Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в порядку регресу. В заяві вказує, що 26.04.2013 р. сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів «Тоуоtа», д/н [NUMBER], яким керував [PERSON], та «Рогсhе», д/н [NUMBER], яким керував [PERSON]. У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у АТ «СК «АХА Страхування», транспортний засіб «Тоуоtа», д/н [NUMBER], який належить ТОВ «Восток Авто» на праві приватної власності. Згідно звіту про оцінку, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER], в результаті його пошкодження в ДТП, встала 14\~461,57 грн. Згідно з умовами Договору, на підставі страхового акту №1.001.13.05225/VЕSКO17766 від 21 05.2013, рахунку зі станції технічного обслуговування, та зібраних документів розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб складає 13\~166,62 грн. Відповідно до умов договору страхування АТ «СК «АХА Страхування» відшкодувало ТОВ «Восток Авто» витрати на ремонт автомобіля в сумі 13\~166,62 грн. - що було перераховано позивачем на рахунок станції технічного обслуговування. Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідачу було направлено рекомендований лист вих. № ЛВ0020256 від 08.02.2016 р. з вимогою перерахувати суму боргу, яку він отримав 16.02.2016 р. та сплатив на користь АТ «СК «АХА Страхування» тільки 2 000 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в порядку регресу в розмірі 11\~166,62 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, письмові заперечення проти позову суду не надав. Суд вважає за можливе, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст.224 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд прийшов до наступних висновків. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що між АТ «СК «АХА Страхування» та ТОВ «Восток Авто» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №114а\\13зп від 13.03.2013р., згідно якого АТ «СК «АХА Страхування» взяло на себе зобовязання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля [NUMBER] та його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 26.04.2013 р. сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів «Тоуоtа», д/н [NUMBER], яким керував [PERSON], та «Рогсhе», д/н [NUMBER], яким керував [PERSON]. У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у АТ «СК «АХА Страхування», транспортний засіб «Тоуоtа», д/н [NUMBER], який належить ТОВ «Восток Авто» на праві приватної власності. Вина відповідача [PERSON] у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2013 р., згідно якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Згідно ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є транспортні засоби. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено цю постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до звіту №3892 від 16.05.2013 р. про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER],, в результаті його пошкодження в ДТП, склала 14\~461,57 грн. Страховими випадками за договором визнаються пошкодження, втрата або знищення транспортного засобу та (або) додаткового обладнання внаслідок подій, визначених в основній частині договору, в тому числі і дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу. 26.04.2013 року ТОВ «Восток Авто», власник автомобіля [NUMBER] звернувся до АТ «СК «АХА Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування. Зазначене вище ДТП було визнано позивачем страховим випадком, про що було складено страховий акт №1.001.13.05225/VЕSКO17766 від 20.05.2013 року та проведено розрахунок суми страхового відшкодування, що належить до виплати. Згідно з умовами Договору, на підставі страхового акту №1.001.13.05225/VЕSКO17766 від 20.05.2013, рахунку №ВА-004444 від 14.05.2013 р. зі станції технічного обслуговування, та зібраних документів розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб склав 13\~166,62 грн. В звязку з викладеним і відповідно до умов договору страхування АТ «СК «АХА Страхування» відшкодувало ТОВ «Восток Авто», витрати на ремонт автомобіля в сумі 13\~166,62 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №32799 від 22.05.2013 року. У відповідності зі ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно норм статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдані збитки. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобовязання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК. Враховуючи те, що АТ «СК «АХА Страхування», відшкодувало ТОВ «Восток Авто» матеріальну шкоду, завдану внаслідок пошкодження його транспортного засобу з вини [PERSON], до позивача перейшло право вимоги до відповідача у сумі 13\~166,62 грн. АТ «СК «АХА Страхування» направляло відповідачу рекомендований лист вих. № ЛВ0020256 від 08.02.2016 р. з вимогою перерахувати суму боргу, яке [PERSON] отримав 16.02.2016 р., однак сплатив кошти тільки 2\~000,0 грн. Суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів, і згідно ч. 2 ст. 214 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 11\~162,62 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн., понесені ним при поданні позову.

Outcome: approved