Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла його мати - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді права власності на 1/2 частину будинку [ADDRESS], який складається з: житлового будинку літ. А загальною площею 101,80 кв.м, житловою площею 44,70 кв. м., підсобною площею 57,10 кв. м., сараїв літ. Б, Г, Д, Е, гаражу літ. В, навісу літ. Ж, літньої кухні літ. К, вбиральні літ. З, огорожі № 1, 2, 5, спорудження № 3, 4. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19 листопада 2003 року 1/2 частина вказаного будинку належить позивачу [PERSON], а інша 1/2 частина - померлій [PERSON] За життя померла [PERSON] склала заповідальне розпорядження зареєстроване в реєстрі за № 1518 від 22 травня 2009 року на користь позивача [PERSON], а тому спадкоємство здійснюється за заповітом. Через деякий час після смерті [PERSON] позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 16 травня 2018 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Позивач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява від представника позивача адвоката [PERSON], в якій вона просить розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про дату, час та місце, проведення судового засідання сповіщався належним чином, надав суду заяву, відповідно до якої він просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає та проти його задоволення не заперечує. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, [INFO] року померла мати позивача - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді права власності на 1/2 частину будинку [ADDRESS], який складається з: житлового будинку літ. А загальною площею 101,80 кв.м, житловою площею 44,70 кв. м., підсобною площею 57,10 кв. м., сараїв літ. Б, Г, Д, Е, гаражу літ. В, навісу літ. Ж, літньої кухні літ. К, вбиральні літ. З, огорожі № 1, 2, 5, спорудження № 3, 4. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19 листопада 2003 року 1/2 частина вказаного будинку належить позивачу [PERSON], а інша 1/2 частина - померлій [PERSON] За життя померла [PERSON] склала заповідальне розпорядження зареєстроване в реєстрі за № 1518 від 22 травня 2009 року на користь позивача [PERSON], а тому спадкоємство здійснюється за заповітом. Через деякий час після смерті [PERSON] позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 16 травня 2018 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав суду копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на ім'я померлої [PERSON], а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а надані суду документи у повному обсязі підтверджують право померлої [PERSON] на спірне спадкове майно, спадкоємцем якої відповідно до заповіту є [PERSON], а тому позов має бути задоволено. На підставі викладеного та

Outcome: approved