Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача борг за кредитним договором в сумі 22365 грн. 34 коп. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 24 червня 2011 року між ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір №С27.971.70160, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 3377 грн. зі сплатою 23% річних з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені графіком щомісячних платежів, який встановлено кредитним договором. Позивачем письмово повідомлено боржника про заміну кредитора у зобов'язанні. Протягом строку дії кредитного договору боржник систематично порушував терміни сплати кредиту і процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим йому надіслані листи-повідомлення з вимогою повернення боргу, які боржник залишив без відповіді і задоволення, заперечень на вимоги позивача не надав. Боржником не здійснено жодного платежу. Всупереч умовам кредитного договору, а також ст.ст.525, 526, 527, 530 ЦК України, відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту, нарахованих відсотків та штрафних санкцій не виконав. За весь час дії кредитного договору, відповідач систематично не сплачував кредит та проценти за користування кредитними коштами. Загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 08 січня 2014 року становить 22365 грн. 34 коп. та складається із простроченого боргу 3377 грн., прострочених процентів 4121 грн. 07 коп., строкових процентів 31 грн. 92 коп., пені за несвоєчасне погашення платежів 14725 грн. 35 коп., віндикаційних витрат 110 грн. Оскільки у добровільному порядку відповідач відмовляється виплатити всю суму заборгованості, вона підлягає примусовому стягненню. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що звернувся за видачею кредиту, підписував якісь документи, але не зрозумів, що підписував безпосередньо сам кредитний договір, не знав, що йому таки видали кредит. Особисто кредитними коштами не користувався, можливо їх знімала в Ощадбанку вже померла цивільна дружина за довіреністю. У будь-якому разі просив зменшити розмір пені у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем, так як наразі він є пенсіонером, цивільна дружина, з якою він на даний час проживає, хворіє. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 червня 2011 року між ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір №С27.971.70160, згідно з яким банк надав відповідачу кредит у розмірі 3377 грн. строком на 18 місяців з 24 червня 2011 року по 24 грудня 2012 року зі сплатою 23% річних з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені графіком щомісячних платежів, який встановлено кредитним договором. За обслуговування кредиту банком, позичальник сплачує в загальному розмірі 2,15% щомісячно від початкової суми кредиту (п.1.5 кредитного договору). У разі порушення позичальником строків сплати платежів по кредиту, банк має право нарахувати та стягнути з позичальника витрати пов'язані з супроводом і стягненням простроченої заборгованості за даним договором (п.2.3 договору). Відповідно до п.2.4 договору, банк має право стягнути з позичальника пеню (штрафні санкції), що нараховуються за кожен день прострочки на прострочену суму (кредиту, процентів, плати за обслуговування кредиту) в розмірі: 0,15% в період прострочення оплати від 1 до 60 днів та 0,65 - в період прострочення оплати з 61 дня та до повного погашення боргу за цим договором. Згідно з графіком щомісячних внесків за кредитним договором №С27.971.70160 від 24 червня 2011 року, що є невід'ємною частиною кредитного договору та узгоджується з пунктом п.2.1. кредитного договору, позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за кредитне обслуговування у 18 щомісячних внесках до 24 числа кожного місяця, перші 17 внесків у рівній сумі 296 грн. 22 коп., а останній внесок 297 грн.66 коп. до 24 грудня 2012 року (а.с. 15). Банк взяті на себе зобов'язання виконав у повному обсязі, перерахувавши позичальнику відповідно до п.1.3. кредитного договору грошові кошти в безготівковій формі в належній до виплати частині за реквізитами ВАТ «Ощадбанк» вказаними в договорі, про що свідчить ордер-розпорядження №1 про видачу кредиту, меморіальний ордер про перерахування коштів на відповідний рахунок у ВАТ «Ощадбанк», меморіальні ордери про сплату страхових платежів (а.с.19,66,67). З листа Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбан» вбачається, що 24 червня 2011 року на поточний рахунок [NUMBER] відкритий на ім'я [PERSON] у Знам'янському ТВБВ №3015/0035 надійшли кошти в сумі 3000 грн. з призначенням платежу «кошти по кредитному договору №С27.971.70160 від ПАТ «Плюс Банк». Протягом червня - липня 2011 року кошти з рахунку вкладника були зняті (а.с. 70). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 204 ЦК України визначено принцип презумпції правомірності правочину - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідачем, в свою чергу, кредитний договір укладений між сторонами не оспорювався, його недійсність рішенням суду не встановлена. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконав. Згідно з довідкою - розрахунком наданою банком заборгованість [PERSON] станом на 08 січня 2014 року становить 22365 грн. 34 коп. та складається із простроченого боргу 3377 грн., прострочених процентів 4121 грн. 07 коп., строкових процентів 31 грн. 92 коп., пені за несвоєчасне погашення платежів 14725 грн. 35 коп., віндикаційних витрат 110 грн. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, а також у строк (термін) встановлений для його виконання. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача прострочений борг в сумі 3377 грн., прострочені проценти в сумі 4121 грн. 07 коп., строкові проценти в сумі 31 грн. 92 коп., всього 7529 грн. 99 коп. Віндикаційні витрати необґрунтовані, їх розрахунок не наведено, розмір позивачем не доведено. Відтак, нарахована відповідачу в рахунок заборгованості за кредитом сума віндикаційних витрат, стягненню не підлягає. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Судом з'ясовано, що відповідач є пенсіонером, не працює, отримує мінімальну пенсію. Таким чином з урахуванням тяжкого матеріального становища відповідача, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до розміру основної заборгованості, а саме з 14725 грн. 35 коп. на 7529 грн. 99 коп. і стягнути з відповідача загальну заборгованість за кредитним договором в сумі 15 059,98 грн. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що складає 164,04 грн., виходячи з наступного розрахунку. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн. при ціні позову 22 364,34 грн., що приймаємо за 100 %, зрештою позов задоволено в сумі 15 059,98 грн., тобто на 67,34 %, отже і сума судового збору зменшується до 164,04 грн., що і становить 67,34% від суми сплаченого при пред'явленні позову до суду судового збору.

Outcome: partial