Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики у розмірі 1 582 970,85 грн. В обґрунтування позову вказує, що 27.12.2017 року [PERSON] було позичено у [PERSON] грошові кошти в розмірі 43590 доларів США, та визначено розмір відсотків за користування грошовими коштами що складає 13,8 % річних про що складено відповідну розписку, яка була підписана відповідачем особисто. Строк повернення коштів визначений до 30.10.2018 року. У визначений строк відповідач грошові кошти не повернув у зв`язку з чим [PERSON] був вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.09.2020 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 10.12.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 \~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. . 27 грудня 2017 року я [PERSON] ( [INFO] , ІПН [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) надав [PERSON] ( [INFO] , ІПН [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) грошові кошти у розмірі 1176930, 00грн. (один мільйон сто сімдесят шість тисяч дев`ятсот тридцять гривень), що є еквівалентом 43590 доларів США. Окрім цього між сторонами була досягнута згода що за користування грошовими коштами - 1176930, 00грн. (один мільйон сто сімдесят шість тисяч дев`ятсот тридцять гривень), що є еквівалентом 43590 доларів США, [PERSON] ( надалі Відповідач) сплатить 13,8% процентів річних. Грошові кошти та відсотки за користування грошовими коштами Відповідач зобов`язався повернути 30.10.2018р. Частиною 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмету позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей, такий правовий висновок викладено у Постанові ВСУ від 18.09.2013 у справі №6-63цс13. Відповідно до положень частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За загальними правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, станом на 01.08.2020року заборгованість [PERSON] перед [PERSON] становить : 1176930, 00грн. (один мільйон сто сімдесят шість тисяч дев`ятсот тридцять гривень), що є еквівалентом 43590 доларів США - сума позики; 406040,85 грн. що є еквівалентом 15038,55 доларів США - відсотки у розмірі 1,15% у місяць за період з 27.12.2017 по 28.06.2020р.. Загальна сума заборгованості з урахування 1,15 відсотка у місяць становить 1582970,85грн. (один мільйон п`ятсот вісімдесят дві тисячі дев`ятсот сімдесят гривень, 85 копійок). Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. [PERSON] є інвалідом 1-ї групи та на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Таким чином судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved