Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з житлової квартири [ADDRESS] та виключення її з єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна. В обґрунтування заявлених позовних вимог він вказав та його представник у судовому засіданні пояснив, що йому на праві приватної власності належить 1/5 частка житлової квартири [ADDRESS]. За рішенням суду з нього на користь колишній дружини стягнуті аліменти на утримання їх спільної дитини і виконавчий лист знаходиться на виконанні у Чугуївському відділі державної виконавчої служби. Постановою державного виконавця від 23.06.2014 року серії ВП №42441404 на все його майно був накладений арешт, в тому числі на частку житлової квартири [ADDRESS]. Ця постанова була винесена відділом державної виконавчої служби Чугуївського районного управління юстиції в Харківській області за наявності тримісячної заборгованості по сплаті аліментів. На даний час позивачем погашена вищезазначена заборгованість перед стягувачем і аліменти сплачуються регулярно що місяця, однак арешт з майна боржника і досі не знято. Просить суд скасувати постанову держвиконавця та зняти арешт з усього його манв в тому числі із житлової квартири [ADDRESS] та виключити її з єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна. Державний виконавець заперечуючи проти позову вказував на те, що хоча позивач дійсно погасив усю заборгованість по аліментах і сплачує їх регулярно щомісяця, в майбутньому може знову перестати їх сплачувати. Оскільки позивач погасив заборгованість і став виконувати рішення суду після застосування арешту майна, то з метою забезпечення виконання стягнення на майбутнє, просить не скасовувати арешт. Вивчивши докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом було встановлено, що на підставі виконавчого документу №636/5731/13-ц виданого Чугуївським міським судом 11.02.2014 року відділом державної виконавчої служби Чугуївського районного управління юстиції в Харківській області було відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини. Постановою державного виконавця ВДВС Чугуївського МРЮ в Харківській області від 23.06.2014 року було накладено арешт на все майно боржника, в тому числі і на житлову квартиру [ADDRESS] та оголошено заборону на її відчуження. Боржник сплатив усю суму боргу та регулярно щомісячно сплачує аліменти, що підтвердив у судовому засіданні державний виконавець. З цих підстав [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про зняття арешту з майна боржника та заборони на його відчуження. Але державний виконавець до наступного часу арешт майна не скасував і свою постанову не відмінив, посилаючись на те, що арешт нерухомого може скасувати тільки суд. Зі змісту ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», вбачається, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. З аналізу викладеної норми вбачається, що державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Чугуївського районного управління юстиції в Харківській області не вжито дій направлених на скасування запобіжних заходів, що призвело до порушення прав позивача. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи вищевикладене та факт повного погашення позивачем боргу перед стягувачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved