Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 01.03.2012 між позивачем та [PERSON] укладений кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 2000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у вигляді 30% за користування кредитом на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення. Зобов'язання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконує. Загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 31.03.2018 перед позивачем становить 17784,02грн., яку позивач просить стягнути разом з судовими витратами на свою користь з відповідача. Ухвалою судді визначено вказану справу розглядати у спрощеному позовному провадженні у відповідності до вимог ст. 274 ЦПК України. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п'ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред'явлено. Відповідно до правил ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Так, судом встановлено, що 01.03.2012 між позивачем та [PERSON] укладений кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 2000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у вигляді 30% за користування кредитом на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення. Зобов'язання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконує. Загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 31.03.2018 перед позивачем становить 17784,02грн. Такі обставини підтверджуються копією кредитного договору від 01.03.2012 (а.с.6-31), розрахунком заборгованості (а.с.4,5). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту (ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Отже, аналізуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що з боку відповідача порушені зобов'язання за договором про надання банківських послуг, внаслідок чого виникла заборгованість перед банком, тому у суду є підстави для задоволення позову. Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України з відповідача стягуються судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved