Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.07.2012 року відповідач отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач на підставі п. 2.1.1.5.5 Договору зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 договору. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач в порушення зазначених умов договору зобов'язання за вказаним договором не виконала. Станом на 30.06.2018 року прострочена заборгованість склала 14240,69 гривень, з яких: -4200,00 гривень - тіло кредиту; -7886,37 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; -1000 гривень - нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: -500 гривень - штраф (фіксована частина); -654,32 гривень - штраф (процентна складова). Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає відшкодувати взяте на себе зобов'язання, тому виник даний спір. Представник позивача до суду надіслав заяву, в якій заявлений позов підтримує повністю, просить провести судове засідання без його присутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач до суду та учасникам справи відзив не надіслала. Розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відповідності із ст.ст. 223, 279, 280-282 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, зокрема: договір кредиту № б/н від 19.07.2012 року, де позичальником є відповідач [PERSON], яка згідно вказаного договору зобов'язувалася повернути кредит та несе відповідальність за порушення умов кредиту; розрахунок заборгованості; копія заяви позичальника, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, як такий, що обґрунтований вимогами ст.ст. 526, 527, 530, 549, 553, 554, 610-612, 625, 629, 1054 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема ... сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. На час подання позовної заяви заборгованість за кредитом на користь кредитора відповідачем не погашена. В той же час, позовні вимоги в частині стягнення штрафу, а саме його фіксованої частини в розмірі 500 гривень, не можуть бути задоволені. Так, частина 2 ст. 549 ЦК України визначає, що штрафом є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Фіксована частина штрафу визначена в сумі 500 гривень не відповідає положенню закону, яке визначає поняття штрафу, а тому не може таким вважатись, в зв'язку з чим в цій частині позовних вимог слід відмовити. Крім того, суд стягує з відповідача судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1700,15 грн. виходячи з розрахунку 14240,69 грн. - 100%, 13740,69 грн. - 96,49% (1700,15 грн.). З наведеного вбачається, що наявні належні підстави для стягнення заборгованості за зазначеним кредитним договором та нарахованих відсотків за користування кредитом, комісійної винагороди (комісії) за обслуговування кредитної заборгованості, а відтак позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial