Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 23.08.2008 року у Помічнянській міській раді Добровеличківського району Кіровоградської області зареєстрував шлюб з відповідачем , про що було вчинено актовий запис № 37. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON] 2009 року народження. Шлюбні відносини не склалися, між сторонами постійно виникали сварки, що в кінцевому результаті призвело до повного припинення сімейних відносин . За таких обставин позивач вважає, що їх з відповідачем шлюб став носити формальний характер, в зв'язку з чим просить його розірвати . Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю та обґрунтував їх обставинами викладеними в позовній заяві. Додав, що в 2012 році сторони із зазначених вище підстав не проживали однією сім'єю на протязі шести місяців. Після поновлення сумісного проживання їх взаємовідносини не наладилися , в зв'язку з чим вони з липня 2014 року стали проживати окремо . Строк на примирення просив не надавати. Відповідач позовні вимоги визнала повністю проте не погодилася з доводами позивача. Вважає, що дійсною причиною розпаду їх сім'ї стала негативна поведінка позивача, який дозволяв собі ображати та принижувати відповідача. Строк на примирення просила не надавати . Додала, що не перебуває в стані вагітності та не має на утриманні дитини віком до одного року. Заявила, що їх спільна з відповідачем дитина і надалі проживатиме разом з нею . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: 23 серня 2008 року у Помічнянській міській раді Добровеличківського району Кіровоградської області сторони зареєстрували шлюб, про що було вчинено актовий запис № 37 (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] видане 23.08.2008 року Помічнянською міською радою Добровеличківського району Кіровоградської області ). Від сумісного проживання сторони мають сина [PERSON], 2009 року народження, який на момент розгляду спору проживає з відповідачем . З пояснень сторін з'ясовано, що причиною звернення позивача до суду з відповідним позовом стали ті обставини, що через різні характери та погляди на спільне життя та ведення сімейного господарства взаємовідносини між сторонами не склалися, в результаті чого в сім'ї почали виникати сварки . В кінцевому результаті сторони втратили взаємопорозуміння та починаючи з липня 2014 року стали проживати окремо. По день розгляду спору сторони не підтримують сімейних відносин та не бажають їх відновлювати, на примирення не погоджуються. Також судом встановлено, що в 2012 році із зазначених вище підстав сторони припиняли сумісне проживання. Наведені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін, тому позов слід задовольнити . Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 243 гривні 60 копійок. З огляду на вказане, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved