Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про оспорювання батьківства та звільнення від сплати аліментів, посилаючись на те, що 31 липня 2004 року по 21 серпня 2007 року перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. [INFO] року народився [PERSON]. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 грудня 2008 року з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ј частини від його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Однак, вважає, що він не є біологічним батьком дитини, а тому просить виключити запис про нього як батька з актового запису № 9 від 01 березня 2005 року, складеного Гельмязівською сільською радою Золотоніського району Черкаської області, про народження [PERSON], [INFO], та звільнити його від сплати аліментів, втому числі і заборгованості із аліментів в сумі 11 814 грн. 05 коп. на користь відповідача. Представник позивач адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечувала щодо виключення запису позивача як батька з актового запису про народження її сина, та звільнення позивача в подальшому від сплати аліментів, однак просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що 31 липня 2004 року між сторонами було зареєстровано шлюб. [INFO] року відповідач народила дитину [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження від 01 березня 2005 року. Батьками дитини в Свідоцтві зазначені: [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 липня 2007 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 грудня 2008 року з відповідача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ј частини від його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В судовому засіданні встановлено, що незважаючи на те, що позивач у відомостях про народження дитини вказаний батьком дитини, проте в дійсності [PERSON], [INFO], не є сином позивача, що визнано відповідачем в ході судового розгляду справи. У відповідності до ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до ч.1 ст. 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Враховуючи викладене, зокрема те, що між позивачем та сином відповідача відсутнє кровне споріднення, суд вважає за необхідне позовні вимоги в цій частині задовольнити. Що стосується позовної вимоги про звільнення відповідача від сплати аліментів на користь відповідача, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Правовий аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що аліменти на утримання дитини, підлягають сплаті саме батьком дитини. Відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Оскільки судом встановлено, що позивач не є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], тому суд приходить до висновку, що дана позовна вимога підлягає до часткового задоволення, а саме до припинення сплати аліментів позивачем на користь відповідача на утримання дитини, відповідно до рішення суду, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Вирішуючи вимоги позивача про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам, то суд враховує, що відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», стягнення за рішенням суду з особи, записаної батьком або матір'ю, аліментів на дитину не є перешкодою для звернення до суду з позовом про виключення відомостей про них як батька або матері з актового запису про народження цієї дитини. Задоволення судом зазначених вимог може бути підставою для перегляду рішення про стягнення аліментів у зв'язку з нововиявленими обставинами. За таких обставин, позивач має право звернутись до суду з заявою про перегляд рішення від 22 грудня 2008 року про стягнення з нього аліментів за нововиявленими обставинами, оскільки факт відсутності кровного споріднення був встановлений після судового рішення про стягнення аліментів, але існував на час прийняття цього рішення. Тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку, з частковим задоволенням позовних вимог, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають понесені ним витрати по сплаті судового збору, які відповідно до наданої квитанції становить 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved