Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Підставою для позову вважає те, що вироком Монастирищенського районного суду від 12.06.2017 [PERSON] визнана винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, її призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76, 79 КК України [PERSON] від відбування покарання звільнено з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 3 роки, з покладенням на неї відповідних обовязків. [PERSON] є потерпілим у даному кримінальному провадженні. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] перебував на лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні КЗ «Черкаська обласна дитяча лікарня» Черкаської обласної ради 13 ліжко-днів - з 03.02.2017 до 16.02.2017. За даний період при вартості 1 ліжко-дня 445,29 грн. згідно довідки КЗ «Черкаська обласна дитяча лікарня» Черкаської обласної ради №572/01-14 від 13.12.2017 на лікування [PERSON] витрачена сума 5788,77 грн., чим завдано матеріальних збитків державі на вказану суму. Враховуючи те, що саме злочинними діями [PERSON] потерпілому [PERSON] було спричинено умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, внаслідок якого [PERSON] лікувався в ортопедо-травматологічному відділенні КЗ «Черкаська обласна дитяча лікарня» Черкаської обласної ради, відповідач в добровільному порядку шкоду не відшкодував. Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 (далі - Порядок). Згідно даного Порядку, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обгрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі?закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Витрати понесені медичною установою на лікування потерпілих від злочину та їх непогашення призводять до ненадходження коштів до місцевого бюджету, що створює навантаження на бюджет та ускладнює процес безкоштовного лікування осіб, які цього потребують, чим завдається істотна шкода державним інтересам. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» обласна ради є органом місцевого самоврядування, що представляє спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами. Згідно ст. 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування. Вказані положення Закону надають Черкаській обласній раді право на захист інтересів громади щодо забезпечення належного матеріально-технічного та фінансового забезпечення галузі охорони здоровя, у тому числі право на звернення до суду в спосіб, передбачений ст.16 Цивільного кодексу України. Заходи Черкаською обласною радою щодо відшкодування збитків, завданих медичній установі не вживалися. Черкаська обласна рада неналежним чином виконує покладені на неї обовязки, що дає право Уманській місцевій прокуратурі вживати заходи представницького характеру на захист інтересів держави в порядку, передбаченому ст.23 Закону України «Про прокуратуру». Згідно п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Outcome: approved