Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього заборгованості по кредитному договору у сумі 61031,16 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ПАТ «[PERSON] МКБ» та [PERSON] було укладено договір № 0029772-ССС4_04891 від 01.04.2015 року на суму 15000 грн. 12.09.2017 року між ПАТ «[PERSON] МКБ» та ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «[PERSON] МКБ» відступив позивачу право вимоги за договором № 0029772-ССС4_04891 від 01.04.2015 року, відповідно до чого позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. За цим договором позивач набув права грошової вимоги до відповідача по вказаному кредитному договору в сумі 61031,16 грн. Просить суд стягнути з Відповідача вищевказану заборгованість та судові витрати, понесені при подачі позову. До судового засідання представник позивача не прибув, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позові, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, у відповідності до ч. 11\~ст.129 ЦПК України, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи через оголошення на веб-сайті судової влади України. Крім того, відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв'язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, з ухваленням заочного рішення на підставі ст. 281 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Між ПАТ «[PERSON] МКБ» та [PERSON] було укладено договір № 0029772-ССС4_04891 від 01.04.2015 року на суму 15000 грн. 12.09.2017 року між ПАТ «[PERSON] МКБ» та ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «[PERSON] МКБ» відступив позивачу право вимоги за договором № 0029772-ССС4_04891 від 01.04.2015 року, відповідно до чого позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. За цим договором позивач набув права грошової вимоги до відповідача по вказаному кредитному договору в сумі 61031,16 грн. Згідно умов кредитного договору, позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобовязання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. Відповідач не виконав свого обовязку та перестав повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 «...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов'язку погашення кредиту взагалі». Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобовязання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526\~ Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.\~ Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.\~ Не виконуючи належним чином зобовязання за вказаним договором відповідач порушив норми законодавства та умови кредитного договору. У звязку з викладеним, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄПриватні інвестиції» до [PERSON] є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст.142 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі, яка була сплачена при зверненні з позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved