Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за спожиту активну електроенергію, пені, інфляційних нарахувань та 3% річних. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 19.10.2007 року між ВАТ «Львівобленерго» (перейменоване у Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго» відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства») та суб`єктом підприємницької діяльності [PERSON] укладено договір про постачання електричної енергії №42793. За умовами договору, Постачальник продає електроенергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електроенергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору. Відповідно до п.5 Додатку №2 до Договору остаточний розрахунок споживача за електричну енергію спожиту протягом розрахункового періоду здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/ або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених ПКЕЕ. Під час визначення суми платежу остаточного розрахунку за поточний розрахунковий період враховуються суми проведеної в попередніх та поточному розрахунковому періодах оплати споживання електроенергії за поточний розрахунковий період. Рахунки на оплату платежів, передбачених даним Договором, виписуються Постачальником електричної енергії та надаються Споживачу. Тривалість періоду для оплати отриманих рахунків має не перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунку (п.7 Додатку №2 до Договору). Однак, в порушення умов Договору, відповідач не здійснював вчасно оплати за поставлену йому активну електричну енергію, що вбачається з долучених до позовної заяви розрахунків, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 108271,57 грн. Відповідно до п.4.2.1 Договору за кожний день прострочення оплати за договором Споживачу нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Враховуючи вимоги Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та п.4.2.1 Договору проведено нарахування пені в сумі 12046,32 грн. Відповідно до додатку №2 до Договору «Порядок розрахунків», у разі несвоєчасної оплати платежів, обумовленими Договором, Постачальник електричної енергії проводить Споживачу нарахування пені, суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми. Відтак, проведено нарахування 3% річних з простроченої суми 1014,49 грн. та проведено нарахування із застосуванням індексу інфляції 3812,44 грн. Таким чином, до стягнення підлягає - 108271,57грн.+12046,32грн.+1014,49грн. +3812,44грн. = 125144,82грн. Зважаючи на наведене просить стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» 108271,57 грн. боргу за спожиту активну електроенергію, 12046,32 грн. пені, 3812,44 грн. інфляційних нарахувань та 1014,49 грн. 3% річних. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності та позовні вимоги задоволити. Відповідач у судове засідання не з`явився про день, місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, відзив на позов не подала. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Так, порядок постачання електричної енергії та взаємовідносини зі споживачами усіх форм власності регулюється спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановок Національної комісії регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 р., (із змінам та доповненнями - в подальшому ПКЕЕ). Положеннями п.1.1 ПКЕЕ встановлено, що ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникли в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальникам: електроенергії та споживачами. Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення). Відповідно до п.1.2 ПКЕЕ населення - споживачі електричної енергії фізичні особи, які з метою задоволення власних побутових або господарських потреб споживають електричну енергію для потреб електроустановок, що належать їм за ознакою права власності або користування, за винятком електроустановок, які використовуються для здійснення у встановленому законодавством порядку підприємницької діяльності. Відповідно взаємовідносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом і споживачем - фізичною особою, яка споживає електричну енергію для потреб електроустановок, які використовуються для здійснення підприємницької діяльності регулюються ПКЕЕ. У таких випадках постачання електроенергії здійснюється на підставі договору про постачання електроенергії згідно з Типовим договором (додаток 3 до ПКЕЕ). Судом встановлено, що 19.10.2007 р. між ВАТ «Львівобленерго» (перейменоване у ПрАТ «Львівобленерго відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» та рішення Загальних зборів акціонерів від 13.04.2017 року) та суб`єктом підприємницької діяльності - [PERSON] укладено договір про постачання електричної енергії №42793. За умовами Договору, енергопостачальна організація здійснює постачання електроенергії споживачу в обсязі, передбаченому договором, а споживач зобов`язаний оплачувати спожиту ним електричну енергію шляхом перерахування належних до сплати сум у встановлені договором терміни. Згідно з положеннями пункту 5 Додатку № 2 «Порядок розрахунків» до Договору остаточний розрахунок споживача за електричну енергію спожиту протягом розрахункового періоду здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених ПКЕЕ. Пунктом 7 зазначеного Додатку передбачено, що рахунки на сплату платежів, передбачених даним договором, виписуються Постачальником електричної енергії та надаються споживачу, а тривалість періоду для оплати отриманих рахунків має не перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунку. Однак, всупереч умовам Договору, відповідачем, не здійснено своєчасної оплати вартості отриманої активної електричної енергії, внаслідок чого виникла заборгованість на суму 108271,57 грн, що підтверджується долученими до позовної заяви розрахунками. З урахуванням положень статей 549, 625 ЦК України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування та проценти річних від простроченої суми основного боргу. Пунктом 4.2.1 Договору передбачено, що за кожний день прострочення оплати за договором споживачу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Відтак, враховуючи положення Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та зазначеного пункту Договору, відповідачу проведено нарахування пені на суму 12046,32 грн. Відповідно до статей 11,509,525,526,610 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, односторонньої відмови від виконання договору чи зміни умов його виконання не допускається. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до пункту 8 додатку до Договору №2 «Порядок розрахунків», у разі несвоєчасної оплати платежів, обумовленими Договором, постачальник електричної енергії проводить Споживачу нарахування пені, суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми. З огляду на зазначене, проведено нарахування 3% річних з простроченої суми - у розмірі 1014.49 грн., та додаткових нарахувань із застосуванням індексу інфляції на суму 3812,44 грн. Повідомленнями з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , було повідомлено про наявну заборгованість. Станом на сьогодні заборгованість відповідача становить: 108271,57грн.+12046,32грн.+1014,49грн. +3812,44грн. = 125144,82грн. Розглянувши справу повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено, суд вважає заявлені позовні вимоги правомірними, обґрунтованими та такими, що слід задовольнити. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн., що підтверджуються платіжним дорученням, наявним у матеріалах справи. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: approved