overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.11.2010 року. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та взаємоповаги. Між сторонами часто виникають суперечки через розбіжність поглядів. Відбувся повний розлад їхніх сімейних відносин, вони перестали базуватися на засадах взаємної любові, поваги та взаємодопомоги, зникли всі необхідні ознаки повноцінної сім'ї. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. На даний час сторони перестали підтримувати шлюбні відносини, піклуватись один про одного, допомагати один одному, спільного господарства не ведуть, кожен з них проживає окремо, має свій бюджет та живе своїм особистим життям. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати із матір'ю. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала щодо його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.11.2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис за № 2994, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.11.2010 року (а.с. 3). Від даного шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.10.2011 року (а.с. 4). Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб. У відповідності до ст. 88 ЦПК України та враховуючи заяву позивача, суд вважає за можливе судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.04.2006 року. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та взаємоповаги. У сторін склались різні погляди на життя та на роль кожного з подружжя в сімейних відносинах. Відповідач відбував покарання у місцях позбавлення волі з 28.02.2008 р. по 30.12.2014 року. З часу відбування покарання відповідачем позивач проживає з іншим чоловіком, з яким має намір створити сім'ю. Примирення між сторонами неможливе. Спільного господарства сторони не ведуть, шлюб існує формально. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з позивачкою. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував щодо його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.04.2006 року в виконавчому комітеті Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, про що зроблено актовий запис за № 06, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.04.2006 року. Від даного шлюбу у сторін неповнолітній: син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.10.2006 року. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших сторін. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.10.1998 року. Від даного шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та взаємоповаги. У сторін склались різні погляди на життя та на роль кожного з подружжя в сімейних відносинах. На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, вони не проживають разом протягом останніх одинадцяти років. Спільного господарства сторони не ведуть, шлюб існує формально. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Позивач згідно заяви просив справу розглядати у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала щодо його задоволення. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.10.1998 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис за № 2218, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.02.2015 року. Від даного шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.11.2000 року та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.09.1999 року. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших сторін. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що з 05 вересня 2009 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Протягом останніх декількох років стосунки з дружиною розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, між ними почастішали сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе своїм життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час вони живуть окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе. Тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. В заяві також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилась. Звернулась до суду з заявою, у якій просила справу розглянути за її відсутності та повідомляла, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить задовольнити позов та розірвати шлюб. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 05 вересня 2009 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 4,5). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в позовній заяві та заяві про розгляд справи за його відсутності просить шлюб розірвати, зазначає, що збереження шлюбу є неможливим. Відповідач позов про розірвання шлюбу визнала, проти його задоволення не заперечує, шлюб просить розірвати. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що виникли між сторонами, їх взаємну волю на розірвання шлюбу, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач, яка у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінювала прізвище, вимог про відновлення їй дошлюбного прізвища не заявляла. Тому вказане питання судом не розглядалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що з 17 вересня 2011 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Протягом останніх двох років сімейне життя погіршувалося і не складалося через несумісність характерів. Тому просив шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримав та просив задовольнити. Зазначив, що примирення з відповідачем та відновлення сімейних стосунків вважає неможливими. Просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Зазначила, що також вважає неможливим примирення з позивачем. Просить шлюб розірвати. Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 17 вересня 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 3,8). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в судовому засіданні просить шлюб розірвати, зазначає, що збереження шлюбу є неможливим. Відповідач позов про розірвання шлюбу визнала, проти його задоволення не заперечує, примирення з чоловіком в даний час вважає неможливим. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що виникли між сторонами, їх взаємну волю на розірвання шлюбу, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач, яка у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінювала прізвище, просила суд залишити їй прізвище [PERSON] . Вказані вимоги також підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що з 17 січня 2019 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Протягом тривалого часу вони проживають окремо, сім`я припинила своє існування. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе, на примирення не згоден. Тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] , яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 17 січня 2019 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати, зазначає, що збереження шлюбу є неможливим, на примирення він не згоден. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що виникли між сторонами, бажання позивача шлюб розірвати, збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що з 2003 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. З грудня 2019 року шлюбні стосунки між ними як подружжям фактично припинено. Вони мають різні погляди на життя сім`ї, через що мешкають окремо один від одного. Спільних інтересів не мають, сумісне господарство вони не ведуть. Подальше збереження сім`ї неможливе та недоцільне. Тому просив шлюб розірвати. В день розгляду справи позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. В заяві також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] також звернулась до суду з заявою, у якій просила справу розглянути за її відсутності та повідомляла, що позов визнає в повному обсязі та просить його задовольнити. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 09 серпня 2003 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 3, 6). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в позовній заяві та заяві про розгляд справи за його відсутності просить шлюб розірвати, зазначає, що збереження шлюбу є неможливим. Відповідач позов про розірвання шлюбу визнала, проти його задоволення не заперечує. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що виникли між сторонами, їх взаємну волю на розірвання шлюбу, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач, яка у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінювала прізвище, вимог про відновлення їй дошлюбного прізвища не заявляла. Тому вказане питання судом не розглядалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, непорозуміння, що виникали у сім'ї, неможливість спокійно вирішувати навіть нескладні побутові проблеми. Вони з відповідачем неодноразово намагалися порозумітися, але позитивного результату не досягли. Сімейні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. Тому просив шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив шлюб розірвати, вважає відновлення подружніх стосунків між сторонами по справі, подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими. Зазначає, що не згоден на примирення з відповідачем. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. В заяві також зазначила, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, на визнання позову відповідачем та її клопотання про розгляд справи за її відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в підготовчому судовому засіданні за відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 13 квітня 2016 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач на розірвання шлюбу згодна. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач на розірвання шлюбу згодна, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому позов необхідно задовольнити, шлюб необхідно розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач просить залишити їй прізвище [PERSON] Тому підстави для відновлення її дошлюбного прізвища відсутні. Відповідно до ст.141 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 704 грн. 80 коп. на відшкодування понесених судових витрат.

Outcome: approved