Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Новозаводської районної ради м. Чернігова про скасування рішення № 27 від 09.02.2015 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивач 05.06.2007р. отримав травму хребта і спинного мозку, в результаті чого став інвалідом І групи-А довічно, самостійно пересуватися не може, потребує постійного стороннього догляду. Служба у справах дітей Новозаводської районної ради не об'єктивно і упереджено винесло питання на комісію з питань прав дитини про доцільність позбавлення його батьківських прав. Рішенням № 27 від 09.02.2015 року виконкомом Новозаводської районної ради м. Чернігова затвердив висновок про доцільності позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] [INFO]. Підставою для винесення вказаного рішення була заява його колишньої дружини. Вважає дане рішення незаконним, винесеним без врахування фактичних обставин справи, з порушенням норм діючого законодавства. Вважає, що Виконком Новозаводської районної ради м. Чернігова свідомо і цинічно сфальсифікував матеріали справи, щоб принизити позивача. Він майже паралізований і без згоди колишньої дружини та реальної допомоги служби у справах дітей, спілкуватись з донькою не може. Посилаючись на ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 19 СК України, просив скасування рішення № 27 від 09.02.2015 року виконкому Новозаводської ради у м. Чернігові щодо доцільності позбавлення його батьківських прав. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити повністю. Додатково суду пояснив, що рішенням виконкому Новозаводської районної ради м. Чернігова було затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його малолітньої доньки. Рішення прийнято в межах наданих повноважень, відповідно до вимог чинного законодавства. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 15.11.2007р. було розірвано (а.с.34). Позивач [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.33). У зв'язку з отриманою 05.06.07. травмою, позивач [PERSON] є інвалідом першої (1) групи «А» загального захворювання, потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується довідкою МСЕ № 140801 (а.с.7) та наданими до справи виписками-епікризами (а.с.8-12). Однак незважаючи на це з пояснень представника позивача вбачається, що позивач має бажання бачитися та спілкуватися з дитиною, однак перешкоджання позивачки в спілкуванні з дитиною та наявність у нього першої групи інвалідності загального захворювання, не дозволяє йому здійснювати це повною мірою. Посилаючись на те, що [PERSON] не спілкується та не цікавиться життям доньки, [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила позбавити його батьківських прав по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. На підтвердження своїх доводів нею було долучено до справи висновок, який затверджений рішенням виконкому комітету Новозаводської районної у місті ради від 09 лютого 2015 року № 27, де орган опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] [INFO] (а.с.40-41). У висновку зазначено, що [PERSON] залишив родину, коли дитині було 8 місяців, вихованням та матеріальним забезпеченням доньки займалась лише мати, батько з дитиною не спілкується, не цікавиться здоров'ям та успіхами у навчанні, він самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. У своєму позові позивач посилається на ч. 3 ст. 15 СК України, яка визначає, що якщо в результаті психічного розладу, тяжкої хвороби або іншої поважної причини особа не може виконувати сімейного обов'язку, вона не вважається такою, що ухиляється від його виконання. Тобто з матеріалів справи вбачається, що позивач фактично не погоджується з самими обставинами, які викладені у висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав, який затверджено рішенням № 27 від 09.02.2015 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав. Постановою КМУ від 24 вересня 2008 року № 866 було затверджено Типове положення про комісію з питань захисту прав дитини, якою визначені основні завдання комісії як консультативно-дорадчого органу. Рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 14 червня 2011 року, відповідно до постанови КМУ від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» вирішив: 1. затвердити склад комісії з питань захисту прав дитини; 2. затвердити Положення про комісію з питань захисту прав дитини (а.с.28 на звороті,29-30). Відповідно до затвердженого Положення про комісію з питань захисту прав дитини вбачається, що комісія відповідно до покладених на неї завдань розглядає питання, у томі числі, спірні, які потребують колегіального вирішення, зокрема про позбавлення та поновлення батьківських прав; участь одного з батьків у вихованні дитини. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. З викладеного вбачається, що висновок щодо доцільності позбавлення позивача батьківських прав відповідає вимогам закону та на законних підставах затверджений рішенням виконкому Новозаводської ради у м. Чернігові № 27 від 09.02.2015 року, оскільки він прийнятий на підставі відповідної заяви [PERSON] (а.с.31) та наданих нею необхідних документів, зокрема, довідки № 48 від 21.01.2015р. наданої Чернігівською ЗОШ І-ІІІ ступенів № 35 (а.с.32), довідки № 184 від 17.01.2015р. наданої Дошкільним навчальним закладом № 42 «Русалонька» (а.с.32 на звороті), акту обстеження умов проживання малолітньої дитини [PERSON] (а.с.37). Крім того, позивачу було надіслано лист, яким його повідомляли про розгляд вищевказаної заяви [PERSON] та роз'яснено право звернення до служби у справах дітей для ознайомлення з заявою, висловлення свого відношення до даного питання та надання документів (а.с.36); відповідно до поштового повідомлення, позивачем даний лист був отриманий (а.с.36 на звороті). Перевіривши та з'ясувавши всі необхідні обставини справи та оцінюючи усі наявні докази по справі, досліджені в судовому засіданні в їх сукупності, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що позивачем не зазначено законних підстав та не доведено обставини на обґрунтування своїх позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed