Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до відповідача\~про визнання\~недійсним свідоцтва\~про право\~на спадщину\~та скасування\~державної реєстрації.\~Свої позовні\~вимоги обґрунтовує\~тим,\~що його\~дядько [PERSON] \~прийняв спадщину\~від своїх\~батьків,\~але не\~оформив права\~власності.\~ [INFO] він\~помер і\~оскільки крім\~його сестри\~(матері\~позивача [PERSON] )\~в нього\~нікого не\~було,\~то вона,\~як рідна\~сестра після\~смерті брата\~звернулась до\~державного нотаріуса\~Покровської міської\~державної нотаріальної\~контори Дніпропетровської\~області Полянського\~Ю.М.\~з заявою\~про прийняття\~спадщини.\~Але у\~зв`язку\~з тим,\~що вона\~мала намір\~виїхати на\~невизначений термін\~до м.Горлівка\~Донецької області\~-\~тимчасово не\~підконтрольну територію\~українській владі,\~то вона\~уповноважила представляти\~свої інтереси\~на підставі\~нотаріально завіреної\~довіреності свою\~подругу -\~ [PERSON] для\~подальшого оформлення\~документів на\~квартиру та\~отримання свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом. Про\~те,\~що [PERSON] надала довіреність [PERSON] для переоформлення квартири яка залишилась після смерті її брата, вона нічого не казала та позивачу про це було не відомо. [INFO] в місті м. Горлівка Донецької області померла [PERSON] , а тому документи про її смерть оформлювались в м.Горлівка де також було здійснено її поховання. В подальшому, позивач оформив смерть своєї матері згідно чинного законодавства України та отримав свідоцтво про її смерть складене Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 05 вересня 2017 року. Після отримання свідоцтва про смерть, позивач 10 серпня 2017 року звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Обертун С.М. з відповідною заявою для оформлення спадщини яка залишилась на момент смерті матері. Приватним нотаріусом 10 серпня 2017 року [PERSON] була заведена спадкова справа за № 6/2017 на підставі ст. 1221 ЦК України та статті 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». У свою чергу, [PERSON] було не відомо про те, що [PERSON] померла та вона звернулась до\~нотаріуса на\~підставі довіреності\~для оформлення\~відповідних документів\~на квартиру\~як і\~домовлялась з\~померлою ще\~при її\~житті. Так, 15 березня 2017 року за реєстровим № 36 державний нотаріус Покровської міської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Полянський Ю.М. видав на ім`я матері позивача [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності. В подальшому, коли [PERSON] дізналась про смерть [PERSON] вона це свідоцтво передала позивачу як сину померлої. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Обертун С.М. для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме квартиру [ADDRESS] . Але при зверненні до нотаріуса отримав постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, яку виніс приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Обертун С.М. 10 червня 2019 року вих.. № 65/02-31 так як правовстановлюючий документ видано на ім`я [PERSON] її представнику за довіреністю, тобто після смерті [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить провести розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про визнання позовних вимог. Третя особа Покровська міська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Приписами ст..206 ЦПК України унормовано, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 18.12.2009р. «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами, [INFO] помер рідний дядько позивача [PERSON] . Оскільки в померлого на час смерті нікого не було, то його сестра [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Покровської міської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Полянського Ю.М. з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після померлого брата. Оскільки мати позивача [PERSON] збиралась виїхати до м.Горлівка Донецької області, вона уповноважила представляти свої інтереси на підставі нотаріально завіреної довіреності свою подругу - [PERSON] для подальшого оформлення документів на квартиру та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого брата [PERSON] (а.с.17). [INFO] в місті Горлівка Донецької області померла [PERSON] , а тому документи про її смерть оформлювались в м.Горлівка, де також було здійснено її поховання. В подальшому, позивач оформив смерть своєї матері згідно чинного законодавства України та отримав свідоцтво про її смерть складене Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 05 вересня 2017 року (а.с.13). 10 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Обертун С.М. з відповідною заявою для оформлення спадщини яка залишилась на момент смерті матері. У свою чергу, приватним нотаріусом 10 серпня 2017 року [PERSON] була заведена спадкова справа за № 6/2017 на підставі ст. 1221 ЦК України та статті 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Оскільки [PERSON] було не відомо про те, що [PERSON] померла та вона мала нотаріально завірену довіреність для оформлення\~відповідних документів\~на квартиру,\~ [PERSON] \~також звернулась\~до нотаріуса\~з відповідною\~заявою для\~оформлення спадщини\~яка залишилась\~після смерті\~ [PERSON] . Так, 15 березня 2017 року за реєстровим № 36 державний нотаріус Покровської міської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Полянський Ю.М. видав на ім`я матері позивача [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 47091914 від 15.03.2017 року та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 82543543 від 15.03.2017 р. на квартиру [ADDRESS] [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності. Таким чином, при зверненні до нотаріуса позивач отримав постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, яку виніс приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Обертун С.М. 10 червня 2019 року вих.. № 65/02-31 так як правовстановлюючий документ видано на ім`я [PERSON] її представнику за довіреністю після смерті [PERSON] . Відповідно до статті 1216\~Цивільного кодексу\~України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини першої статті 1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк тривалістю у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Натомість ч. 3 ст. 1296 ЦК передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Статтею 331 ЦК передбачено, що якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до статті 1301\~ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Аналіз статті 1301\~ЦК України дозволяє стверджувати, що до інших випадків, які встановлені законом, відноситься, зокрема, визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб. Отже, оскільки [PERSON] померла [INFO] і тому не могла отримати свідоцтва про право на спадщину за законом, свідоцтво є недійсним. У свою чергу, оскільки свідоцтво є недійсними, то недійсною є і реєстрація права власності в державному реєстрі речових прав нерухомого майна на спадкове майно на підставі вищевказаного свідоцтва. На підставі викладеного, беручи до уваги норми чинного законодавства, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог та це визнання не суперечить закону, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог [PERSON] в частині визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. Щодо вимоги про скасування державної реєстрації, слід зазначити наступне. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», державна реєстрація речових прав на нерухоме\~майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 1 та ч.2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», передбачено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно є обов`язковою. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно\~та їх обтяжень. Відповідно до ч.2\~ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», у разі скасування, на підставі рішення суду, рішення про державну\~реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування, на підставі рішення суду, рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Згідно п.1.4 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Міністерством юстиції України від 12.12.2011року за\~№ 3502/5, внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, здійснюються в день прийняття заяви органом державної реєстрації прав або нотаріусом. Відповідно до ст.13 ЦПК України,суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У зв`язку з вищевикладеним, позовні вимоги [PERSON] в частині скасування державної реєстрації підлягають до задоволення, а запис № 19458546 про реєстрацію права власності підлягає скасуванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved