Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 12846 грн. 14 коп. Вказав, що відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим останнім підписано заяву без номеру від 24.01.2012 року. В подальшому він отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В результаті невиконання своїх фінансових зобовязань перед Банком, у останнього виникла заборгованість, яка складається із: заборгованості за кредитом - 2964,84 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту 2803,76 грн.; заборгованості за пенею за прострочене зобовязання 5043,01 грн; заборгованості за пенею 946,62 грн.; штрафу 500,00 грн. (фіксована частина), 587,91 грн. (відсоткова складова). Просить стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за кредитним договором б/н від 24.01.2012 року, загальний розмір якої становить 12846 грн. 14 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та відзив не подав. Згідно з ухвалою Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.04.2019 року, розгляд справи проводиться заочно. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1\~ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг. Як наслідок відповідачем підписано заяву без номеру від 24.01.2012 року та отримано кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В результаті невиконання своїх фінансових зобовязань перед Банком, у останнього виникла заборгованість, яка станом на 10.02.2019 року складається із: заборгованості за кредитом - 2964,84 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту 2803,76 грн.; заборгованості за пенею за прострочене зобовязання 5043,01 грн; заборгованості за пенею 946,62 грн.; штрафу 500,00 грн. (фіксована частина), 587,91 грн. (відсоткова складова). За змістом ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому, якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, дане зобовязання має бути виконане у зазначений період часу. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобовязання. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує внаслідок чого станом на 10.02.2019 року утворилася заборгованість в розмірі 12846 грн. 14 коп.,\~яка складається із заборгованості за кредитом -2964,84 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту 2803,76 грн.; заборгованості за пенею за прострочене зобовязання 5043,01 грн; заборгованості за пенею 946,62 грн.; штрафу 500,00 грн. (фіксована частина), 587,91 грн. (відсоткова складова), яка підлягає стягненню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст.526, 527, 530, 610, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved