Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи, втративши право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, 10 жовтня 1969 року її чоловік - [PERSON] отримав ордер на вселення до квартири [ADDRESS]. Разом з ним у вказану квартиру вселилась вона і двоє їх синів: [PERSON] і [PERSON] Вони усі були зареєстровані у вказаній квартирі. 20 серпня 2008 року вона зареєструвала у своїй квартирі свого онука - [PERSON] - сина [PERSON] [INFO] її чоловік - [PERSON] помер, [INFO] її син - [PERSON] помер, [INFO] її син - [PERSON] помер. Її онук прожив у її квартирі лише до 3-х або 4-х років, а потім виїхав у невідомому для неї напрямку, куди саме і до кого саме, їй не відомо, це трапилось десь приблизно у січні 2012 року і саме з цього періоду відповідач не разу не з'являвся у квартирі та усі обов'язки зі сплати комунальних послуг покладені на неї. Майна відповідача у квартирі немає. Просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не прибула, була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, надала на адресу суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, повідомлення про причини неявки, а також ніяких пояснень і заперечень щодо заявлених позовних вимог та клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. В судове засідання представник 3-ї особи не з'явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно. Перевірив матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно копії ордеру від 10 жовтня 1969 року про склад сім'ї [PERSON] є головою сім'ї, членами його сім'ї є дружина та діти (а.с.5) Відповідно до копії акту про не проживання від 10 березня 2015 року (а.с.4) відповідач не проживає за адресою: [ADDRESS] з січня 2012 року, та його особистих речей у квартирі немає. З копії довідки (а.с.7) про склад сім'ї вбачається, що позивач є наймачем квартири, а відповідач [PERSON] дійсно прописаний у вищевказаній квартирі. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] у віці 50 років (а.с.8), [PERSON] помер [INFO] згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] у віці 48 років (а.с.9), згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10) [PERSON] помер [INFO] у віці 46 років. Згідно зі ст. 64 ЖК України член сім'ї наймача має такі ж права у тому числі - право користування житловою площею, як і наймач, членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Тому суд вважає позовні вимоги про визнання втратившим право [PERSON] користування житловим приміщенням, обґрунтованими та вважає необхідним цей позов задовольнити. На підставі викладеного, ст.ст.64, 65 ЖК України,

Outcome: approved