Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 09 травня 2014 року між сторонами був укладений договір позики, згідно з яким [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти в розмірі 37\~689 грн. 81 коп. Факт одержання грошей підтверджується власноручно написаною позичальником розпискою від 09 травня 2014 року. За умовами договору позичальник зобовязувався повернути позикодавцеві позику готівкою не пізніше 31 грудня 2014 року. Проте, у встановлений термін відповідачка не виконала умови договору позики та не повернула кошти в повному обсязі, тому позивач і просить суд стягнути з відповідачки грошові кошти за договором позики в розмірі 58268 грн. 86 коп., що включає в себе позику 32019 грн.; пеня 9403 грн. 05 коп.; проценти від простроченої суми 4263 грн. 35 коп.; інфляційні витрати за час прострочення 12583 грн. 46 коп., а також 582 грн. 70 коп. судових витрат. Позивач в судове засідання не з»явився, проте його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з'явилась через невручення їй рекомендованого поштового відправлення, яке було повернено до суду Укрпоштою за закінченням терміну зберігання за адресою: смт Ладан, Прилуцький район, вул.Погодіна, буд.14. Відповідно ж до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Місце ж проживання відповідачки [PERSON] згідно з відомостями Прилуцького МС УДМС України в Чернігівській області зареєстроване за адресою: [INFO]. У зв'язку з цим суд відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: 09 травня 2014 року між сторонами був укладений Договір про надання грошової позики. Відповідно до п.1.1. даного договору, [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти в сумі 37689 грн. 81 коп., що також підтверджується власноручно написаною позичальником розпискою від 09 травня 2014 року. За умовами п.3.1. договору позичальник зобовязувався повернути позикодавцеві всю суму позики не пізніше 31 грудня 2014 року. Згідно п.4.1. договору, у випадку прострочення із поверненням суми позики, позичальник сплачує на користь позикодавця за кожен день прострочення неустойку в розмірі 0,3 відсотка від неповернутої суми, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка існувала в період прострочення. Пеня нараховується та сплачується за весь строк прострочення. У разі прострочення з поверненням суми позики, за весь строк прострочення позичальник сплачує на користь позикодавця проценти в порядку ст.625 ЦК України в розмірі 20 відсотків річних. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. При цьому, відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,- незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Крім того, у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, виходячи з приписів наведених правових норм, та положень ст.ст.202, 207 ЦК України, представлені суду Договір про надання грошової суми та розписка від 09 травня 2014 року є підтвердженням укладення договору позики в письмовій формі, які внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов»язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Згідно розписки від 09 травня 2014 року [PERSON] повинна була не пізніше 31 грудня 2014 року віддати [PERSON] грошові кошти в розмірі 37689 грн. 81 коп. Згідно позовної заяви до встановленого в договорі строку, відповідачка частково повернула суму позики в розмірі 5670 грн. 81 коп. Таким чином, заборгованість за договором позики становить 32019 грн. У відповідності до розрахунку заборгованості наданого позивачем, пеня згідно укладеного договору позики за порушення боржником зобов»язання становить 9403 грн. 05 коп., проценти від простроченої суми 4263 грн. 35 коп. та інфляційні витрати за час прострочення 12583 грн. 46 коп. За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідачка умов договору не виконала, позику в установлений строк її повернення в повному обсязі не повернула, а тому заборгованість за договором позики від 09 травня 2014 року в розмірі 58268 грн. 86 коп., що включає в себе позику 32019 грн.; пеня 9403 грн. 05 коп.; проценти від простроченої суми 4263 грн. 35 коп.; інфляційні витрати за час прострочення 12583 грн. 46 коп., підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 582 грн. 70 коп. судового збору.

Outcome: approved