Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем [PERSON] він перебував у цивільному шлюбі, від якого вони мають доньку [PERSON], [INFO] Спільне життя сторін не склалося. Зазначив, що з 2011 року [PERSON] поїхала у невідомому напрямку та залишила малолітню доньку на позивача. Утриманням та вихованням дитини займається позивач. Малолітня донька сторін [PERSON], [INFO], перебуває повністю на його утриманні. Відповідач в свою чергу повністю самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків, будь-яких дій щодо прийняття участі у вихованні та розвитку доньки не вчиняє. На підставі вищевикладеного просила позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у її відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував позивач. Представник Органу опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації надала висновок №108-812/01 від 23.01.2015 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO] Врахувавши заяву позивача, висновок наданий представником третьої особи Органу опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали в цивільному шлюбі. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, сторони мають доньку [PERSON], [INFO] З матеріалів справи вбачається, що сімейне життя сторін не склалося. Відповідач з 2011 року поїхала у невідомому напрямку та залишила малолітню доньку сторін [PERSON], [INFO], проживати разом із позивачем. Позивач просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], на що слід зазначити наступне. Відповідно до характеристики, наданої ДНЗ №373 м. Києва, вихованням [PERSON] займається батько. [PERSON] вихователі жодного разу в навчальному закладі не бачили. Відповідно до інформації наданої 18.08.2014 року КНП «ЦПМСД» №2, [PERSON] регулярно відвідує поліклініку лише з татом, призначення виконуються в повному обсязі. Згідно з висновком психолога, наданим «Центром сім'ї» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, у дитини спостерігається стійкий позитивний емоційний контакт з батьком та відсутність такого контакту з матір'ю. З висновку органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації №108-812/01 від 23.08.2015 року вбачається, що під час обстеження житлово-побутових умов проживання малолітньої [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS], працівниками служби у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації 15.12.2014 року було встановлено, що [PERSON] разом з батьком та бабою проживають в трикімнатній квартирі, де створені умови для навчання, відпочинку та фізичного розвитку. Під час бесіди зі співробітниками служби у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації 13.01.2015 року було встановлено, що [PERSON] майже не пам'ятає матір. [PERSON] працює, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання. Відповідно до інформації, наданої 15.01.2014 року Києво-Святошинським районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, [PERSON] перебуває під соціальним супроводом, характеризується негативно. Згідно з інформацією, наданою Солом'янським РУ ГУ МВС України в м. Києві від 25.12.2014 року, встановлено, що [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS], після чого залишила місце проживання, на цей час місцезнаходження відповідача невідоме. Також, з висновку вбачається, що органі опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої [PERSON], [INFO] Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що всі питання щодо виховання малолітньої доньки сторін [PERSON], [INFO], вирішуються позивачем [PERSON] самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному його вихованні та утриманні. Відповідач не піклується про свою малолітню доньку [PERSON], [INFO], не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ч. 3 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Як встановлено вище, відповідач по справі [PERSON] не займається вихованням доньки, повністю усунулась та ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не виявляє до неї будь-якої батьківської уваги та турботи. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з ч. 1 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] довів ті обставини, на які посилався як на підставу своїх позовних вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно своєї доньки [PERSON], [INFO], а тому вона повинна бути позбавлена батьківських прав відносно неї. Позивач також просив стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на що слід зазначити наступне. Як встановлено вище, відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Враховуючи те, що відповідач зобов'язана утримувати дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з позивачем, а також передбачені законом обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд враховує, що відповідачі фізично здорова, працездатна, може працювати та сплачувати аліменти на утримання дитини. Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] суми сплаченого судового збору 243,60 грн. та на користь держави суму судового збору 243,60 грн.

Outcome: approved