Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про оспорювання батьківства, посилаючись на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син. В подальшому позивач дізнався про те, що син не є його рідним, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та представники останнього позов підтримали. Відповідач позов не визнала, посилаючись на те, що син, батьками якого зареєстровані сторони не є рідним сином позивача, проте останньому було відомо про це, позивач свідомо зареєстрував шлюб з відповідачем, а також виявив бажання бути батьком дитини. Таким чином, позивач не має права на оспорювання батьківства. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.08.2007 року /а.с. 4/, який було розірвано за рішенням суду 12.09.2016 року, яке набрало законної сили 14.11.2016 року, що визнано сторонами, а тому згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України не потребує доказуванню. [INFO] року народився [PERSON], батьками якого були зареєстровані сторони /а.с. 5/. В судовому засіданні учасниками процесу визнані обставини, що позивач на є рідним батьком [PERSON], у зв'язку з чим згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України вказана обставина доказуванню не підлягає. Згідно ч.ч. 1 -3 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 6 ст. 136 СК України, до вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідач заперечуючи проти позову зазначила, що позивач був обізнаний із тим, що дитина не є його рідною, у зв'язку з чим згідно ч. 5 ст. 136 СК України не має право на оспорювання батьківства, проти чого позивач заперечував.Разом з тим, на підтвердження своїх доводів відповідач не надала належних та допустимих доказів згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України та не довела суду, що такі докази не були подані нею з поважних причин у строки передбачені вище вказаною нормою, у зв'язку з чим відповідачу було відмовлено у клопотанні про поновлення строків для подачі доказів, згідно ст. 73, ч. 2 ст. 131 ЦПК України, про що постановлено відповідну ухвалу. Крім того, відповідач зазначила, що рідний брат позивача був обізнаний із тим, що останній не є батьком дитини, у зв'язку з чим [PERSON] був допитаний в якості свідка та не підтвердив доводи відповідача. Оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved