Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти його з реєстраційного обліку. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником квартири [ADDRESS] . Крім того, співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних долях. У спірній квартирі зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідач фактично не проживає в квартирі, комунальні послуги не сплачує, його особистих речей у квартирі немає. Вважає, що відповідач втратив право користування житлом, оскільки не проживає в спірній квартирі без поважних причин та не приймає участі в її утриманні. Просив суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку. Відповідач надав відзив на позовну заяву у встановлений судом строк, в якому заперечував та зазначив, що йому належить 1/7 частина спірної квартири та позивач позбавляє його права користуватися його власністю, просив суд щодо задоволення позову відмовити у повному обсязі. Третя особа - [PERSON] надала до суду відзив в якому зазначила, що заперечує проти задоволення позову в повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти [PERSON] з реєстраційного обліку. Позивач підтримав думку свого представника та наполягав на задоволенні позову. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначаючи те, що є співвласником спірної квартири, тому у випадку задоволення позовних вимог буде порушено його право. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі. [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача та просила суд не визнавати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, просила суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. [PERSON] заперечувала щодо позовних вимог. [PERSON] підтримав думку позивача та просив задовольнити позов. Представник Центру надання адміністативних послуг Святошинської районної державної адміністрації в м.Києві повідомлявся належним чином, у судове засідання не зв`явися, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 25.09.2007р. квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та членам його родини:[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у рівних частинах. У спірній квартирі зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується Витягом № 43221080 від 20.09.2019р. з Реєстру територіальної громади м.Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. З матеріалів справи вбачається та зазначено у позовній заяві, що відповідач є співвласником квартири [ADDRESS] . Відповідно до частин 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з частинами 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Таким чином, відсутні підстави для задоволення позову про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Факт того, що відповідач був відсутній в квартирі за місцем своєї реєстрації понад один рік не позбавляє його як співвласника квартири права на користування нею. З огляду на наведене, у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed