Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення від сплати аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, які були стягнуті за рішенням Кіровського районного суду від 24.09.2014 року, стягнути аліменти які не використані за цільовим призначення за період з листопада 2014 року по вересень 2017 року в сумі 24872,35 грн. та стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року. В обґрунтування позову зазначено, що з 21 серпня 1999 року по 28 березня 2014 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON], який розірвано за рішенням Кіровського районного суду м. Кропивницький. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За рішенням Кіровського районного суду від 24 вересня 2014 року з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання обох дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 24 червня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття, тобто до [INFO] року. За рішенням Кіровського районного суду від 29 вересня 2017 року визначено місце проживання сина [PERSON] разом зі батьком за адресою [ADDRESS]. В ст. 273 ч.4 ЦПК України встановлено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи ту обставину, що син проживає з ним просить суд звільнити від сплати аліментів на користь відповідача на утримання саме сина [PERSON]. Крім того, з моменту припинення сімейних відносин і до теперішнього часу син проживає зі ним за вищевказаною адресою і знаходиться на його утриманні. Зазначені обставини встановлені рішенням Кіровського районного суду від 29 вересня 2017 року: «відповідно до встановлених судом обставин, протягом тривалого часу діти вже проживають порізну, син з батьком, донька з матір»ю з понеділка по п»ятницю, а з батьком з п»ятниці вечора по ранок понеділка.» Стверджується, що при розгляді даної справи відповідач визнала, що вона отримувала аліменти на утримання сина і не витрачала їх, а складала їх в копілку для потреб сина. Тобто, відповідач не використовувала за цільовим призначенням кошти, які перераховувалися з його заробітної плати на її користь на утримання сина. А відтак вимушений суд просити стягнути зазначені кошти на його користь. Згідно довідок ГУ НП в Кіровоградській області за період з листопада 2014 року по вересень 2017 року з заробітної плати було утримано 49 744, 71 грн., з яких 1/2 частина - 24 872, 35 грн. на утримання сина та просить стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року. В судове засідання позивач надав заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи у його відсутність ( а.с. 38) . В судове засідання 13.04.18 року відповідач не з»явилась , в судове засідання 01.02.18 року нею було надано заяву про надання часу на ознайомлення з матеріалами справи та подачі відзиву. Станом на 13.04.18 року від представника відповідача , який діє на підставі довіреності від 28.01.2017 року надійшла заява про перенесення розгляду справи на іншу дату у у зв»язку з неможливістю прийняття ним участі , та неможливістю участі відповідача яка потребує правової допомоги . Доказів поважності неявки від представника та відповідача суду не надано. Враховуючи , що станом на 01.02.18 року ( день отримання копій позову і додатків ( а.с. 27) відповідач мала довіреність на представника , в строк до 13.04.18 року суду не було надано відзив та докази на обґрунтування заперечень проти позову. Відповідно до ст. 213 ЦПК України суд визнає причини неявки відповідача та її представника неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Заяви від відповідача про продовження строку для подачі відзиву і наявність причин його неподання понад півтора місяці суду не надано. Судом встановлено наступні факти. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Кіровського районного суду від 24 вересня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання обох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 24 червня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття, тобто до [INFO] року. Рішенням Кіровського районного суду від 29 вересня 2017 року визначено місце проживання сина [PERSON] разом зі батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Рішення суду набрало законної сили 17.10.2017 року . Відповідно до ч. 3,4 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені рішенням у цивільній справі, справі про адміністративне правопорушення не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В ст. 273 ч.4 ЦПК України встановлено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Зазначена позиція висловлена у постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати своїх дітей. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. У разі відсутності домовленості кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і(або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров» та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції Організації Об'єднаних Націй «Про права дитини» (ратифікована Постановою ВРУ № 798-ХІІ від 27.02.1991р.) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. При винесенні рішення, суд керується ст.13ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю . Згідно рішення суду син проживає з батьком , при цьому аліменти з заробітної плати позивача згідно рішення суду продовжують стягуватися на користь матері на утримання двох дітей. Мати не звернулась з відповіданою заявою про припинення стягнення аліментів на її користь на утримання сина. Згідно рішення суду від 29.09.17 року мати зазначила, що кошти на утримання сина вона отримує , не використовує і складає до скарбнички. Враховуючи , що біля кожного з батьків проживає по одній дитині подружжя , за для дотримання принципу справедливості, суд вважає доцільно вирішити питання утримання дітей таким чином , щоб кожен з дітей мав рівні суми на утримання від своїх батьків. Таким чином, в інтересах дітей звільнити [PERSON] від сплати аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, які були стягнуті за рішенням Кіровського районного суду від 24.09.2014 року, оскільки сторонами не заперечується факт проживання сина з батьком та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти які не використані за цільовим призначення за період з листопада 2014 року по вересень 2017 року в сумі 24872,35 грн., оскільки відповідач отримувала аліменти на утримання сина і не витрачала їх, а складала їх в копілку для потреб сина. Розмір визначено відповідно до наданих довідок ( а.с. 10-13). Та оскільки відповідач є матір»ю [PERSON], не надає належним чином матеріальну допомогу батьку на утримання сина суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року. Згідно ст.ст.134,142 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 1920 грн. судового збору.

Outcome: approved