Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в шлюбі з відповідачем перебуває з 22 березня 1986 року, який зареєстрований Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №302, в період якого у них народилася спільна неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони зрозуміли, що мають різні характери, погляди на сімейне життя та побудову сімейних стосунків, в зв'язку з чим постійно виникали сварки. З 2010 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини, відповідачка залишила сім'ю та проживає окремо з іншим чоловіком. Вважає, що сім'я розпалася і зберегти її неможливо, а подальше формальне перебування у шлюбі суперечить інтересам кожного з них та моральним засадам суспільства. Спір про поділ майна, місця проживання дитини, яка проживає з ним, та її утримання між ними відсутній. Позивач, який повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву (а.с.24), за якою прохав розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та прохав їх задовольнити. Відповідач, яка повідомлена про час та місце розгляду справи відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (а.с.8), звідки судова повістка повернулась без вручення з відміткою про не проживання адресата (а.с.19-21) та за допомогою SMS повідомлення (а.с.22), у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомила, не надала і будь-яких заперечень на позов та доказів, що їх обґрунтовують, як не повідомила і про зміну місця свого проживання. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 березня 1986 року, який зареєстрований Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №302 (а.с.4), за період якого у них народилася спільна неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO] (а.с.5), який згідно довідки Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області проживає з позивачем (а.с.6). Спільне життя в сім'ї не склалося через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, різних поглядів на сімейне життя та побудову сімейних стосунків, в зв'язку з чим 2010 року сторони припинили сімейно-шлюбні стосунки, відповідачка залишила сім'ю та проживає окремо з іншим чоловіком. Примиритися сторони не бажають, про що свідчать подана позивачем до суду заява про розірвання шлюбу (а.с.24). Спір про поділ майна, виховання, утримання та місця проживання дитини, яка проживає з позивачем, відсутній. За таких підстав суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, неповнолітньої дитини та моральним засадам суспільства, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved