Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 12.06.2008 року відповідач уклала з ним кредитний договір №Ф080795П, і отримала кредит у сумі 37500 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.06.2023 року. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору позивач уклав з [PERSON] договір іпотеки № 02-23-Ф080795П-1110 від 12.06.2008 року, згідно якого у іпотеку передано житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, в зв'язку з чим станом на 21.01.2014 року виникла заборгованість в розмірі 68552,53 долари США (що становить 547940,37 гривень), а тому позивач просить в рахунок погашення заборгованості, звернути стягнення на предмет іпотеки, та стягнути судові витрати у розмірі 2276 гривень 00коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в наданій заяві просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала заяву, згідно якої позов не визнала та просила розглянути справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Ф080795П, і отримала кредит у сумі 37500 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.06.2023 року. Кошти надавалися на придбання відповідачем будинку. Цього ж дня, між сторонами по справі було укладено договір іпотеки № 02-23-Ф080795П-1110, згідно якого предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до умов вказаного договору, позивач має право у випадку невиконання або неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань по даному договорі реалізувати своє право іпотеки та звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку передбаченому цим договором. В судовому засіданні встановлено, що станом на 21.01.2014 року відповідач має заборгованість за кредитним договором у розмірі 68552,53 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 21.01.2014 року дорівнює 547940 гривень 37 копійок, яка складається з: 36450,48 доларів США - заборгованість за кредитом; 27046,82 доларів США - заборгованість за відсотками; 1634,61 доларів США - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 3420,62 доларів США - пеня за несвоєчасне повернення відсотків. Відмовляючи в позові суд виходить з наступного. Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; 2) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки); 3) кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи. Цей Закон набирає чинності з дня його опублікування та втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості. Протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Зважаючи на те, що згідно до умов кредитного договору №Ф080795П від 12.06.2008 року кредитні кошти надавались в іноземній валюті на споживчі цілі, призначенням якого було придбання відповідачем житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS], загальною площею 101,6 кв.м., а отже, з урахуванням положень наведеного вище Закону не може бути примусово стягнуте майно (будинок), яке є предметом іпотеки. Як вбачається з довідки Веселівської сільської ради Бериславського району №1162 від 26.08.2014 року, відповідач зареєстрований за вище вказаною адресою, тобто цей будинок, який є предметом іпотеки, використовується як місце постійного проживання [PERSON], іншого нерухомого майна (житла) відповідач немає, що також підтверджується витягом з реєстра речових прав. Доказів того, що у позичальника у власності знаходиться інше нерухоме житлове майно суду не надано. Загальна площа вказаного будинку не перевищує 250 кв.м. Враховуючи вказані обставини, даючи аналіз зазначеним правовим нормам, з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed