Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, посилаючись на те, що згідно рішення Фастівського міськрайонного суду від 09.12.2014 року на її користь з відповідача стягуються аліменти на утримання двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця починаючи з 04.11.2014р. і до досягнення дітьми повноліття. Вона вважає, що даний розмір аліментів є замалим, тому, що на даний час син [PERSON] відвідує ДНЗ №4 м. Фастова. Щодня витрачає кошти на проїзд, її заробітку не вистачає для утримання синів, оскільки при ухваленні попереднього рішення не було враховано її майновий стан, а відповідач працюючий, тому, просить збільшити розмір аліментів до 1/3 частини. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи і давши їм оцінку, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що за рішенням Фастівського міськрайонного суду від 09.12.2014 року з відповідача стягуються аліменти на утримання двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця починаючи з 04.11.2014р. і до досягнення дітьми повноліття. При винесенні рішення про стягнення аліментів Фастівський міськрайонний суд не в повній мірі врахував вимоги ст.182 Сімейного кодексу України щодо матеріального становища позивача, яка на той час і на сьогоднішній день перебуває у відпустці по догляду за дитиною, по досягненню нею трьох-річного віку. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому, обов'язок доведення обставин, на які сторона посилається як на підставу для задоволення свого позову, покладено саме на цю сторону (ст.11, 60 ч.1 ЦПК). Тобто, цивільно-процесуальне законодавство України покладає на позивача обов'язок довести наявність обставин, передбачених у ст.192 СК України, які є підставою для задоволення позову та збільшення розміру аліментів. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, суд, враховує той факт, що сімейне та матеріальне становище платника аліментів, та стан його здоров'я після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів не змінився. Однак змінилося матеріальне становище стягувача аліментів, яка влаштувала сина [PERSON] до ДНЗ м. Фастова, де оплачує в повному розмірі харчування дитини. З наведеного слідує, що [PERSON] довела ті обставини, на які вона посилається в своїх позовах, як на підставу своїх вимог і вони можуть ґрунтуватися на припущеннях, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved