Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , за участю Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про встановлення порядку участі батька у вихованні дітей, мотивуючи тим, що 09.07.2010 року між сторонами було укладено шлюб, який рішенням суду від 14.02.2020 року розірвано. Від спільного проживання у них народилося двоє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . На даний час діти зареєстровані та проживають разом з відповідачем. Позивач зазначає, що він справно сплачує аліменти, які визначені судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 23.01.2020 року. Водночас [PERSON] систематично порушує його права щодо спілкування з дітьми, що виражається в ненаданні можливості бачитись з дітьми, проведення з ними часу, спілкуванні, знайомстві з родичами. Відповідач не відповідає на його телефонні дзвінки, постійно уникає побачень з ним, переховує дітей та можливо приховує від позивача місце проживання дітей. З метою вирішення спору позивачем вживались заходи щодо його досудового врегулювання, зокрема останній звертався до Служби у справах дітей Вінницької міської ради та Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, проте це не дало жодного результату. З огляду на викладене, [PERSON] звернувся до суду з цим позовом та просить визначити йому спосіб участі у вихованні дітей, а саме доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у вигляді встановленого порядку спілкування з дітьми та визначити спосіб участі батька у вихованні його дітей у вигляді встановлення порядку спілкування з ними наступним чином: 1. Безперешкодне побачення позивача з донькою [PERSON] : - щотижнево у вівторок та четвер з 12.00 год. до 19.00 год. з правом зустріти та забрати її зі школи після закінчення освітнього процесу, у тому числі для відвідування дитячих заходів, розважальних установ для дітей; - раз на два тижні з 14.30 год. п`ятниці до 15.00 год. неділі з правом перебування вночі за місцем проживання батька; - під час відпустки та строк від 7 до 21 дня, з правом виїзду за межі країни на оздоровлення, відпочинок та екскурсії; - половину осінніх, зимових, весняних та літніх канікул; - в день її народження [INFO] , у дні святкування Нового року (з 31 грудня по 02 січня, щороку), Різдва Христового, Великоджня у разі бажання за участю її матері - [PERSON] або іншої їй довіреної особи; - у період хвороби безперешкодне відвідування за місцем її фактичного знаходження (проживання). 2. Безперешкодне побачення позивача з сином [PERSON] : - щотижнево у вівторок та четвер з 19.00 год. до 20.30 год. з правом зустріти та забрати його з садочку після закінчення освітнього процесу, у тому числі для відвідування розважальних установ для дітей; - раз на два тижні з 19.30 год. п`ятниці до 15.00 год. неділі з правом перебування вночі за місцем проживання батька; - під час відпустки та строк від 7 до 21 дня, з правом виїзду за межі країни на оздоровлення, відпочинок та екскурсії; - половину осінніх, зимових, весняних та літніх канікул; - в день його народження [INFO] , у дні святкування Нового року (з 31 грудня по 02 січня, щороку), Різдва Христового, Великоджня у разі бажання за участю її матері - [PERSON] або іншої їй довіреної особи; - у період хвороби безперешкодне відвідування за місцем її фактичного знаходження (проживання). В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав викладених у позові. Позивач додатково зазначив, що відносно нього не було порушено жодного кримінального провадження, а лише одного разу ним було вчинено домашнє насильство, однак більше це не повторювалось. Також зазначив, що відповідач не надає дітей, хоча батько має право на спілкування з дітьми, а останні мають право на спілкування зі своїми родичами по батьківській лінії - бабою та дідом. Наразі [PERSON] не відоме місце проживання дітей. Відповідач в судове засідання не з`явилася, проте надала суду відзив, відповідно до якого вона позов не визнає, оскільки починаючи з 2011 року шлюбні відносини сторін поступово почали погіршуватись, в сім`ї почали виникати сварки, які згодом переросли в серйозні конфлікти, під час яких поведінка позивача почала бути занадто агресивною та непередбачуваною. [PERSON] почав погрожувати відповідачу та застосовувати фізичну силу. Після одного з таких конфліктів, який стався 01.12.2019 року, позивач вчинив до [PERSON] домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, погрожував фізичною розправою. В результаті чого відповідачу було нанесено тілесні ушкодження та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, який направлено до суду та визнано позивача винним. Також відносно позивача, за вчинення домашнього насильства, поліцією було винесено два термінових заборонних приписи. Після наведених вище обставин, психічний стан дітей значно погіршився та зараз вони самі не бажають більше спілкуватись і бачитись зі своїм батьком. Позивач перебуває на профілактичному обліку у Вінницькому ВП як домашній кривдник. На даний час відповідач вимушена переховуватись від чоловіка та всіляко уникати спілкування з ним, оскільки не знає, що від нього можна очікувати. Вимоги позивача не узгоджуються з його діями та суперечать інтересам дітей, тому [PERSON] просила відмовити в задоволенні позовної заяви [PERSON] . Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, з підстав зазначених у відзиві. Просив відмовити в задоволенні позову [PERSON] . Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради в судове засідання не з`явилась, проте подала до суду заяву в якій зазначила, що просить справу розглядати та ухвалити рішення у її відсутність.Також зазначила, що підтримує висновок виконавчого комітету Вінницької міської ради від 23.02.2021 року №01-00-011-10431. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.02.2020 року у справі №127/679/20, яке набрало законної сили, позов [PERSON] задоволено та розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 09.07.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №1131 (а.с. 13). Матеріалами справи встановлено та не заперечується сторонами, що вони є батьками двох дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 11, 12). З матеріалів справи вбачається, що відповідач разом з дітьми зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14-17). Судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 23.01.2020 року у справі №127/678/20, стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви про видачу судового наказу і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 20). Слід відзначити, що вказаний судовий наказ звернуто до примусового виконання та станом на 31.10.2020 року заборгованість [PERSON] по виплаті аліментів становить 2471,99 грн., тобто перед зверненням до суду з цим позовом (а.с. 18-19, 21). Зі змісту заяви [PERSON] , адресованої Службі у справах дітей Вінницької міської ради 26.05.2020 року вбачається, що позивач просив зобов`язати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його дітьми. Винести рішення, яким встановити час та дні для їх зустрічей з дітьми: -кожного понеділка з 17:00 год. до 19:30 год.; -кожної середи з 17:00 год. до 19:30 год.; -кожної п`ятниці (коли не забиратиму дітей додому) з 17:00 год. до 19:30 год. Також просив винести рішення, яким встановити дні по яких він буде забирати дітей до себе додому, а саме кожного першого та третього тижня місяця з 17:00 год. п`ятниці до 19:30 год. неділі. Винести рішення, яким встановити місяць влітку, коли він зможе забрати дітей на оздоровлення (а.с. 22). В зв`язку з розглядом Службою у справах дітей Вінницької міської ради вказаної вище заяви, позивачу було надіслано повторну відповідь в якій роз`яснено вимоги ст.ст. 141, 150, 157, 158 СК України та зазначено, що у разі встановлення місця проживання дітей, з метою вирішення спору між батьками щодо участі у вихованні дітей, [PERSON] має право звернутись до служби у справах дітей за місцем проживання дітей (а.с. 23). Також з приводу перешкоджання у спілкуванні з дітьми та неповідомлення про місце їх проживання [PERSON] звертався до Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, яке надіслало останньому лист про те, що звернення відповідним чином було зареєстроване та зазначено, що під час опитування [PERSON] пояснила, що [PERSON] зловживає алкогольними напоями та постійно вчиняє домашнє насильство щодо неї та її дітей. Також зазначила, що під час проживання з ним, постійно викликала поліцію та зверталась із заявами щодо вчинення стосовно неї та дітей домашнього насильства. На даний час донька відвідує школу, а син - диячий садочок, вони забезпеченні всім необхідним. Повідомити своє місце проживання [PERSON] категорично відмовилася, оскільки боїться за своє здоровя та дітей, у зв`язку з можливстю повторних випадків вчинення насильства з боку [PERSON] . З [PERSON] було проведено профілактичну бесіду та роз`яснено, що батьки мають рівні права щодо виховання дитини (а.с. 24). Згідно із довідкою КЗ «ЗОШ І-ІІІ ступенів №26 Вінницької міської ради №02-35/252, станом на 05.11.2020 року донька [PERSON] навчається в 2-Б класі вказаного закладу, освітній процес якої в закладі триває з понеділка по п`ятницю з 08.00 год. до 12.00 год. (а.с. 25). При цьому, з довідки КЗ «Дошкільний навчальний заклад №19 Вінницької міської ради» №51 від 04.11.2020 року вбачається, що син [PERSON] є вихованцем старшої групи №3 КЗ «ДНЗ №19 ВМР» з 28.07.2016 року по даний час. Режим роботи групи №3 такий: 07.00 год. - прийом дітей, а 18.00-19.00 год. - вечірні години, повернення додому (а.с. 26). У відзиві на позов відповідач зазначила про вчинення позивачем домашнього насильства відносно на неї, на підтвердження чого долучено ряд відповідей з Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, відповідно до яких: -звернення [PERSON] від 02.12.2019 року по факту неправомірних дій [PERSON] зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події Вінницького відділу поліції 02.12.2019 за №25104, №25118. За результатами попереднього розгляду було встановлено, що ознаки кримінального правопорушення в даних випадках відсутні. 02.12.2019 року відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та винесено терміновий заборонний припис терміном на 10 діб (а.с. 45-48); -звернення [PERSON] від 27.12.2019 року по факту неправомірних дій чоловіка [PERSON] зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події Вінницького відділу поліції за №27189. За результатами попереднього розгляду було встановлено, що ознаки кримінального правопорушення в даних випадках відсутні. В ході розгляду звернення [PERSON] було роз`яснено норми адміністративного та кримінального законодавства за вчинення домашнього насильства. Крім того, питання щодо розподілу спільного нажитого майна у шлюбі та користування таким майном мають виключно цивільно-правовий характер. В зв`язку з вказаним вище, рекомендовано звернутись до Вінницького міського суду в порядку приватного звернення для вирішення питання по суті (а.с. 49); -звернення [PERSON] від 11.03.2020 року було зареєстровано в журналі обліку заяв, скарг та пропозицій Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області за №Ч-703 від 11.03.2020 року. Під час розгляду звернення встановлено, що колишній чоловік [PERSON] - [PERSON] 17.01.2020 року взятий на профілактичний облік Вінницького ВП як «домашній кривдник». Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» 1 рік з моменту постановки на профілактичний облік з ним буде проводитись профілактична робота (а.с. 50); -заява [PERSON] від 10.08.2020 року відповідним чином зареєстрована у журналі обліку заяв, скарг та пропозицій громадян Вінницького відділу поліції ГУНП від 10.08.2020 року за №Ч-2057 та уважно розглянута. За наслідками розгляду інформують, що згідно бази даних Інформаційного порталу Національної поліції України та інформаційно-телекомунікаційної системи «Цунамі» інформаційного порталу НП України [PERSON] зверталась до поліції 11.01.2020 по факту непорозуміння із чоловіком. Звернення було зареєстровано у єдиному обліку заяв та повідомлень про вчиненні правопорушення та інші події Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області №739та розглянуто за скороченою формою електронним рапортом екіпажем поліції, який прибув на обслуговування виклику (а.с. 51); -звернення [PERSON] від 10.08.2019 року по факту вчинення заходів щодо повернення речей та документів, які знаходяться за адресою проживання колишнього чоловіка [PERSON] було зареєстровано в ІТС ІПНПУ Вінницького відділу поліції за № 17078 та в журналі обліку заяв, скарг та повідомлень Вінницького ВП за №Ч-2058 від 10.08.2020. За результатами попереднього розгляду було встановлено, що ознаки кримінального правопорушення в даних випадках відсутні. В ході розгляду звернення [PERSON] було повернуто речі та документи. Крім того, роз`яснено. Що питання розподілу спільного нажитого майна у шлюбі та користуванням таким майном мають виключно цивільно-правовий характер. В зв`язку з вказаним вище [PERSON] рекомендовано звернутись до Вінницького міського суду з цивільним позовом для вирішення питання по суті (а.с. 52); -звернення [PERSON] від 26.08.2019 року з приводу можливого вчинення протиправних дій [PERSON] зареєстровано в ІТС ІПНПУ Вінницького відділу поліції за № 18258 та в журналі обліку заяв, скарг та повідомлень Вінницького ВП за №Ч-2226 від 26.08.2020. За результатами попереднього розгляду було встановлено, що ознаки кримінального правопорушення в даному випадку відсутні (а.с. 53). -Згідно із Випискою №28458 з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] вбачається, що 02.12.2019 року в останньої були зафіксовані наступні травми: забій носа, садно носа, вегето-судинна дистонія, фіктивний крововилив правого плеча (а.с. 54). -Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.12.2019 року у справі №127/32550/19, яка набрала законної сили, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. (а.с. 57). Зі змісту постанови суду встановлено, що [PERSON] 02.12.2019 року близько 22:00 год. у [ADDRESS] , вчинив психологічне (принижував, нецензурно висловлювався) та фізичного (штовхав, давав ляпаси) домашнє насильство відносно своєї дружини [PERSON] . Правопорушник вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю. Згідно з висновком № 01-00-011-10431 від 23.02.2021 року, орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає доцільним визначити такі способи участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ,: Протягом трьох місяців: -щосуботи з 10.00 год. до 19.00 год.; По закінченню тримісячного терміну: - щовівторка, щочетверга з 16.00 год. до 19.00 год.; - щосуботи з 10.00 год. до 19.00 год.; - наступний день за днями народження дітей з 16.00 год. до 19.00 год. з урахуванням думки дітей. Також рекомендовано батькам попереджати один одного про свої дії щодо дитини та узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, стану здоров`я та інтересів дитини. Суд звертає увагу, що вказаний висновок не містить рекомендацій щодо спільного відпочинку дітей з батьком у період відпустки, канікул, святкування Нового року, Різдва Христового, Великодня, у період хвороби дітей, тому суд вирішує вимогу позивача в цій частині на свій розсуд з врахуванням наявних у справі доказів. Судом встановлено, що самостійно і добровільно сторони не можуть визначитися із спільною участю у вихованні та утриманні спільних дітей, а тому порушено питання про участь у вихованні та вільному спілкуванні з їх малолітніми дітьми батька, який мешкає окремо від дітей. Декларацією прав дитини, проголошеною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У статті 7 Конвенції про права дитини передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Згідно статті 9 Конвенції, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращім інтересам дитини. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтями 10, 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у виховання дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи час для спілкування позивача з малолітніми дітьми, суд враховує вік дітей, прихильність до кожного з батьків, необхідність їх духовного та фізичного розвитку. Суд, на підставі даних про особу батька, вважає, що побачення мають носити систематичний характер. Однак, оскільки діти проживають з матір`ю, природно, що мати більше часу знаходиться з дітьми. Таким чином, суд при встановленні способу спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дітей. Аналогічний висновок був зроблений Верховним судом у складі колегією суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 01.04.2020 справа №686/687/17. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно врахувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HANTv. UKRAINЕ, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Судом встановлено, що позивач, який є батьком дітей, активно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із дітьми, проте має неприязні стосунки з відповідачем, оскільки вчиняв домашнє насильство щодо неї, за що був постановлений на профілактичний облік. Докази вчинення позивачем насильства щодо дітей, матеріали справи не містять. Спілкування дітей з батьком відповідає їх найкращим інтересам, а батько підтвердив своє бажання брати в житті дітей найактивнішу участь. Та обставина, що позивач перебував на профілактичному обліку та визнаний винним за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, не є підставою для позбавлення рідного батька права на спілкування з дітьми. Слід відзначити, що з часу звернення до суду з цим позовом, [PERSON] не зверталася до правоохоронних органів з приводу протиправних дій її колишнього чоловіка [PERSON] відносно неї. Жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із дітьми, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з дітьми, яке перешкоджало б нормальному розвитку дітей, судом не встановлено, відповідачем не надано, а матеріали справи таких доказів не містять. Крім того, суд звертає увагу, що батько, як і мати, діють в інтересах дітей. З огляду на викладене вище та виходячи із сукупності всіх обставин по справі, суд вважає за можливе встановити дні, часи спілкування у будні дні, вихідні дні, а також після дня народження дітей. Судом взято до уваги, що з огляду на обов`язок кожного з батьків діяти в інтересах дітей, що з урахуванням обставин цієї справи вимагає від матері, з якою проживають діти, не зважаючи на неприязні стосунки між сторонами, докладати додаткових зусиль для виправлення ситуації разом з батьком, який зі свого боку продемонстрував своє бажання і реальні можливості діяти в цьому напрямку заради найкращих інтересів дитини. Приймаючи до уваги вік дітей, розумний баланс участі обох батьків у вихованні дітей та їх інтереси, суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] до [PERSON] , за участю Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про встановлення порядку участі батька у вихованні дітей підлягають частковому задоволенню, а тому слід визначити такий спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] : протягом трьох місяців: - щосуботи з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв.; по закінченню тримісячного терміну: - щовівторка, щочетверга з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв.; - щосуботи з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв.; - наступний день за днями народження дітей з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., з урахуванням думки дітей. Суд вважає, що вказані способи участі в даний період з урахуванням фактичних обставин, відповідатиме принципу «найкращих інтересів дітей», який є пріоритетним при вирішенні цієї справи. Щодо решти позовних вимг, які не підлягають задоволенню, то суд виходив з інтересів дітей та їх віку. При цьому суд зазначає, що після досягнення дітьми старшого віку, батько матиме право згодом вимагати змінити спосіб його участі у їх вихованні. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 280,26 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial