Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку. На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначив, що 29.09.1997 року придбав на підставі договору купівлі-продажу від 29.09.1997 року у відповідача [PERSON] житловий будинок по вул. 2 Поперечна, 2 с. Інгулка Баштанського району Миколаївської області. Зазначену угоду було укладено в письмовій формі на універсальній торговій біржі «Віконт-Т». Сторонами угоди була досягнута домовленість по всім істотним умовам договору і угода фактично виконана. На виконання угоди він передав продавцю обумовлену ними суму вартості будинку. За вимогами закону договір підлягав нотаріальному посвідченню. Проте в подальшому договір купівлі-продажу нотаріально посвідчений не був. На даний час позивач не може розпорядитися вказаним майном, оскільки не було посвідчено нотаріально договір купівлі-продажу будинку. Оскільки угоду купівлі-продажу будинку фактично виконано, позивач просив про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач до суду не зявився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення з відміткою, що відповідач за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання відсутній, тому він відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не зявився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (світлокопію договору купівлі-продажу №743 від 29.09.1997 року, укладеного на Універсальній товарній біржі «Віконт-Т»; світлокопію реєстраційного напису від 29.09.1997 року; світлокопію рішення виконавчого комітету Інгульської сільської ради Баштанського району Миколаївської області від 24.01.2008 року «Про оформлення права власності на житловий обєкт нерухомого майна взамін договору товарної біржі»), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 29.09.1997 року [PERSON] придбав у відповідача [PERSON] будинок, розташований за адресою: вул. 2 Поперечна, 2 с. Інгулка Баштанського району Миколаївської області. Зазначену угоду було укладено в письмовій формі. Сторонами була досягнута домовленість по всім істотним умовам договору і угода фактично виконана. На виконання угоди позивач передав відповідачу обумовлену ними суму вартості будинку. За нормами закону договір підлягав нотаріальному посвідченню. Проте в подальшому договір купівлі-продажу нотаріально посвідчений не був. На даний час позивач не може розпорядитися належним йому майном, оскільки не було посвідчено нотаріально договір купівлі-продажу будинку. Таким чином судом встановлено, що при укладені угоди було порушено право покупця на належне оформлення договору купівлі-продажу будинку, який потребував нотаріа\-льного посвідчення відповідно до ст. 227 ЦК УРСР. Зазначені правовідносини врегульовані ст.47 ЦК УРСР (яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), із змісту якої слідує, що нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Оскільки в судовому засіданні достеменно встановлено, що сторони угоди купівлі-продажу домовились щодо усіх істотних умов договору, що, крім тверджень позивача, підтверджується письмовими доказами, а саме: договором купівлі-продажу № 743 від 29.09.1997 року, укладеним на Універсальній товарній біржі «Віконт-Т»; реєстраційним написом. Крім того, відбулося повне виконання договору, але сторона ухилилися від нотаріального посвідчення угоди, - зазначене в даному конкретному випадку, виходячи з принципу розумності та справедливості, є підставою для визнання дійсним договору купівлі-продажу спірного будинку. Оскільки позивач як інвалід ІІ групи звільнений від сплати судового збору, а інші учасники судові витрати не понесли і ст. 141 ЦПК України, якою врегульовано порядок розподілу між сторонами судових витрат, в тому числі і судового збору, не передбачає можливість стягнення судового збору на користь держави, тому суд не в праві вирішувати питання про стягнення з відповідача на користь держави судового збору за розгляд даної справи. На підставі ст.ст. 47; 227 ЦК УРСР та

Outcome: approved