Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розподіл майна, яке є загальною власністю подружжя, виділ частки та розподіл будинку в натурі. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначав, що з відповідачкою [PERSON] перебуває у шлюбі з 05.07.1980 року, зареєстрованому Волноваським районним відділом ДРАЦС Донецької області, відповідно до актового запису № 96. Від шлюбу мають двох синів. В період спільного життя з відповідачкою та за спільні кошти ними було придбано спірний будинок [ADDRESS]. Право власності було зареєстровано на ім'я дружини (відповідачки за даним позовом), про що свідчить копія договору купівлі-продажу від 31.03.2005 року, посвідчений приватним нотаріусом І.І. Бодягіною ( реєстраційний номер № 452) та копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.04.2005 року. На день придбання зазначеного домоволодіння входили: житловий будинок літ. А-1 (шлакоблок) житловою площею 22,1 кв.м., сарай літ. Б-1, вбиральня літ М-1, огорожа 1-2 та замощення. У спірному будинку зареєстровані та проживають: він, відповідачка та їх син [PERSON], котрий веде антигромадський спосіб життя, а саме, зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки , застосовує до нього фізичну силу. Крім того він краде з дому гроші та речі, які потім продає за невеликі гроші на які потім купує спирті напої. Дружина (відповідачка) його постійно жаліє та захищає, саме на цьому ґрунті і виник конфлікт. У зв'язку з чим позивач прийняв рішення здійснити розподіл спірного будинку в натурі, щоб мати можливість користуватися частиною будинку незалежно від відповідачки та не бачити, та не відчувати на собі огидне та антигромадську поведінку сина. На підставі викладеного та з метою захисту свої прав, позивач просить суд визнати домоволодіння [ADDRESS] спільною власністю подружжя. Також просив виділити та визнати за ним право власності на належну позивачу по праву сумісної власності подружжя ? частини дома [ADDRESS] ( ? частини житлового будинку літ. А-1 (шлакоблок), житловою площею 22,1 кв.м., сарай літ. Б-1, вбиральня літ М-1, огорожа 1-2 та замощення). Винести рішення, котрим припинити загальну часткову власність виділити позивачу в натурі наступні приміщення з житлового будинку літ А-1: санузел 1-7 площею 3,2 кв.м., чіни 1-6 площею 9,4 кв.м., кухню 1-5 площею 7,3 кв.м., житлову кімнату 1-4 площею 7,2 кв.м. та половину житлової кімнати 1-3 площа якої 14,9 кв.м. Половину зазначеної кімнати виділити за рахунок будівлі міжкімнатної перегородки. Відповідачки [PERSON] виділити в натурі наступні приміщення з житлового будинку літ А-1: котельню 1-1площею 7,2 кв.м., коридор 1-8 площею 5,2 кв.м., передню 1-2 площею 8,2 кв.м. та половину житлової кімнати 1-3 площа якої 14,9 кв.м. Половину зазначеної кімнати виділити за рахунок будівлі міжкімнатної перегородки. Сарай літ. Б-1, вбиральню літ М1, огорожу 1-2, замощення та земельну ділянку залишити у спільному сумісному користуванні. Судові витрати стягнути у рівних частках. Позивач у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява в якій він просить визнати за ним ? частину будинку [ADDRESS] та визнати за ним: санвузол 1-7 площею 3,2 кв.м, сені 1-6 площею 9,4 кв.м., кухню 1-5 площею 7,3 кв.м., житлову кімнату 1-4 площею 7,2 кв.м. та половину житлової кімнати 1-3 площею яка складає 14,9 кв.м. Половину зазначеної кімнати виділити за рахунок будівлі міжкімнатної перегородки, сарай літ. Б-1, вбиральню літ М1, огорожу 1-2, замощення та земельну ділянку залишити у спільному сумісному користуванні. Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи. Окремою заявою позивач зобов'язався виплатити відповідачці [PERSON] компенсацію у розмірі 5369 грн., а також поставити перетинку за власний рахунок. Справу просив розглядати за його відсутністю. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи міститься заява в якій вона просила визнати за нею ? частину будинку [ADDRESS] та виділити за нею: котельну площею 7,2 кв.м., передню площею 8,2 кв.м. частину 3 жилої кімнати площею 7,1 кв.м. коридор площею 5,2 кв.м. Справу просила розглядати без її часті. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна, яке є загальною власністю подружжя, виділ частки та розподіл будинку в натурі, підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі продажу житлового будинку від 31.03.2005 року посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бодягіной І.І. № 452 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.04.2005 року [PERSON] було придбано будинок [ADDRESS]. На той період часу відповідачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO], відповідно до актового запису № 96 зробленого 05.07.1980 року Волноваським районним відділом ДРАЦС. Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області за клопотанням позивача по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу на вирішення якої були поставлені наступні питання: чи можна розподілити домоволодіння [ADDRESS]; чи можна виділити 1/2 частину зазначеного будинку в натурі; визначити варіанти можливого розподілу зазначеного домоволодіння на два рівних ізольованих жилих приміщення з організацією окремих входів, визначити долю кожної із сторін, а також її вартість, а у разі неможливості розподілу домоволодіння, визначити розмір компенсаційної виплати вартості його частки. На виконання зазначеної ухвали судовим експертом [PERSON] був наданий висновок № 7-с від 19.03.2018 року судової будівельно-технічної експертизи, згідно до якого наданні наступні відповіді: дослідницькій частині судової будівельно-технічної експертизи встановлені варіанти розділу будинку [ADDRESS] між співвласниками без врахування самовільно проведених на теперішній час змін з добудови (реконструкції) по матеріалам інвентаризації БТІ станом на 25.02.2005 року. На ? частину одному співвласнику пропонується виділити: 1 - котельня площею 7,2 кв.м., 2 - вітальня площею 8,2 кв.м., частина 3 - частина жилої кімнати площею 7,1 кв.м., 8 - коридор площею 5,2 кв.м., загальною площею 27,7 кв.м., що на 3,6 кв.м. менше ніж приходиться на ? частини; вбиральня літ. М; ? частина огорожі № 1-4 та ? замощення інвентаризованою вартістю 49418 грн. На ? частини другому співвласнику пропонується виділити: 4 - жила кімната площею 7,2 кв.м., частина 3, частина жилої кімнати площею 7,8 кв.м., 6 - коридор площею 9,4 кв.м., 7 - санвузол площею 3,2 кв.м., 5 - кухня площею 7,3 кв.м., загальною площею 34,9 кв.м., щона 3,6 кв.м. більше ніж приходиться на ? частини; сарай літ. Б-1; ? частини огорожі № 1-4 та ? замощення інвентаризованої вартості 60156 грн. Інвентаризаційна вартість ? частини на теперішній час (без самовільно зведених будівель)з урахуванням індексації становить 15787*1,44*4,82*1/2=54787 грн. Компенсація другому співвласнику в рахунок порівняння часток становить 5369 грн. Переобладнання та добудова: в кімнаті 1-3 влаштувати глуху перегородку на відстані 2,42 м від вісі цієї перегородки до зовнішньої стіни, яка не має вікон для розділення кімнати. Влаштувати дверний пройму між кімнатою, яка влаштовується з кімнати 1-3 для другого співвласника, та кімнатою 1-4; закласти двері пройми між приміщеннями 1-4 та 1-2,1-5 та 1-1; виконати добудову санвузлу площею 3,8 кв.м. до коридору 1-8 з влаштуванням замість віконного пройму дверний пройм для організації входу у санвузол; робити по перевлаштуванню інженерних мереж та встановлення обладнання виконувати спеціалізованим організаціям згідно розробленим проектам у разі їх необхідності. Відповідно до матеріалів справи вбачається, що відповідачка [PERSON] погодилась на розподіл житлового будинку згідно додатку 1 судової будівельно-технічної експертизи № 7-с від 19.03.2018 року. Судом встановлено що спірні правовідносини регулюються главою 26 ЦК України - Право спільної власності. Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦК України, за домовленістю між ними. Співвласник має право на виділ у натурі частини із майна, що є у спільній частковій власності у відповідності до положення ч. 1 ст. 364 ЦК України. Якщо виділ у натурі із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 ЦК України), співвласник який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової компенсації або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Відповідно до положення ст.. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб і визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єкти права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Ст. 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою . Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частину у праві спільної часткової власності на майно. Положеннями ст. 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Майно учасників спільної часткової власності за наявності спору між ними ділиться в натурі, коли це можливо. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 6 постанови від 04.10.1991 року № 7 з наступними змінами та доповненнями «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», виділу натурі часток жилого будинку можливий, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом. Як врегульовано Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з поняттям Висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна, або висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна. Поділ майна між співвласниками є однією з підстав для припинення права спільної часткової власності. Таким чином юридичним наслідком поділу майна завжди є припинення права спільної часткової власності між колишніми учасниками. Спорідненість правовідносин поділу та виділу ґрунтується на тому, що можливість поділу, залежить від того, чи є річ за своїми характеристиками подільною або не подільною. За таких підстав позов про розподіл майна, яке є загальною власністю подружжя, виділ частки та розподіл будинку в натурі , визнання права власності на частки підлягає задоволенню.

Outcome: approved