 кв.м. на [ADDRESS] перейшло до [PERSON] Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 12.03.2015р. ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.05.2012 року скасовано. Проте у період чинності ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.02.2012 року, [PERSON] зареєстрував право власності на нежитлового приміщення (магазин промислових товарів та офісні приміщення) загальною площею 68,3 кв.м., що знаходяться по [ADDRESS]. Потім, згідно акта прийому-передачі майна в статутний фонд ПП «Ксенія плюс» від 05.11.2012 року передав вказані приміщення в статутний фонд ПП «Ксенія плюс». 22.12.2012р. проведено державну реєстрацію права власності на вказані приміщення за ПП «Ксенія плюс». Згідно з договором купівлі-продажу від 28.12.2012 року ПП»Ксенія плюс» продала відповідачу нежитлового приміщення (магазин промислових товарів та офісні приміщення) загальною площею 68,3 кв.м., що знаходяться по [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно з ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов'язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов'язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов'язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов'язань або зменшити їх. Забезпечувальне зобов'язання (взаємні права й обов'язки) виникає між іпотекекодержателем (кредитором за основним зобов'язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов'язанням). Виконання забезпечувального зобов'язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов'язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна). Частиною п'ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно з статтею 12 цього Закону в разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права й несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Відповідно до п.1.5. Договору іпотеки, іпотека розповсюджується на всі приналежності предмета іпотеки та на всі невід'ємні від нього поліпшення, складові частини, внутрішні системи, що існують на момент укладення Договору та виникнуть в майбутньому. Всі зроблені іпотекодавцем в період дії цього договору всілякого роду поліпшення, реконструкційні роботи, зміни, доробки тощо автоматично стають предметом Договору - предметом іпотеки, - і не потребують внесення змін до Договору. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до правової позиції Верховного суду України, висловленої по справі №73цс13 від 04.09.2012 року, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно. Відповідно до правової позиції Верховного суду України, висловленої по справі №1213цс16 від 06.07.2016 року, особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права й несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Отже, нежитлові приміщення (магазин промислових товарів та офісні приміщення) загальною площею 68,3 кв.м., що знаходяться по [ADDRESS] не є новоствореним об'єктом нерухомого майна, оскільки створені з прив'язкою до вже існуючої заставленої нерухомості, з використанням її функціональних елементів, а тому в силу Закону України «Про іпотеку» та договору іпотеки є іпотечним майном. Станом на 13.09.2016 року загальна заборгованість третьої особи за першим кредитним договором становить 154805,31 доларів США, з яких: -93704,81 доларів США - заборгованість за простроченим кредитом; -61100,50 доларів США - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; а також пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом, нарахованих відповідно до п.4.1. кредитного договору, що становить 787531,90 грн., з яких: -233221,37 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; -554310,53 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах за користування кредитом. Станом на 13.09.2016 року загальна заборгованість третьої особи за другим кредитним договором становить 8759,59 доларів США, з яких: -4945,08 доларів США - заборгованість за простроченим кредитом; -3814,51 доларів США - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; а також пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом, нарахованих відповідно до п.4.1. кредитного договору, що становить 65694,27 гривень, з яких: -31777,39 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; -33916,88 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах за користування кредитом. Згідно з звітом про оцінку вартість спірного приміщення станом на 24.10.2016 року складає 1276000 грн. Враховуючи вищенаведене суд вважає за необхідне звернути стягнення на спірне приміщення шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною 1276000 грн. та з вартості реалізації предмета іпотеки задовольнити вимоги банку. У зв'язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1378 грн.

Outcome: approved