Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди з утриманням вартості виданих предметів речового майна, строки носіння яких не закінчились, обґрунтовуючи вимоги тим, що Наказом командира військової частини [NUMBER] від 30.12.2017 №5 солдата [PERSON] , [INFO] зараховано в списки особового складу частини, на всі види забезпечення, зараховано на посаду курсанта навчального артилерійського взводу навчальної артилерійської батареї та вважати такими, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання обов`язків за посадою з посадовим окладом 450 гривень на місяць, шпк «солдат». Наказом командира військової частини [NUMBER] від 18.01.2018 №15 курсанта навчального артилерійського взводу навчальної артилерійської батареї навчально-артилерійського дивізіону солдата [PERSON] , звільненого наказом командира навчального артилерійського полку Навчального центру Національної академії сухопутних військ гетьмана Петра Сагайдачного від 16.01.2018 року №3-РС у запас за пунктом е (через службову невідповідність) виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 18.01.2018. Проведено відрахування вартості обмундирування в сумі 4680.41 грн. відповідно до п.13 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі затвердженого Постановою Верховної Ради України Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі 23 червня 1995 року 243/95-ВР у повному розмірі шкоди з утриманням вартості виданих предметів речового майна строки носіння яких не закінчились, з урахуванням зносу та взаєморозрахунків. Перелік отриманого [PERSON] речового майна та його вартість підтверджується довідкою нарахування вартості за речове майно, строки носіння яких не закінчились від 16.01.2018 №5. Відповідно витягу з книги обліку грошових стягнень і нарахувань залишок непогашеної матеріальної шкоди нанесеної солдатом [PERSON] державі в особі військової частини становить 4405.88 грн. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача кошти в розмірі 4405,88 грн. та судовий збір в сумі 1921 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву та просить суд розглянути справу за його відсутністю, позов задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав, із заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався. Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст.280 ЦПК України, за відсутності відповідача Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши надані позивачем письмові докази, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Наказом командира військової частини [NUMBER] від 30.12.2017 №5 солдата [PERSON] , [INFO] зараховано в списки особового складу частини, на всі види забезпечення, зараховано на посаду курсанта навчального артилерійського взводу навчальної артилерійської батареї та вважати такими, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання обов`язків за посадою з посадовим окладом 450 гривень на місяць, шпк «солдат». Відповідно до п.16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Статтею 1 закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України» від 21.09.1999 № 1075-ХІУ передбачено, що військове майно є державною власністю. Відповідно до ч.2 п.1 ст.9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved