Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування вимог вказує на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12.03.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 18500 (вісімнадцять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення зазначених умов договору відповідачка зобов'язання належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 30.06.2014 року має заборгованість в сумі 24070 (двадцять чотири тисячі сімдесят) грн. 21 коп., яка складається з наступного: 16195 грн. 33 коп. - заборгованість за кредитом, 5502 грн. 49 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 750 грн. 00коп. - заборгованість по пені та комісії за користування кредитом; 500 грн. 00 коп. -- штраф (фіксована частина); 1122грн. 39 коп. - штраф (процентна складова). Вказуючи на відмову у добровільному порядку погасити заборгованість, просив позов задовольнити, стягнути суму заборгованості та витрати судового збору по справі. Представник позивача Спірідонова Н.І. в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена в порядку, передбаченому ч.5 ст. 74 ЦПК України. Враховуючи згоду представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як встановлено судом, між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір № б/н від 12.03.2010 року, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 18500 (вісімнадцять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір складається з заяви позичальника та умов надання кредиту фізичним особам. У порушення з умов договору [PERSON] зобов'язання за договором не виконує. Згідно розрахунку позивача прострочена сума заборгованості станом на 30.06.2014 року має заборгованість в сумі 24070 (двадцять чотири тисячі сімдесят) грн. 21 коп., яка складається з наступного: 16195 грн. 33 коп. - заборгованість за кредитом, 5502 грн. 49 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 750 грн. 00коп. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; 500 грн. 00 коп. -- штраф (фіксована частина); 1122грн. 39 коп. - штраф (процентна складова). Відповідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. В зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язання по кредитному договору за якими кредитодавець виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови договору, порушено майнові права ПАТ КБ «Приватбанк». При наявності таких доказів суд вважає доведеним отримання відповідачем кредиту від позивача. Не викликає сумніву і факт неповернення відповідачем позивачу кредиту, відсотків і пені в зазначених позивачем сумах, оскільки в справі відсутні будь-які об'єктивні дані про це. Відсутні також докази, які б заперечували вказаний договір за його безгрошовістю відповідно до ст. 1051 ЦК України. За таких обставин та при наявності таких доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки вимоги позивача ґрунтуються на законі та договорі, при тому, що відповідачем допущено прострочення виконання зобов'язання. Судові витрати, сплачені позивачем суд вважає необхідним відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача, при тому, що ці витрати підтверджені доданими до матеріалів справи квитанціями.

Outcome: approved