Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та судових витрат, посилаючись на те, що згідно відкритого особистого рахунку № [NUMBER] відповідач користувалася послугами позивача за адресою: [ADDRESS] в період з 26.11.2015 року по 26.04.2016 року, але оплату за використану електричну енергію не сплатила. Так, станом на 12.05.2016 року заборгованість по сплаті електричної енергії складає 2042 гривні 72 копійок, яка виникла за період часу з 26.11.2016 року по 26.04.2016 року. В зв`язку з чим просить стягнути з відповідача по справі заборгованість за використану електричну енергію у розмірі 2042 гривні 72 копійки та судовий збір у розмірі 1600 гривень. 13.07.2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача - адвоката Соколової Р.І., яка діє за дорученням Центру БВПД № 20/09.02.2018 від 09.02.2018 року, в якому вона зазначила, що позовні вимоги відповідач не визнає в повному обсязі. Згідно позову заборгованість у сумі 2042,72 грн. має місце по квартирі за адресою: [ADDRESS] (64), але відповідач не власник даної квартири, взагалі з 20.12.2012 року знята з реєстрації за вказаною позивачем адресою. На даний час місце реєстрації відповідача - [ADDRESS] , де вона зареєстрована з 20.12.2012 року. Тому вважає, що позов поданий до неналежного відповідача. Крім того, зазначила, що поданий позивачем договір про користування електричною енергією було укладено 27.05.2009 року на три роки та договір вважається подовженим ще на один рік, тобто до травня 2013 року, тому на час звернення позивача до суду у 2017 році даний договір втратив свою чинність і не може бути належним доказом. Окрім того, [PERSON] з листопада 2015 року по даний час проходить військову службу у Збройних Силах України, тому її інтереси представляє представник. На підставі вищевикладеного просить відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. 27.07.2018 року від представника позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій в зв`язку з прийняттям нової редакції Статуту підприємства просять в подальшому замість старої назви Акціонерна компанія «Харківобленерго» визначати в матеріалах справи назву - Акціонерне товариство «Харківобленерго», а також визнати вказані уточнення у вимогах позивача. 27.07.2018 року від представника позивача надійшла до суду відповідь на відзив представника відповідача на позов про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та судових витрат, в якій зазначено, що відповідач не визнає позов з підстав того, що вона не є власником квартири, з 20.12.2012 року знята з реєстрації за зазначеною адресою та що позов поданий до суду з пропуском строку давності, оскільки строк дії договору про користування електричною енергією сплинув ще у 2013 році. Позивач з цим не погоджується. Вперше було подано вимоги до [PERSON] 19.05.2016 року із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по сплаті за використану електроенергію в сумі 2042 грн. 72 коп., яка виникла за період часу з 26.11.2015 року по 26.04.2016 року. Лозівським міськрайонним судом Харківської області 08.06.2016 року видано судовий наказ, який було скасовано 06.11.2017 року за заявою боржника. Договір про користування електричною енергією від 27ю05.2009 року було укладено за заявою [PERSON] , в якій була вказана адреса: [ADDRESS] . Разом з заявою відповідачем була надана копія паспорта зі штампом реєстрації, також була надана довідка про склад сім`ї, в якій було зазначено, що крім неї в оселі проживають ще шість осіб. Договір про користування електричною енергією є договором приєднання, вперше укладається на три роки, але у разі відсутності заяви користувача про розірвання договору, вважається пролонгованим на кожний наступний рік. Даний договір може бути змінений або розірваний лише на вимогу споживача - [PERSON] , але знявшись 20.12.2012 року з реєстрації за зазначеною адресою, відповідач не звернулась з подібною заявою до енергопостачальника, тому повинна нести відповідальність за порушення умов договору. Представник позивача АТ «Харківобленерго» в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, надалі до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили винести рішення на підставі документів та доказів, наявних в матеріалах справи, з урахуванням доводів відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із довідки Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області станом на 05.05.2009 року за адресою: [ADDRESS] ) зареєстрована багатодітна сім`я [PERSON] , яка складалася з семи осіб, у тому числі і відповідача по справі [PERSON] . Відносини з постачання електричної енергії регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 (далі ПКЕЕН). Пунктами 3 та 7 ПКЕЕН передбачено, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією, для споживання електричної енергії новий наймач (власник) квартири або іншого об`єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладання договору про користування електричною енергією. 27.05.2009 року за заявою [PERSON] від 05.05.2009 року було укладено договір про користування електричною енергією, на підставі якого відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] на ім`я побутового абонента [PERSON] . Із довідки абоненту АК «Харківобленерго» станом на 26.04.2016 року вбачається, що контрольний обхід за адресою: [ADDRESS] був здійснений 26.04.2016 року, тобто існує заборгованість, яка виникла за період часу з 26.11.2015 року (опломбування приладу) по 26.04.2016 року, а саме 2042,72 грн. Жодних доказів того, в зазначеній квартирі проживають інші особи, які не мають відношення до сім`ї [PERSON] , стороною відповідача до суду не надані. Дії відповідача, а саме користування електроенергією за зазначеною адресою, фактично є такими, що спрямовані на вчинення правочину. Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст.ст. 642-643 ЦК України. Серед способів захисту порушеного права, передбачених ст. 16 ЦК України, не зазначено такого способу захисту, як установлення правовідносин (в тому числі шляхом зобов`язання особи до укладення відповідних договорів). Разом з тим виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов`язків (ст.ст. 3,6,12,15,20 ЦК України) можна дійти висновку про те, що в разі невизнання споживачем права виробника, (виконавця) послуг на укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, який відповідає вимогам типового договору, таке право підлягає захисту судом на підставі п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов`язкової дії. Відповідно до п.3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між побутовим споживачем і електропостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки. Договір про користування електричною енергією вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не заявила про розірвання договору або про внесення до нього змін. Пунктом 29 договору про користування електричною енергією, який є типовим, передбачено, що договір може бути розірваний достроково у разі зміни Споживачем місця проживання та остаточного припинення користування електричною енергією. Судом встановлено, що особовий рахунок № [NUMBER] на користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS] відкрито на ім`я [PERSON] . Згідно штампу в копії паспорта відповідача [NUMBER] , виданого 01.09.2016 року Лозівським РВ ГУДМС України в Харківській області, що міститься в матеріалах справи, [PERSON] з 20.12.2012 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Жодних заяв щодо зняття з реєстрації за зазначеною адресою всієї сім`ї або переоформлення особового рахунку на іншого члена сім`ї в зв`язку із зняттям з реєстрації від відповідача не надходило. Представник відповідача у відзиві повідомила, що відповідач [PERSON] проходить військову службу у Збройних Силах України за контрактом, що підтверджується копією контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України від 12.11.2015 року. З 12.03.2016 року перебуває на військовій службі в військовій частині пп [NUMBER] м. Гайсин, безпосередньо бере участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції ОТУ «Луканськ». Однак, даний факт не свідчить про те, що відповідач з 20.12.2012 року до 12.11.2015 року була позбавлена права звернутися до електропостачальника з повідомленням, що вона знялась з реєстрації і потрібно переоформити особовий рахунок або розірвати договір на користування електричною енергією. Навпаки, споживач електроенергії [PERSON] могла і повинна була повідомити про зняття з реєстрації, але цього не зробила, тому договір про користування електричною енергією лонгирувався на кожний наступний рік і є дійсним. Згідно ч.3 ст. 214 ЦК України, відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, в якій було вчинено правочин. Згідно із вимогами ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що і договір, що змінюється або розривається, тобто в даному випадку у письмовій формі. Відповідно до ч.3 ст. 509 ЦК України, зобов`язання має ґрунтуватися на засаді добросовісності та справедливості Таким чином, відповідач, хоча і знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , але в порушення п. 29 договору про користування електричною енергією не повідомила про це електропостачальника, тому залишається споживачем електричної енергії, яку надає позивач. Тому вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за спожиту електроенергію у сумі 2042 гривні 72 копійки, яка виникла за період часу з 26.11.2015 року по 26.04.2016 року, обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приймаючи до уваги, що відповідач порушила взяті на себе зобов`язання, суд стягує вказану суму заборгованості на користь позивача. Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1600,00 гривень, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача.

Outcome: approved