Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] , посилаючись на те, що він є власником зазначеного домоволодіння. У вказаному будинку зареєстрований відповідач, яка є його колишньою дружиною, однак не проживає в будинку з серпня 2018 року, претензій щодо проживання в будинку відповідач не має, комунальні послуги не сплачує. Тому він просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування вказаним будинком, оскільки її реєстрація порушує його права як володільця майна. Позивач в судове засідання не з`явився, але від його представника за договором адвоката Цокало О.І. до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час, місце і дату судового засідання була повідомлена належним чином. Судова повістка про виклик до суду надсилалася їй за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання та повернулась до суду за закінченням терміну зберігання. Іншої адреси відповідача суду не відомо. Відповідно до ст.128 ч. 7 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.128 ч. 8 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування житлового будинку від 10 листопада 2016 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та копією технічного паспорту на вказаний будинок (а.с.4-9). Згідно копії довідки голови квартального комітету № 39 від 03.10.2019 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] однак не мешкає за вказаною адресою з серпня 2018 року (а.с.14). Судом встановлено, що відповідач є членом сім`ї позивача та зареєстрована у належному йому будинку. У зв`язку з реєстрацією відповідача у належному позивачу будинку, останній не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки відповідач є членом сім`ї позивача, тому, згідно з чинним законодавством України,у даному випадку слід застосовувати вимоги ч. 2 ст. 405 ЦК України, згідно яких член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності відповідача у вказаному будинку судом не встановлено. Статтею 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, на підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позов позивача до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved