Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 21 листопада 2013 року він уклав шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є те, що останнім часом сімейне життя сторін поступового погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сімейне життя, почуття любові втрачено. Спільне господарство подружжями не ведеться з грудня 2018 року. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність. На задоволені позовних вимог наполягає в повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] , 21 листопада 2013 року вступили в зареєстрований шлюб, що підтверджуєтеся свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23 серпня 2016 року. (а.с. 6). [INFO] у сторін народилася дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с. 7). [INFO] у сторін народилась друга дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с. 8). Як зазначає позивач, що на даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України) Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довіру та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами неможливе, а тому зберегти сім`ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved