Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В позовній заяві посилався на те, що 06 липня 2011 року відповідач позичив у нього 50721 грн. та 22 лютого 2011 року 3372 доларів США, що підтверджується розписками позичальника. У встановлений договором строк відповідач кошти не повернув. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу з врахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. Позивач [PERSON] та його представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача та його представника, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 липня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] позичив у [PERSON] 50721 грн., які зобов'язався повернути . Зазначене підтверджується письмовою розпискою позичальника . Крім того, 22 лютого 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] позичив у [PERSON] 3372 доларів США, які зобов'язався повернути . Зазначене підтверджується письмовою розпискою позичальника . На час розгляду справи відповідач перед позивачем свого зобов'язання не виконав, суму боргу не повернув. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено судом, у встановлені наведеним договором позики строки відповідач позивачу борг не повернув, а саме не сплатив 50721 грн. та 3372 доларів США. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики від 06 липня 2011 року в сумі 50721 грн. та від 22 лютого 2011 року 3372 доларів США. Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником. Зокрема, передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Стаття 625 ЦК України в свою чергу передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Користуючись зазначеним правом, позивач вимагає від відповідача сплати боргу з врахуванням індексу інфляції в сумі 6846,90 грн. та 3% річних в сумі 2296, 17 грн. за час затримки повернення боргу та 4846,25 різницю курсів долара США. Всього з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 103531,10 гривень.

Outcome: approved