Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 грудня 2007 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки з відповідачем не склалися у звязку з тим, що між ними постійно виникали скандали та сварки, що привело до втрати між ними почуття любові та поваги. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з липня 2013 року. Збереження родини вважає неможливим, тому просить суд їхній шлюб з відповідачем розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву з прохання слухати справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву з прохання слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 14 грудня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1290. Від шлюбу сторони мають двох дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Почуття любові та взаємоповаги між сторонами втрачено. Шлюбні стосунки між ними остаточно припинені з липня 2013 року. Спільне господарство вони не ведуть, бюджету не мають, проживають окремо. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. Таким чином, на підставі викладеного, враховуючи те, що сторони вже тривалий час спільно не проживають, суд приходить до висновку про небажання сторін збереження своєї сімї, а їхній шлюб носить лише формальний характер. За таких обставин, примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, їх шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~Таким чином з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений нею при зверненні до суду з даною позовною заявою, судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved