Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості, в якому просить: стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 23 травня 2012 року у розмірі 110\~749 грн. 82 коп. та судовий збір у сумі 1\~762 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав Заяву № б/н від 25 травня 2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 12\~300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПриватБанку. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. [PERSON] не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у звязку з чим має заборгованість у розмірі 110\~749 грн. 82 коп. (заборгованість за процентами за користування кредитом, нарахованими за період з 31 грудня 2016 року по 30 листопада 2017 року). Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 11 квітня 2018 року позовну заяву ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON], про стягнення заборгованості, було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу запропоновано подати відзив в строк 15 днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження та позивачу встановлено пятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. Як вбачається в повідомленні про вручення поштового відправлення, відповідач [PERSON] ухвалу суду про відкриття провадження у справі разом з додатками отримав 19 квітня 2018 року. 03 травня 2018 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов разом з підтвердженням надіслання копії позивачу. Зі змісту відзиву вбачається, що приймаючи наявні в позовній заяві і зазначені вихідні дані, розрахунок щомісячної заборгованості за процентами у спірний період складає 10\~986 грн. 59 коп. (сума-тіло кредиту) х 43, 2 % (річна процентна ставка) : 360 (кількість календарних днів для річної ставки) х 30 (кількість днів місця) = 395, 4 грн., а за увесь заявлений період, тобто за 11 місяців, загальна сума заборгованості за процентами може становити 4349,40 грн. Отже, розрахунок заборгованості за процентами на суму 110\~749 грн. 82 коп. за 11 місяців, при поточній заборгованості за тіло кредиту 10\~986 грн. 59 коп., є необґрунтованим, та таким, що не відповідає положенням кредитного договору, умовам кредитування та положенням законодавства, яким урегульовані кредитні правовідносини. Також, з позовної заяви та доданих матеріалів, неможливо визначити з яких розрахунків, відповідно до умов та положень договору, нарахована вказана сума заборгованості та проценти за 11 місяців. Крім того, наданий позивачем розрахунок заборгованості суперечить змісту рішення Третейського суду при Асоціації Дніпропетровський банківський Союз» від 10 червня 2014 року. Також, в основу вимог позивача покладені грошові зобовязання, за яким сплинув строк позовної давності, а тому необхідно застосувати до позовних вимог строк позовної давності. Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. В установлений судом строк, від ПАТ КБ «ПРИВАТАБАНК» до суду не надійшла відповідь на відзив відповідача [PERSON] Від сторін до суду не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Частиною 8 ст. 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Суд, дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, зясувавши обставини справи, приходить до наступного: Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав Заяву № б/н від 23 травня 2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 12\~300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких, відповідач при укладенні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, що передбачено п. 2.1.1.5.7 Договору. Заявою [PERSON] підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПриватБанку, які викладені на банківському сайті. Сторонами було визначено, що засобами доступу до картрахунку є кредитна карта Клієнта, та фінансовий телефон Клієнта, який проходить верифікацію з підтвердженням, відповідно до п. 1.1.1.16 Договору. Для погашення кредиту [PERSON] надав відповідачу інструменти передбачені Договором, а саме п. 2.1.1.12.3, відповідно до якого поповнення картрахунку здійснюється шляхом внесення коштів в готівковій або безготівковій формі і зарахуванням їх Банком на картрахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків Клієнта на підставі Договору. На підставі п. 1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отр1имання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від виконання його зобовязання за 1Договором. У разі виникнення прострочених зобовязань, відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 Договору, Клієнт сплачує Банку пеню, яка розраховується згідно «Тарифами Банку» на час порушення зобовязання та може змінюватись у відповідності до п. 1.1.3.2.3 Договору. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Договору, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошовий зобовязань, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку судовий штраф у розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5 % від суми позову. Згідно п. 2.1.1.4.2 та п. 2.1.1.12.11 Договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за Договором. Відповідно до п. 1.1.7.12 Договору, Договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Пунктом 1.1.7.42 Договору сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту Клієнта, відкритого в рамках Договору або підпадаючого під дію Договору, а також при закінченні використання послуг Банка, передбаченого Договором. За наявної у Клієнта в момент закриття останнього рахунку непогашеної заборгованості перед Банком по Договору, в тому числі по Овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед Банком, дія Договору закінчується після повного погашення Заборгованості. [PERSON] порушив взяті на себе зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим станом на 30 листопада 2017 року має заборгованість у розмірі 223\~550 грн. 56 коп., яка складається з наступного: - 10\~986 грн. 59 коп. заборгованість за кредитом; - 209 863 грн. 97 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2\~700 грн. заборгованість за пенею та комісією. Рішенням п.д. Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 10 червня 2014 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було стягнуто заборгованість у розмірі 14\~936 грн. 08 коп., з яких: - 10\~986 грн. заборгованість за кредитом; - 2\~362 грн. 06 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 400 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 500 грн. штраф ( фіксована частина); - 687 грн. 43 коп. штраф ( процентна складова); Залишок заборгованості становить 209 801 грн. 91 коп. Заборгованість [PERSON] за процентами за користування кредитом, нарахованими за період з 31 грудня 2016 року по 30 листопада 2017 року становить 110\~749 грн. 82 коп., згідно розрахунку, наданого позивачем. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Тобто, кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] у поданому до суду відзиві заперечував, щодо розрахунку заборгованості, вважав його необґрунтованим та таким, що не відповідає положенням кредитного договору, проте доказів, що свідчать про невідповідність вказаного розрахунку або спростовують розмір зазначеної заборгованості за процентами у сумі 110\~749 грн. 82 коп., останнім суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобовязань щодо своєчасної сплати заборгованості за процентами у зазначений період з 31 грудня 2016 року по 30 листопада 2017 року у сумі 110\~749 грн. 82 коп. знайшов своє підтвердження. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений термін у відповідності із умовами договору. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до змісту ст. 536 ЦК України за користування грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти та розмір процентів встановлюється договором. Частиною 2 ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов'язання. При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача на пропуск позивачем строків давності на звернення до суду, виходячи з наступного. Відповідно до\~ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність\~це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу. Згідно\~ч. 1 ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 та ч. 5\~ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За положеннями ч. 3 ст. 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч. 1\~ст. 259 ЦК України\~позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Так, п. 1.1.7.31 Умов договору,\~строк позовної давності стосовно вимог Банку по поверненню кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки\~пені, штрафів витрат Банку складає 50 років, а отже позивачем надано позов до суду в межах строків позовної давності. Також, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 23 травня 2012 року, встановлено, що 26 квітня 2016 року відповідачем було здійснено останній платіж по погашенню заборгованості за договором в сумі 1000 грн. Крім того, позивач просить стягнути заборгованість за процентами за користування кредитом нарахованими за період з 31 грудня 2016 року по 30 листопада 2017 року, що також є в межах строків позовної давності. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заявлені цілком обґрунтовано, в звязку з чим підлягають задоволенню і з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 110\~749 грн. 82 коп. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 762 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду. Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі предявлених доказів. На підставі приведеного вище,

Outcome: approved