Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди у порядку регресу, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.09.2011 р. в м.Чернівці на вул. Каспрука, 23 [PERSON], керуючи автомобілем «Чері Амулет», д/н [NUMBER], допустив зіткнення з автомобілем «Порш», д/н [NUMBER], що належить ТОВ «Дефіс», під керуванням [PERSON]. ДТП сталася в результаті порушення відповідачем вимог Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05.10.2011р. Між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» та ТОВ «Дефіс» було укладено договір добровільного страхування автотранспорту № 760519988.11 від 16.03.2011 р. За даним договором пошкоджений автомобіль був застрахований від ризику автоаварії. Дорожньо-транспортна пригода за умовами договору страхування є страховим випадком, із настанням якого виникає обов'язок страховика сплатити страхове відшкодування. Після настання страхового випадку страхова компанія виплатила страхове відшкодування у розмірі 31 390,36 грн. Для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП Страхувальнику, було проведено звіт про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику ТЗ. Відповідно до звіту №1038/12/11 від 20.12.2011р. матеріальний збиток, завданий власнику застрахованого автомобіля складає 37 417,12 грн. За умовами договору страхування страховик відшкодовує вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля, у зв'язку з чим було виплачено страхове відшкодування на підставі акту виконаних робіт №256665 - s1011 - s10 від 07.11.2011р. ТОВ «Вінер Автомотів» у розмірі 31 390,36 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність транспортного засобу автомобіля «Чері АМУЛЕТ», д/н [NUMBER], була застрахована в ПАТ «СГ «ТАС» відповідно до полісу АА/2555726 ПрАТ «АСК «Інго Україна» в судовому порядку звернулася до ПАТ «СГ «ТАС». ПАТ «СГ «ТАС» надало відзив на позовну заяву в судовому порядку Господарського суду м. Києва відповідно до справи №910/32, в якій зазначило, що згідно листа начальника УДАІ УМВС України в Чернівецькій області від 23.01.13р. на [PERSON] був складений також протокол №0099746 за ст.126 ч.1 КУпАП - керування ТЗ без посвідчення водія, що є письмовим доказом того факту, що [PERSON] під час ДТП керував автомобілем CHERY Amulet, д/н [NUMBER], на незаконних підставах. 21.02.2013р. Господарський суд м. Києва ухвалив рішення, відповідно до якого в задоволенні позову ПрАТ «АСК «Інго Україна» було відмовлено. ПрАТ «АСК «Інго Україна» в досудовому порядку зверталася з претензією № 2256 від 15.07.2013 до [PERSON], однак ніякої відповіді не було отримано. Відповідно до ст.1191 ЦК України: «особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом». Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування»: «до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток». Відповідно до ст.1166 ЦК України: «шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала». Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України: «шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом». На підставі наведеного просить задовольнити позов. Представник відповідача позов не визнав і пояснив, що водій [PERSON] керував автомобілем «Чері Амулет» (д/н [NUMBER]) на законних підставах, тому завдану ним шкоду має відшкодовувати ПАТ «СГ «ТАС», з яким у нього укладено договір добровільного страхування автотранспорту. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що в задоволенні даного позову слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що 29.09.2011 р. в м.Чернівці на вул. Каспрука, 23 [PERSON], керуючи автомобілем «Чері Амулет», д/н [NUMBER], допустив зіткнення з автомобілем «Порш», д/н [NUMBER], що належить ТОВ «Дефіс», під керуванням [PERSON]. ДТП сталася в результаті порушення відповідачем вимог Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05.10.2011р. Між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» та ТОВ «Дефіс» було укладено договір добровільного страхування автотранспорту № 760519988.11 від 16.03.2011 р. За даним договором пошкоджений автомобіль був застрахований від ризику автоаварії. Дорожньо-транспортна пригода за умовами договору страхування є страховим випадком, із настанням якого виникає обов'язок страховика сплатити страхове відшкодування. Після настання страхового випадку страхова компанія виплатила страхове відшкодування у розмірі 31 390,36 грн. Для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП Страхувальнику, було проведено звіт про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику ТЗ. Відповідно до звіту № 1038/12/11 від 20.12.2011 р. матеріальний збиток, завданий власнику застрахованого автомобіля, складає 37 417,12 грн. За умовами договору страхування страховик відшкодовує вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля, у зв'язку з чим було виплачено страхове відшкодування на підставі акту виконаних робіт №256665 - sl0ll - s10 від 07.11.2011р. ТОВ «Вінер Автомотів» у розмірі 31 390,36 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність транспортного засобу автомобіля «Чері АМУЛЕТ», д/н [NUMBER], була застрахована в ПАТ «СГ «ТАС» відповідно до полісу АА/2555726, ПрАТ «АСК Інго Україна» в судовому порядку звернулося до ПАТ «СГ «ТАС». ПАТ «СГ «ТАС» надало відзив на позовну заяву в судовому порядку Господарського суду м. Києва відповідно до справи №910/32, в якій зазначило, що згідно листа начальника УДАІ УМВС України в Чернівецькій області від 23.01.13р. на [PERSON] був складений також протокол №0099746 за ст.126 ч.1 КУпАП - керування ТЗ без посвідчення водія, що є письмовим доказом того факту, що [PERSON] під час ДТП керував автомобілем CHERY Amulet, д/н [NUMBER], на незаконних підставах. Позивачем надано суду рішення Господарського суду м.Києва від 21.02.2013 р., відповідно до якого в задоволенні позову ПрАТ «АСК «Інго Україна» до ПАТ «СГ «ТАС» було відмовлено. Тому ПрАТ «АСК «Інго Україна» звернулось до суду з даним позовом до Городоцького районного суду Хмельницької області і просить його задовольнити. Городоцький районний суд Хмельницької області, відмовляючи у позові виходив з наступного. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Відповідно до ч.2 ст.60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Виходячи з вищенаведених норм ЦПК України, суд не бере до уваги як доказ по справі надане позивачем рішення Господарського суду м. Києва від 21.02.2013 р., відповідно до якого в задоволенні позову ПрАТ «АСК «Інго Україна» до ПАТ «СГ «ТАС» про стягнення страхового відшкодування було відмовлено, оскільки в даному рішенні відсутня відмітка про набрання ним законної сили. Крім того воно завірене не належним чином. Суд наголошував позивачу в письмовій формі про необхідність надання належно завіреної копії вищевказаного рішення Господарського суду м. Києва. Однак ця вимога суду залишилась поза увагою позивача. Також по факту вищевказаної ДТП є постанова Шевченківського районного суду м.Чернівці від 05.10.2011 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, тобто встановлено, що ДТП сталась з вини відповідача. Також є постанова інспектора ДПС ВДАІ м.Чернівці від 30.09.2011 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП, тобто встановлено, що [PERSON] під час ДТП керував транспортним засобом без реєстраційних документів, а саме без посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, передбачена ч.2 ст.126 КУпАП, однак інспектор ДАІ, притягуючи [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, дійшов до висновку, що [PERSON] мав право на керування транспортним засобом, однак не мав при собі посвідчення водія. Дана обставина підтверджується і повідомленням начальника центру надання послуг, пов'язаних з використанням АТЗ з обслуговування Городоцького, Чемеровецького, Ярмолинецького районів УДАІ УМВС України в Хмельницькій області №987 від 23.04.2014 року про те, що станом на 29.09.2011 року гр. [PERSON], [INFO], житель [ADDRESS], мав в наявності посвідчення водія серії ПВГ № 097111 категорії «АВС» від 28.05.2009 року. При втраті посвідчення водія гр. [PERSON], 14.01.2012 року отримав дублікат посвідчення водія серії [NUMBER] категорії «А1, А, В 1, В, С 1,С». Автомобіль марки CHERY А15 Amulet, д/н [NUMBER], 25.01.2008 року був зареєстрований за гр.[PERSON], [INFO], жителем [ADDRESS]. При втраті свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] вищевказаний автомобіль 30.11.2011 року був перереєстрований гр.[PERSON] при видачі дубліката свідоцтва про реєстрацію. Таким чином висновки позивача про те, що [PERSON] під час ДТП не мав права керувати транспортним засобом, не відповідають дійсності. А тому при скоєнні ДТП з вини [PERSON], який мав право на керування транспортним засобом, завдану ним шкоду має відшкодовувати ПАТ «СГ «ТАС», оскільки цивільно- правова відповідальність транспортного засобу автомобіля «Чері АМУЛЕТ», д/н [NUMBER], за період з 30.01.2011 року по 29.01.2012 року була застрахована в ПАТ «СГ «ТАС» відповідно до полісу АА/2555726. Поліс, який було укладено між АТ «СГ «ТАС» (приватне) та [PERSON], є Полісом 1-го типу, а отже було застраховано відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, визначеного в договорі страхування, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах. Однак представник позивача у судове засідання не з'явився, тому суд був позбавлений можливості відповідно до ст.33 ЦПК України залучити до участі у справі в якості співвідповідача ПАТ «СГ «ТАС», оскільки таке залучення відбувається за клопотанням позивача. Тому ПАТ «СГ «ТАС» було залучено до участі у справі тільки як третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Відповідно до п.16 Постанови №4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - відповідно до статті 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. На підставі наведеного суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні даного позову.

Outcome: dismissed