Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя, що призвело їх до непорозумінь. Сторони по справі перестали вести спільне господарство, фактичні сімейні відносини між ними припинилися і кожний з них живе своїм окремим життям. Від указаного шлюбу народилися діти: син - [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітньою дитиною, син - [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю, відповідачем по справі. Данні обставини стали причиною того, що позивач вирішив звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, так як не бажає більше зберігати шлюб з відповідачем, в зв'язку з чим просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суду надав заяву, в якій вказав, що свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглянути за його відсутністю.(а.с.12). Відповідач до суду не з'явилася, про місце, дату та час розгляду справи сповіщена належним чином, про що в справі є відповідні докази. На адресу суду надійшла заява, в якій вона вказала, що позовні вимоги [PERSON], визнає, згодна на розірвання шлюбу, просить справу розглянути за її відсутністю.(а.с.17). Розглянувши подані заяви, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 03 травня 1996 року Єреміївською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, на підставі актового запису №1, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 03.05.1996року.(а.с.4). Від указаного шлюбу народилися діти: син - [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітньою дитиною, про що свідчить копія його паспорту серії [NUMBER] виданого Роздільнянським РВГУМВС України в Одеській області від 31.10.2007року(а.с.7), син - [PERSON], [INFO], (що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] зареєстрованого Єреміївською сільською радою Роздільнянського району Одеської області на підставі актового запису №17, від 11.12.1998року(а.с.8) які на даний час проживають з матір'ю, відповідачем по справі. Відповідно наданим до суду заявам сторони миритися не бажають, наполягають на розірванні шлюбу. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права подружжя. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, а тому підлягає розірванню. Суд при вирішенні питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне врахувати заяву відповідача про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу «[PERSON]». Відповідно до ст. 113 СК України, відповідачу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається - «[PERSON]». На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved