Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11 лютого 2009 року померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина у вигляді права власності на земельні ділянки та права на майновий пай. За життя померла [PERSON] заповідального розпорядження не склала, тому спадкоємство здійснювалося за законом, а спадкоємцями першої черги були позивач та його батько [PERSON] На момент смерті з [PERSON] проживали її син [PERSON] та чоловік [PERSON], які фактично вступили в управляння та володіння спадковим майном, але юридично не оформляли спадщину відповідно до вимог чинного законодавства. 20 липня 2011 року помер батько позивача - [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина у вигляді права власності на 1/2 частину земельної ділянки та майнового паю, успадковані після смерті дружини та права власності на земельну ділянку та майновий пай. За життя померлий [PERSON] своїм майном не розпорядився. У встановлений законом строк позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 23 березня 2017 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Позивач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява від представника позивача адвоката [PERSON], в якій він просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав суду заяву, відповідно до якої він не заперечує проти задоволення у повному обсязі позовних вимог [PERSON] та просить розглядати справу у його відсутності. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 11 лютого 2009 року померла його мати позивача [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина у вигляді права власності на земельні ділянки та права на майновий пай. За життя померла [PERSON] заповідального розпорядження не склала, тому спадкоємство здійснювалося за законом, а спадкоємцями першої черги були позивач та його батько [PERSON] На момент смерті з [PERSON] проживали її син [PERSON] та чоловік [PERSON], які фактично вступили в управляння та володіння спадковим майном, але юридично не оформляли спадщину відповідно до вимог чинного законодавства. 20 липня 2011 року помер батько позивача - [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина у вигляді права власності на 1/2 частину земельної ділянки та майнового паю, успадковані після смерті дружини та права власності на земельну ділянку та майновий пай. За життя померлий [PERSON] своїм майном не розпорядився. У встановлений законом строк позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 23 березня 2017 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. У підтвердження своїх позовних вимоги, позивач надав суду копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на імя померлої [PERSON] та померлого [PERSON], а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, суд вважає, що надані суду документи у повному обсязі підтверджують право померлих [PERSON] та [PERSON] на спірне спадкове майно, спадкоємцем яких є [PERSON], а тому позов має бути задоволено. На підставі викладеного та

Outcome: approved