Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на майно, зазначивши, що відповідно до укладеного договору №DNU0GK00001136 від 12.04.2007 року відповідач отримала кредит у розмірі 400000 доларів США зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 10,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.04.2014 року. У порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачем, станом на 25.10.2013 року має заборгованість - 121260,61 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідач 12.04.2007 року уклали договір іпотеки № DNU0GK00001136. Згідно з договором іпотеки відповідач надала в іпотеку будинок [ADDRESS], загальною площею 33,60 кв.м. Ціна предмету іпотеки дорівнює 252500,00 грн. Тому позивач, з урахування викладеного, звертається до суду з даним позовом та просить суд в рахунок погашення заборгованості по зазначеному кредитному договорі звернути стягнення на предмет іпотеки - будинок [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладанням від імені позивача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою, а також виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у будинку зі зняттям з реєстраційного обліку. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до судового засідання не з'явилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином. Тому суд вважає можливим зі згоди представника позивача, у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 12 квітня 2007 року сторони уклали кредитний договір № DNU0GK00001136, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 400000 доларів США зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 10,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.04.2014 року. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. В порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує. З врахуванням викладеного, станом на 25.10.2013 року має заборгованість 121260,61 доларів США, яка складається з наступного: - 37013,14 доларів США - заборгованість за кредитом; - 32558,49 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 5044,39 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом. - 46644,59 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Згідно ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідач 12.04.2007 року уклали договір іпотеки № DNU0GK00001136. Згідно з договором іпотеки відповідач надала в іпотеку будинок [ADDRESS], загальною площею 33,60 кв.м. Ціна предмету іпотеки дорівнює 252500,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.6 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення Боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки Позивач має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.41 своєї постанови №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими в частині звернення стягнення на предмет іпотеки в межах способів реалізації предмета іпотеки, передбаченого ст. 39 Закону України «Про іпотеку», тоді як позовні вимоги щодо виселення відповідача та/або інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у будинку задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено суду належними та допустимими доказів тому, що відповідач чи інші особи проживають у спірному нерухомому майні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3441,00 грн.

Outcome: partial