Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28 лютого 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та третьою особою [PERSON] укладено кредитний договір № 2294-н. Згідно цього кредитного договору відповідачу було надано кредит в сумі 201000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,5 % на рік, строком до 28.02.2012 року. [PERSON] не виконує умови погашення кредиту і заборгованість складає 545828 грн. 19 коп. 28.02.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] в забезпечення вказаного кредитного договору було укладено іпотечний договір. Згідно з умовами вказаного договору відповідач [PERSON] передав в іпотеку до ВАТ «Державний ощадний банк України» квартиру [ADDRESS] загальною площею 62,1 кв.м., житловою площею 46,0 кв.м. що складається з 4 житлових кімнат. Позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу вказаної квартири будь якому покупцю від імені позивача, надати позивачу право на подання та отримання необхідних для цього документів, та виселити відповідача з вказаної квартири з зняттям його з реєстраційного обліку. Представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Представник відповідача позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що що 28 лютого 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та третьою особою [PERSON] укладено кредитний договір № 2294-н. Згідно цього кредитного договору відповідачу було надано кредит в сумі 201000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,5 % на рік, строком до 28.02.2012 року. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 18.04.2013 року з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за вказаним кредитом в сумі 532643 грн. 83 коп. З розрахунку заборгованості видно, що [PERSON] не виконує умови погашення кредиту та не виконує рішення суду про стягнення боргу і заборгованість складає 545828 грн. 19 коп. 28.02.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] в забезпечення вказаного кредитного договору було укладено іпотечний договір. Згідно з умовами вказаного договору відповідач [PERSON] передав в іпотеку до ВАТ «Державний ощадний банк України» квартиру [ADDRESS] загальною площею 62,1 кв.м., житловою площею 46,0 кв.м. що складається з 4 житлових кімнат. Відповідно до ст. 589, 590 ЦК України та ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Однак судом також встановлено, що [PERSON] володіє спірною квартирою на підставі біржового договору купівлі-продажу від 04.03.2000 року. Вказаний договір не посвідчено нотаріально як того вимагає ст. 657 ЦК України, а тому згідно ст. 220 ЦК України вказаний договір є недійсним (нікчемним) з моменту підписання, та не потребує визнання його недійсним судом. А відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Таким чином суд приходить до висновку про те, що у [PERSON] відсутнє право власності на спірну квартиру, а тому він не мав право укладати іпотечний договір та передавати в іпотеку вказану квартиру. За таких обставин суд не може звернути стягнення на спірну квартиру, а тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed