Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу та моральної шкоди, вказуючи, що 26.06.2012 року, [PERSON], під розписку позичив у нього гроші у розмірі 65 000 (шістдесят п'ять тисяч) гривень 00 коп. під відсотки. Через деякий час, а саме, 06.07.2012 року відповідач під розписку отримав від позивача гроші в розмірі 48 000 (сорок вісім тисяч) гривень під відсотки. Вищезазначені розписки містять кінцеві дати: перша - строком на чотири місяця, друга - строком на один рік, але при цьому всі вказані кошти відповідач зобов'язався повернути за першою ж вимогою Позивача. Наприкінці 2012 року, він пред'явив відповідачеві усну вимогу, та 16.07.2013 року та 23.07.2013 року повторно - письмові вимоги до відповідача згідно розписки та положенням діючого цивільного законодавства, щодо повернення заборгованості, на що відповідач не відреагував. До сьогоднішнього часу відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобов'язання. Також внаслідок неправомірних дій відповідача, йому було завдано моральну шкоду. Загальний розмір завданої шкоди становить 8000 (три тисяч) гривень 00 коп. При виявленні зазначеної події в нього піднявся тиск та стався серцевий напад, він втратив спокій і надію на повернення йому відповідачем наданих коштів, втратив ділову активність, його фізичні та моральні страждання посилились при відмові відповідача від отримання претензії про повернення коштів. За наявності зазначених обставин розмір моральної шкоди оцінює в 6 000 грн., та витрати на адвоката 2000 грн. Відповідач матеріально забезпечений і спроможний відшкодувати шкоду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь 170758 грн. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача на його користь неповернуту суму боргу в сумі 113 000 грн., нанесену йому моральну шкоду в сумі 6000,00 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як передбачено ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59ЦПК). Відповідно до положень ст.1046 ЦК України, - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність гроші, або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути таку ж суму грошей або рівну кількість речей того ж роду і якості. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2 ст. 1047ЦК). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як передбачено ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а згідно ст. 1049 ЦК України, - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором В судовому засіданні достовірно встановлено, що 26.06.2012 відповідач взяв в борг у позивач 65000 грн. 00 коп. строком на 4 місяці та 06.07.2012 року повторно взяв в борг 48 000 грн. 00 коп. строком на 12 місяців, про що свідчать видані ним розписки, де значиться його власноручний підпис. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк, що встановлений договором. Судом встановлено, що на даний час борг. На неодноразові нагадування позивача стосовно необхідності повернення грошей відповідач не реагує. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, та згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки, грошові кошти в розмірі 11300,00 грн. до теперішнього часу не повернуті, вони підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. В частині відшкодування моральної шкоди вимоги до задоволення не підлягають, виходячи з наступного. Законодавством встановлено, що моральна шкода - це втрата немайнового характеру, яких позивач зазнав в наслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії відповідача. Як передбачено ст. 23 ЦК України, - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту заподіяння матеріальної шкоди та розміру такої шкоди, підстав для задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди у суду немає. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1130 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial