Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], до досягнення ними повноліття в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач пояснює, що від шлюбу з [PERSON] у них народилося двоє дітей: [INFO] року [PERSON] та [INFO] року [PERSON], які проживають разом з батьком та знаходяться на його утриманні. Мотивуючи свої вимоги тим, що в даний час спільне життя сторін припинено, відповідачка в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, позивач і просить суд стягнути з неї аліменти на їх утримання. Позивач в судове засідання не з'явився, проте завчасно подав до суду письмову заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує та просить розглядати справу за його відсутності. Відповідачка у судове засідання також не з'явилася з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання повідомлялася двічі через невручення їй рекомендованих поштових відправлень, які були повернуті до суду Укрпоштою за закінченням терміну зберігання за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з цим суд відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку: згідно копії рішення Прилуцького міськрайонного суду від 16 жовтня 2013 року у цивільному провадженні №2/742/1365/13, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.5). В період шлюбу [PERSON] та [PERSON] у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області 17 травня 2006 року (а.с.6); [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області 15 березня 2007 року (а.с.7). З довідки Комітету самоорганізації населення №7 мікрорайону 273 кварталу від 03 грудня 2014 року №24/7-09, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживають разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає необхідним задовольнити заявлений позов та стягувати з відповідачки аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття, на користь позивача. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати по справі стягнути з відповідачки на користь держави. На підставі ст.ст. 180 - 183 СК України,

Outcome: approved