Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] і [PERSON] і просив визначити порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши йому у користування житлову кімнату, площею 9,6 м2, кухню, коридор, ванну кімнату і вбиральню залишити у загальному користуванні сторін, посилаючись на те, що він є власником 1/3 частини спірної квартири на підставі постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу та свідоцтва, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. Відповідачі не впускають його у спірну квартиру, чим порушують його права власника її частини. Також позивач просив стягнути з відповідачів на його користь понесені ним судові витрати. Під час розгляду справи позивач двічі уточнював позовні вимоги і в остаточному їх варіанті просив визначити порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши йому у користування житлову кімнату, площею 9,6 м2., а відповідачам житлові кімнати, площею 10,9 м2 та 14,3 м2 з верандою. Кухню, коридор, ванну кімнату і вбиральню позивач просив залишити в загальному користуванні сторін. Також позивача доповнив позовні вимоги і просив відновити його порушене відповідачами право власності, вселити його у зазначену квартиру та зобовязати відповідачів не перешкоджати йому користуватися місцями загального користування в квартирі кухнею, коридором, ванною кімнатою та вбиральнею. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не прибули, про час та місце розгляду справи тричі були повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про отримання ними рекомендованих листів суду з судовими повістками, заперечень проти позову не надали, направили для участі у справі свого представника, який у судовому засіданні позов не визнав, мотивуючи свої заперечення тим, що в житловій кімнаті, площею 9,6 м2, яку позивач просить виділити йому у користування, проживає боржник [PERSON] з дружиною та неповнолітньою дитиною. Відповідач [PERSON] два роки тому передала у власність позивача в рахунок погашення заборгованості гаражний бокс, у подальшому має намір вирішити спір у позасудовому порядку і сплатити позивачу залишок боргу свого сина [PERSON] та викупити у нього частину квартири. Позивач неодноразово вчиняв спроби увійти до спірної квартири, але між ним та відповідачами та іншими мешканцями квартири виникали скандали з цього приводу, позивач неодноразово викликав поліцію на адресу спірної квартири. Відповідачі заперечували проти дій позивача, вважали неможливим користування ним квартирою до визначення судом частини квартири, якою він має право користуватися. Вислухавши позивача, представників сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Судовим розглядом встановлено, що ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова № 644/7049/15-ц, н/п 6/644/48/16 від 13 травня 2016 року був визначений розмір частки боржника [PERSON] у квартирі [ADDRESS], якою він володів на праві спільної сумісної власності з [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 23 травня 1996 року ХМЦПДЖФ, у розмірі 1/3 частину спірної квартири [ADDRESS] (а.с. 17). Постановою заступника начальника відділу Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харкова ГТУЮ у Харківській області про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 16 січня 2017 року [PERSON] в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за виконавчим листом № 644/7049/15-ц від 03 лютого 2016 року була передана у власність 1/3 частина трикімнатної квартири [ADDRESS] (а.с. 14). На підставі постанови державного виконавця приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Малахова Г.І. посвідчила, що [PERSON] належить на праві власності 1/3 частина квартири [ADDRESS], що підтверджується відповідним свідоцтвом від 03 лютого 2017 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 15, 16). Згідно з довідкою комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради № 10027На від 16 лютого 2017 року на теперішній час [PERSON] є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва, виданого 03 лютого 2017 року приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І. за реєстровим № 221. Власниками інших 2/3 частин спірної квартири є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 46). Починаючи з лютого 2017 року позивач вчиняв спроби увійти до спірної квартири, але відповідачі його не впускали, оскільки не могли досягти з ним домовленості щодо порядку спільного користування квартирою і чекали на рішення суду з цього питання. Відповідно до копії технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], вона складається з трьох житлових кімнат площею 9,6 м2, 10,9 м2 та 14,3 м2, кухні, площею 6,2 м2, вбиральні, площею 1 м2, ванної кімнати, площею 2 м2, коридору, площею 6,6 м2, вбудованих шаф, площею 0,2 м2 та 0,5 м2, веранди, площею 8,2 м2. Загальна площа квартири становить 59,5 м2, житлова площа - 34,8 м2 (а.с. 44). Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен з співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні. Згідно з п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані житлові та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов. На теперішній час сторони не можуть дійти згоди щодо порядку користування квартирою. Позивачу належить право користування житловою площею у спірній квартирі в розмірі 34,8 х 1/3 = 11,6 кв.м., але він просить виділити йому у користування житлову кімнату площею 9,6 м2, що не перевищує розміру житлової площі, на яку він має право. Відповідачам можливо виділити у користування житлові кімнати загальною площею 10,9 м2 + 14,3 м2 = 25,2 м2. В разі виділення позивачу цієї кімнати у користування, права відповідачів жодним чином не обмежуються і не порушуються, навпаки, відповідачам виділяється у користування житлова площа, яка суттєво перевищує розмір житлової площі, на користування якою вони мають право. Відповідно до положень ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Ніякої домовленості щодо порядку користування спірною квартирою між сторонами укладено не було. Приймаючи до уваги, що спільне майно сторін складається з трьох окремих житлових кімнат, розподілу в натурі не підлягає, суд вважає за можливе встановити між сторонами порядок користування спірним майном, виділивши у користування співвласникам житлові кімнати відповідно до розміру їх часток у праві власності на спірну квартиру, а саме: позивачу на належну йому на праві власності 1/3 частину квартири житлову кімнату площею 9,6 м2, відповідачам, на належні їм на праві власності 2/3 частин квартири, житлові кімнати площею 10,9 м2 та 14,3 м2 з верандою. Підсобні приміщення квартири: кухню, площею 6,2 м2, вбиральню, площею 1 м2, ванну кімнату, площею 2 м2, коридор, площею 6,6 м2, слід залишивши у спільному користуванні співвласників квартири. Визначаючи порядок користування спірною квартирою у зазначений спосіб суд виходить з того, що іншого варіанту визначення порядку користування квартирою фактично не існує, оскільки житлова кімната площею 14,3 кв.м. є прохідною до житлової кімнати площею 10,9 кв.м., а тому жодна з цих кімнат у користування позивача виділена бути не може. Судовим розглядом також встановлено, і не оспорюється представником відповідачів, що на теперішній час між сторонами виникли вкрай неприязні стосунки. Сторони не можуть досягти домовленості щодо визначення порядку користування спірною квартирою. Відповідачі заперечують як проти вселення позивача у квартиру, так і проти користування ним житловою кімнатою площею 9,6 кв.м. і місцями загального користування квартири. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі встановлених під час судового розгляду справи обставин суд вважає за можливе усунути перешкоди у здійсненні позивачем свого права користування належним йому на підставі спільної часткової з відповідачами власності майном, і поновити порушене право позивача на користування спірною квартирою шляхом його примусового вселення до неї і зобов'язання відповідачів не перешкоджати позивачу користуватися місцями загального користування спірної квартири. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача сплачену суму судового збору в рівних частках по 640 грн. з кожного.

Outcome: approved