Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача 18800,00 грн. боргу за договором позики, 1427,50 грн. інфляційних втрат та 441,96 грн. 3% річних. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 07.08.2013 року ним було позичено відповідачу грошові кошти у розмірі 18800,00 грн., а відповідач, згідно розписки зобов'язався повернути вказану суму до 06.09.2013 року, однак не зробив цього. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути кошти, однак відповідач вказані кошти не повернув. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, згідно якої позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалив слухати справу у його відсутності з винесенням заочного рішення на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього кодексу та актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що 07.08.2013р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого позичкодавець передає позичальнику кошти в сумі 18800,00 грн., а позичальник зобов'язується повернути вказану суму позики до 06.09.2013р. /а.с.6/. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1. ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку Відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав зобов'язання у строк, який встановлений договором чи законом. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] перед [PERSON] /а.с.9,10/ така становить: - 18800,00 грн. основного боргу; - 1427,50 грн. інфляційних витрат; - 441,96 грн. 3% річних від суми заборгованості. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, достовірно встановлено, що дійсно у [PERSON] наявна заборгованість перед [PERSON], відповідач в судове засідання не з'явився та не представив суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов слід задоволити.

Outcome: approved