Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зняття арешту та заборони відчуження зі всього майна, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.02.2015 року Відділом державної виконавчої служби Южненського міського управління юстиції Одеської області була винесена постанова №44768491 про арешт на все рухоме майно й нерухоме майно, що належить боржнику. Згідно вищезазначеної постанови, арешт накладено на рухоме майно боржника із забороною відчуження. В подальшому 24.06.2015 року державним виконавцем відділу ДВС Іллічівського міського управління юстиції [PERSON] була винесена постанова про звернення стягнення з заробітної плати боржника. Згідно платіжного доручення №2759117591 від 17.03.2015 року [PERSON] була сплачена заборгованість по аліментам. Так, згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 10.02.2016 року виданим державним виконавцем відділу ДВС Іллічівського міського управління юстиції [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів боржника [PERSON] на 31.01.2016 року складає 0,00 грн. Однак, незважаючи на те, що борг, у звязку із виконанням якого було накладено арешт на все майно боржника, погашено у повному обсязі, арешт з майна не знято, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 05.03.2015 року. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був сповіщений належним чином, причини неявки суду не відомі, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність, покладається на розсуд суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що на виконанні відділу ДВС Южненського МУЮ Одеської області знаходилось виконавче провадження № 44768491 щодо примусового виконання виконавчого листа № 519/264/14-ц, виданого 03.09.2014 року Южним міським судом Одеської області про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) починаючи з 04.03.2014 року до 26.03.2022 року. 27.02.2015 року державним виконавцем відділу ДВС Южненського МУЮ Одеської області [PERSON] винесена постанова про арешт на все рухоме й нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON], з забороною здійснювати відчуження цього майна (а.с.14). 17.03.2015 року державним виконавцем відділу ДВС Южненського МУЮ Одеської області [PERSON] винесена постанова про закінчення виконавчого провадження (а.с.10). 24.06.2015 року державним виконавцем відділу ДВС Іллічівського міського управління юстиції [PERSON] винесена постанова про звернення стягнення з заробітної плати боржника [PERSON] аліментів на утримання дітей у розмірі ? частини від всих видів заробітку, щомісячно з 01.03.2015 року до 26.03.2022 року (а.с.8). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах відділу ДВС Іллічівського МУЮ від 10.02.2016 року заборгованість по сплаті аліментів боржника [PERSON] станом на 31.02.2016 року складає 0,00 грн. (а.с.13). Згідно ст.ст. 319 - 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 41 Конституції України передбачено непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканості, а в водночас і в недоторканості самого майна власності. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.08.76 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» «за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване». Аналогічна позиція щодо належних відповідачів при розгляді позовів про зняття арешту (боржник та особа, в інтересах якої накладено арешт) викладена в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 N 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» - п. 16. Стаття 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає підстави та випадки для зняття арешту з майна (Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу для зняття арешту. У разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу для зняття арешту). Відповідно до ч.5 ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження визначає, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. За таких обставинах, суд враховуючи, що у позивача відсутня заборгованість по сплаті аліментів, вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], третя особа: Відділ державної виконавчої служби Южненського міського управління юстиції Одеської області про зняття арешту та заборони відчуження зі всього майна, підлягає задоволенню.

Outcome: approved