Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Білоусівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер його дід по лінії матері [PERSON] зробив заповітне розпорядження, яким після своєї смерті заповів йому земельну ділянку площею 2,32 га, розташовану на території Білоусівської сільської ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [INFO] його дід [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із: - земельної ділянки площею 2,32 га, розташованої на території Білоусівської сільської ради, Тульчинського району, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка йому належала відповідно до державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ВН №025417, виданого 25.01.2003 року Тульчинською районною державною адміністрацією. Спадщину, яка відкрилася після смерті його діда, він прийняв. Однак, оформити нотаріально право власності на спадкову земельну ділянку він не може, так як після виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку його дід [PERSON] втратив державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ВН №025417. Відділом Держземагенства у Тульчинському районі йому було видано належним чином посвідчену ксерокопію даного акту на право власності на земельну ділянку. В зв'язку з тим, що відсутній оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, в нотаріальному оформлені спадкової земельної ділянки, що належала його діду [PERSON], йому було відмовлено, про що державним нотаріусом Тульчинської державної нотаріальної контори Тимчик Н.Ф. 20.02.2015 року винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, а саме, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Так як нотаріально він не може оформити своє право власності на спадкову земельну ділянку, тому вимушений звернутися з даним позовом до суду. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилось після смерті його діда, а саме земельну ділянку. Позивач в судове засідання не з'явився. Направив суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність. Позовні вимоги підтримує. На задоволенні позову наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Направив суду заяву в якій просить справу розглянути в його відсутність. Позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в зв'язку з визнанням представником відповідача позову, відповідно до ст.174 ЦПК України є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, а визнання позову представником відповідача не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії заповіту від [INFO] (а.с.6) [PERSON] заповів своєму онукові-позивачеві [PERSON] земельну ділянку площею 2,32 га, розташовану на території Білоусівської сільської ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.02.2014 року (а.с.5) [INFO] помер [PERSON]. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, в яку входить земельна ділянка площею 2,32 га, розташованої на території Білоусівської сільської ради, Тульчинського району, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка йому належала відповідно до державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ВН №025417, виданого 25.01.2003 року Тульчинською районною державною адміністрацією, що підтверджується довідкою виконкому Білоусівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області №11 від 13.01.2015 року (а.с.8), копією державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ВН №025417 (а.с.7) та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки посвідченого державним актом серія ІІ-ВН №025417 (а.с.9). Відповідно до ст.1223 ЦК України спадкоємцем за заповітом є позивач [PERSON] і він за оформленням свого права на дане спадкове майно звертався в Тульчинську державну нотаріальну контору, але державним нотаріусом Тульчинської державної нотаріальної контори Тимчик Н.Ф. 20.02.2015 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, в зв'язку з відсутністю правовстанавлюючого документу на земельну ділянку, про що була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 86/02-31 ( а.с.4 ). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Оскільки позивачу відмовлено в нотаріальному оформленні права на спадкове майно за заповітом, а саме на земельну ділянку площею 2,32 га, розташовану на території Білоусівської сільської ради Тульчинського району, тому суд вважає, що є всі підстави для визнання за [PERSON] права власності на вказане спадкове майно. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved