Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визначення розміру частки померлої у житловому будинку. В позові зазначила, що 4 травня 2017 року померла її мати, [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з частки у житловому будинку № 13 по вулиці Гагаріна в смт. Ярмолинці. В червні 2018 року вона та відповідач звернулися із заявами до приватного нотаріуса про відкриття спадщини. Однак, 20 червня 2018 року приватним нотаріусом [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в свідоцтві про право власності на житло від 09.11.1997р., що видане відділом приватизації Ярмолинецької райдержадміністрації, є виправлення, а саме: закреслено слова [PERSON]. Отже, із зазначеного правовстановлюючого документу неможливо встановити розмір частки у праві власності на житловий будинок, що належить [PERSON]. Також у вказаному свідоцтві вона помилково записана як [PERSON], хоча згідно паспорта громадянина України її імя [PERSON]. Вважає, що частки співвласників житлового будинку № 13 по вул. Гагаріна в смт. Ярмолинці є рівними і, відповідно,частка померлої 4 травня 2017 року [PERSON] становить 1/3, аналогічно по 1/3 частки належить їй та [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що факт належності свідоцтва про право власності на житло [PERSON] підтверджується копією її паспорта. Також зазначив, що згідно довідки КП «Ярмолинецьке БТІ» від 04.12.2017р. в свідоцтві про право власності на житло від 09.11.1997р. [PERSON] закреслений, так як був вказаний помилково, оскільки він на момент приватизації не був зареєстрований у вказаному будинку. Тому частки у праві власності на житловий будинок [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] є рівними, тобто по 1/3. Пояснив, що згідно листа (розяснення) Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ суд може встановити частку померлої особи у праві власності на нерухоме майно. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, суду пояснив, що він все життя був зареєстрований в цьому житловому будинку і тому у свідоцтві про право на житло був правомірно вписаний. Представник відповідача проти задоволення позову заперечив, суду пояснив, що [PERSON] брав участь у приватизації титлового будинку № 13 по улиці Гагаріна в смт. Ярмолинці. Застереження «[PERSON] не читати» зроблено в 2007 році. Третя особа, [PERSON], в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити частково. Судом встановлено, що в свідоцтві про право власності на житло від 9 листопада 1997 року, що видане Відділом приватизації Ярмолинецької райдержадміністрації, зазначено, що одноквартирний будинок по вул. Гагаріна, 13, в смт. Ярмолинці належить на праві спільної сумісної власності в тому числі [PERSON] в рівних частках кожному. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 09.11.1997 року (а.с. 13). 4 травня 2017 року померла [PERSON], мати позивача (а.с. 19). 15 травня 2017 року позивач подала заяву до приватного нотаріуса про прийняття спадини в порядку спадкування за законом після смерті матері (а.с. 38 зворот). Листом від 20 червня 2018 року приватний нотаріус Ярмолинецького районного нотаріального округу [PERSON] відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно частку у праві співласності на житловий будинок № 13 по вулиці Гагаріна в смт. Ярмолинці у звязку з тим, що у свідоцтві про право власності на житло, виданого 9 листопада 2018 року Відділом приватизації Ярморлинеецької райдержадміністрації, є виправлення, що здійснено за підписом та печаткою керівника КП «Ярмолинецьке БТІ», а виявлені помилки (технічні) може виправляти той орган, який видав правовстановлюючий документ (а.с. 20). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місцем і часом народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місце і час народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що у свідоцтві про право власності на житло від 09.11.1997р. зазначено, що воно видане [PERSON]. В той час, як згідно паспорта громадянина України серія НВ № 447342 прізвище, імя та по батькові позивача [PERSON] (а.с. 10). Факт зміни прізвища позивача підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7). Таким чином, необхідно встановити юридичний факт, що свідоцтво про право власності на житло від 9 листопада 1997 року, що видане Відділом приватизації Ярмолинецької райдержадміністрації, яким посвідчено, що одноквартирний будинок по вул. Гагаріна, 13, в смт. Ярмолинці належить на праві спільної сумісної власності в тому числі [PERSON] в рівних частках кожному, належить [PERSON], [INFO]. Так, приписом частини 1 ст. 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А відповідно до ч. 4 ст. 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Отже, оскільки [PERSON] померла 4 травня 2017 року, з цього часу припинилася її цивільна правоздатність, тому у задоволенні позовної вимоги позивача про визначення розміру частки померлої у житловому будинку необхідно відмовити. В свою чергу, позивач не зверталася до суду з позовом про визнання права власності на частку у житловому будинку в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON], яка померла 4 травня 2017 року. Суд не бере до уваги твердження представника позивача про те, що згідно листа (розяснення) Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ суд може встановити частку померлої особи у праві власності на нерухоме майно. Так, згідно ч.ч. 2, 3 ЦПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. В даному ж випадку, зазначений лист (розяснення) носить рекомендаційний характер. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачем подано дві позовні вимоги немайнового характеру, при цьому сплачено судовий збір лише за одну вимоги, а також те, що її позовні вимоги задоволено частково: одна вимога задоволена, а у задоволенні однієї відмовлено, тому з позивача, [PERSON], на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., а з відповідача, [PERSON], на користь позивача, [PERSON], 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved