Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виділ в натрі частини житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою і просив провести виділ частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими по [ADDRESS], виділивши йому на ? частину в користування в житловому будинку літ. «А-1» приміщення: літ. 2-1, площею 7,0 кв.м.; літ. 2-2, площею 13,0 кв.м.; літ. 2-3, площею 6,0 кв.м.; технічне підпілля літ. «В», а також збудовані ним особисто надвірні будівлі: гараж літ. «Е», з оглядовою ямою літ. «е»; сарай літ. «Л»; навіс літ. «Д», а іншу частину житлового будинку літ «А-1», яка складається з приміщень: літ. 1-2, площею 7,7 кв.м; літ. 1-3, площею 12,2 кв.м.; літ. 1-4, площею 7,0 кв.м. та тамбур літ. «а-1» виділити відповідачу. Також позивач просив визначити порядок користування земельною ділянкою у відповідності до варіанту № 1, запропонованому експертом ХНДІСЕ у висновку № 8023/12972 від 28 листопада 2014 року. Під час розгляду справи позивач доповнив свої позовні вимоги і просив: - визнати за ним право власності на гараж літ. Е з оглядовою ямою літ. е, навіс літ. Д, сарай літ. Л в житловому будинку з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS]; - розділити житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] в натурі між співвласниками [PERSON] та [PERSON] та визначити порядок користування земельною ділянкою наступним чином: - виділити йому - [PERSON] в натурі, в спільній частковій власності, на належну йому 1/2 частину жилого будинку: квартиру № 2, яка складається з приміщення 2-1, площею 7 кв.м., житлової кімнати 2-2, площею 13 кв.м., кухні 2-3; площею 6 кв.м.; надвірні будівлі - технічне підпілля літ. В, частину замощення № 1, площею 35 кв.м., хвіртку № 2, паркан № 5. - інші приміщення виділити відповідачу [PERSON] - виділити особисто [PERSON] гараж літ. Е з оглядовою ямою літ. е, навіс літ. Д, сарай літ. Л. Перерозподілити ідеальні частки у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS], визнавши за ним - [PERSON], з урахуванням особисто зведених будівель, право власності на 58/100 частин будинку, замість раніше належної 1/2 частини; за [PERSON] - на 42/100 частин, замість раніше належної 1/2 частини. Визначити порядок користування земельною ділянкою за вказаною адресою по фактичному користуванню згідно варіанту № 1 (додаток № 2) висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи №8023/12972 ХНІДСЕ ім. засл. проф. Бокаріуса від 28 листопада 2014 року. Виділити в його - [PERSON] користування земельну ділянку № 2, площею 305,5 кв.м., розташовану по [ADDRESS], з окремим виходом на вул. Іртиську, що відповідає його ідеальній частці, в тому числі: 89 кв.м. - під будівлями; 208 кв.м. - під двором і садом; 8,5 кв.м.(17,0/2) - ділянка спільного користування співвласників. Частина земельної ділянки площею 7,8 кв.м. та 9,2 кв.м. виділяється у спільне користування співвласників. Відповідачу [PERSON] виділити у користування земельну ділянку № 1, площею 305,5 кв.м. Границя земельної ділянки № 2 повинна проходити у такий спосіб: від червоної лінії по вул. Іртиській на відстані 4,1 м. від межі з домоволодінням № 5 ділянка довжиною 7,8 м; · поворот праворуч, ділянка довжиною 4,4 м.; поворот ліворуч, ділянка довжиною 5,4 м, поворот праворуч, ділянка довжиною 11,5 м. до межі з домоволодінням № 9 на відстані 13,8 м. від червоної лінії по вул. Іртиській. · на відстані 22,5 м. від червоної лінії по вул. Іртиській від межі з домоволодінням № 9 ділянка довжиною 0,6 м.; · по міжквартирній перегородці між приміщеннями 2-2 та 1-3, 2-1 та 1-2, 2-3 та 1-4, далі - ділянка довжиною 2,15 м.; - поворот праворуч, ділянка довжиною 8,4 м. до межі домоволодіння, розділяючи її на ділянки 7 м. та 12,65 м. Границя користування земельною ділянкою вказана в додатку № 2 експертизи червоним кольором. Зобов'язати [PERSON] надавати йому доступ до існуючого газопроводу - вводу, не перешкоджати його підключенню до існуючого газопроводу - вводу та проведенню газопроводу по земельній ділянці, наданій в користування відповідача згідно проекту. Стягнути з відповідача на його користь понесені ним витрати за сплату судового збору, проведення експертизи в розмірі 1599 грн. та понесені мною витрати за надання йому юридичної допомоги. В судовому засіданні позивач і його представник позов підтримали. При цьому позивач пояснив, що він літня людина 86 років і не має ані матеріальної можливості, ані наміру, в разі задоволення його позовних вимог, здійснити внутрішнє перепланування квартири № 2, яка буде виділена йому в особисту власність та користування, та збудувати прибудову до неї. В частині зобов'язання відповідача надати позивачу доступ до існуючого газопроводу, підключення до нього та проведення його по земельній ділянці, свої позовні вимоги обґрунтовували тим, що відповідач в спірному будинку майже не проживає і в разі, якщо він не буде сплачувати за газопостачання, то подачу газу у домоволодіння газопостачальна організація може припинити, що завдасть шкоди позивачу. Відповідач та його представник позов визнали частково; в частині визнання за позивачем права власності на гараж літ. Е з оглядовою ямою літ. «е», навіс літ. Д, сарай літ. Л. та розподілу житлового будинку проти задоволення позову не заперечували, в частині інших позовних вимог позов не визнали. Вислухавши сторони та їх представників, вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Спірним домоволодінням є житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS]. Це домоволодіння належить на праві власності в рівних частках позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 09 серпня 1988 року Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2 - 2911, зареєстрованого у встановленому порядку в КП «Харківське МЮТІ», і відповідачу - [PERSON] в порядку спадкування після смерті попереднього співвласника [PERSON] (а.с. 6) З приводу користування житловим будинком, надвірними будівлями та земельною ділянкою, на якій вони розташовані, співвласники не можуть дійти згоди. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Як вбачається з матеріалів справи та наданої позивачем до позову ксерокопії висновку додаткової судово будівельно-технічної експертизи № 8023/12972 від 28 листопада 2014 року (а.с. 16-27, 46-48), в даній цивільній справі така експертиза не призначалася і не проводилася, оригіналу висновку або її належним чином завіреної копії суду не надано, тому суд вважає даний письмовий доказ неналежним і до уваги його не приймає. При цьому суд також зазначає, що 1-й варіант розподілу спірного житлового будинку, запропонований у висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 8023/12972 від 28 листопада 2014 року, на якому саме і наполягав позивач у своїх позовних вимогах, передбачає необхідність здійснення для такого розподілу будинку низки суттєвих будівельних робіт, а саме: до приміщення літ. 2-3 необхідно добудувати прибудову глибиною 2,0 м., в якій розташувати приміщення: санвузол площею 3,8 кв.м., обладнаний ванною та унітазом, і тамбур глибиною не менше 1,5 м.; в приміщенні кухні літ. 2-3 улаштувати віконний проріз; демонтувати перегородку між приміщеннями літ. 2-1 і літ. 2-2 та улаштувати житлову кімнату «1-2» площею 20,0 кв.м. і обладнати кожну квартиру самостійними системами опалювання та електропостачання. Приймаючи до уваги, що усі ці роботи повинні бути виконані в квартирі № 2, яка виділяється позивачу у власність і користування, то покласти на відповідача зобов'язання їх здійснити неможливо, оскільки він не матиме доступу до цієї половини будинку, а сам позивач, як він пояснив в судовому засіданні, виконувати ці переобладнання та прибудову а ні бажання, ні матеріальної та фізичної можливості не має, тому такий варіант розподілу житлового будинку не є можливим. У зв'язку з відмовою позивачу у розподілі житлового будинку в натурі за запропонованим ним варіантом, позовні вимоги в частині перерозподілу розміру ідеальних часток у праві власності на спірне домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою також задоволенню не підлягають, оскільки перерозподілити розмір часток і визначити порядок користування земельною ділянкою можливо лише після розподілу житлового будинку в натурі і таким чином, щоб частина житлового будинку, яка виділяється у власність та користування кожного з його співвласників, знаходилася на частині земельної ділянки, яка виділяється у виключне користування кожного з них. Стосовно вимог позивача про визнання за ним права власності на гараж літ. Е з оглядовою ямою літ. «е», навіс літ. Д, сарай літ. Л, розташованих на території спірного домоволодіння з тих підстав, що вони були збудовані особисто ним і за власні кошти, суд зазначає наступне… Як вбачається з копії технічного паспорту спірного домоволодіння гараж літ. Е з оглядовою ямою літ. «е», сарай літ. «Л» були збудовані у 1978 році, а навіс літ. Д - у 1985 році (а.с. 13). На час закінчення їх будівництва одноосібним власником спірного домоволодіння була [PERSON], яка померла [INFO]. Оскільки на момент будівництва цих надвірних будівель позивач [PERSON] співвласником спірного домоволодіння не був, а будівництво підсобних приміщень та надвірних будівель не створює для забудовника, який не є співвласником домоволодіння, права власності на це новостворене майно, то підстави для визнання за позивачем права власності на ці будівлі - відсутні. Відмовляючи позивачу [PERSON] у визнання права власності на гараж літ. Е з оглядовою ямою літ. «е», навіс літ. Д, сарай літ. «Л» суд також зазначає, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 09 серпня 1988 року Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2 - 2911 (а.с. 6), на момент оформлення спадщини ці спірні надвірні будівлі нотаріусом враховані не були і свідоцтвом про право на спадщину не охоплювалися, хоча вже були збудовані, у зв'язку з чим суд робить висновок про те, що ці будівлі були збудовані самочинно. Оскільки позивачем не надано доказів про прийняття цих спірних будівель у встановленому законом порядку в експлуатацію, то суд вважає, що як у 1988 році, так і на теперішній час вони взагалі не можуть бути об'єктом права власності. Посилання представника позивача на «амністію щодо самочинно збудованих до 1992 року будівель» суд до уваги не приймає, оскільки вона жодним чином не відміняє необхідності прийняття новозбудованих об'єктів нерухомого майна у експлуатацію у встановленому законом порядку. В частині позовних вимог про зобов'язання [PERSON] надавати позивачу доступ до існуючого газопроводу - вводу, не перешкоджати його підключенню до існуючого газопроводу - вводу та проведенню газопроводу по земельній ділянці, наданій в користування відповідача згідно проекту, суд зазначає, що вирішити дане питання можливо лише після розподілу спірного житлового будинку в натурі, визначення порядку користування земельною ділянкою і складання відповідною спеціалізованою організацією, яка здійснює газопостачання приватних житлових будинків, проекту переобладнання системи газопостачання спірного житлового будинку, який на теперішній час відсутній, а тому підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, суд також немає. В частині стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат по справі, які складаються із половини вартості додаткової судово будівельно-технічної експертизи в сумі 1599 грн., сплаченого позивачем судового збору і витрат на правову допомогу, то суд вважає, що ці судові витрати позивачу відшкодуванню не підлягають, оскільки у даній справі жодної експертизи не проводилося, доказів витрат на правову допомогу позивачем суду не надано і в задоволенні позову позивачу відмовлено в повному обсязі. Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed