Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є наймачем квартири [ADDRESS]. В квартирі зареєстрована його сестра - відповідач по справі, але за вказаною адресою не проживає понад 10 років. Особисті речі в квартирі відсутні, житлом не цікавиться, комунальні рахунки не сплачує, тому позивач змушений сплачувати комунальні послуги сам, таким чином всі обов'язки, що випливають з утримання квартири відповідачем не виконуються, відповідач знятися з місця реєстрації у добровільному порядку не бажає, а тому позивач звернувся з відповідним позовом посилаючись на ст.ст. 71, 72 ЖК України. Позивач у судове засідання не з'явився, хоча ухвалою суду його явку було визнано обов'язковою, надав до канцелярії Первомайського міськрайонного суду Харківської області телефонограму про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомили, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги підтримують, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, отримавши згоду позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи, неявку належно повідомлених про час, місце та дату розгляду справи сторін, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до вимог ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї, а згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Ст. 405 ЦК України особа втрачає право на користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. З матеріалів справи неможливо визначити чи є позивач наймачем квартири або її власником, крім того також відсутні будь-які документи, які б дали суду можливість визначити статус відповідача по відношенню до спірної квартири (наймач, власник або співвласник). Крім того, на підтвердження тимчасової відсутності відповідача по справі у спірній квартирі, позивачем до позовної заяви надані письмові пояснення трьох осіб. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Таким чином, представлені позивачем письмові пояснення трьох осіб є неналежними доказами в розумінні Цивільного процесуального кодексу України, а тому не можуть бути прийняти судом до уваги. Ухвалою суду від 26 жовтня 2015 року було відкладено розгляд даної цивільної справи на 04 листопада 2015 року та визнано явку позивача обов'язковою, з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи для дачі особистих пояснень та надання доказів. Однак, позивач у судове засідання не з'явився, надав до канцелярії Первомайського міськрайонного суду Харківської області телефонограму про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Тому суд, вимушений розглядати справу на підставі наявних у справі доказів в межах заявлених позовних вимог, так як відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, вищезазначені положення Закону позбавляють можливості збирання судом доказів за позивача по справі. Суд наділений лише повноваженнями щодо сприяння всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Вищенаведене свідчить про необґрунтованість позову, а тому він задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed