overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 28 вересня 2007 року він уклав шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось. Тому, просив розірвати даний шлюб. Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, надійшла заява в якій просить суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явилась, надійшла заява в якій позов визнає та просить суд слухати справу у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON], 28 вересня 2007 року вступили в зареєстрований шлюб. (а.с. 3) Під час шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження. (а. с. 4-5) Як зазначає позивач, що у зв'язку із тим, що їхні погляди на життя є різними, спільне проживання вважаю неможливим і збереження шлюбу. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України) Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довіру та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами неможливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 к. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 28 квітня 2001 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис № 511. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося, оскільки мають різні погляди на життя, різні характери. Шлюбні відносини між ними припинились. Спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання не зявилися, надала суду заяву в якій просила суд розглянути справу без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки та поновлювати їх наміру не мають. Сімя розпалась остаточно, шлюбні відносини між ними припинилися, для їх відновлення можливостей немає, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати. На підставі ст. ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 28 травня 2016 року він уклав шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу сторони двох дітей: [PERSON] [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось. Тому, просив розірвати даний шлюб. За клопотанням позивача позов в частині непохитного права позивача мати доступ до його дітей за бажанням в цивільній справі залишено без розгляду Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити з підстав зазначених в позові. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши думку позивача його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON], 28 травня 2016 року вступили в зареєстрований шлюб (а.с.5) Під час шлюбу у сторін народились: [PERSON] [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]., що підтверджується копіями свідоцтв про народження. (а.с.6-7) Як зазначає позивач, спільне життя з позивачкою не склалось, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки. На підставі чого в сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України) Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довіру та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами неможливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29.03.1994 року він уклав шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалось, мають різні погляди на життя. Фактичні шлюбні стосунки припинились, спільного господарства не ведуть з червня 2001 р. Подальше сумісне життя не можливе, строк на примирення не потрібен. Просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з»явився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з»явилась, в матеріалах справи нотаріально посвідчена заява від 30.05.2005 р., в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, спільне життя подружжя не склалось, шлюб носить формальний характер, спільного господарства не ведуть з червня 2001 р., строк на примирення просили не надавати, на розірванні шлюбу наполягали. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сім»ї і є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29.07.2014 року він зареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Від даного шлюбу сторонни мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Їх сімя розпалася через суперечки, непорозуміння один з одним, різні погляди на життя. Вони ніяких подружніх стосунків з відповідачем не підтримують, сумісне господарство не ведуть. Тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач надав заяву про слухання справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надала заяву про слухання справи в її відсутність. Проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 288073 виданого 29.07.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 275 (а.с. 5). Від зазначеного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 505831 виданого 09.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області , актовий запис № 953 (а.с. 6). Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони ніяких подружніх стосунків не підтримують, сумісне господарство не ведуть, тобто сімя розпалася остаточно, збереження сімї неможливе, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Строку на примирення стронам не потрібно. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову. Згідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шдюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29.08.1998 року він уклав шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу мають доньку Катерину, [INFO] та Софію, [INFO] Сімейне життя не склалось, мають різні погляди на життя. Фактичні шлюбні стосунки припинились, спільного господарства не ведуть з червня 2015 року. Подальше сумісне життя не можливе, строк на примирення не потрібен. Просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, спільне життя подружжя не склалось, спільного господарства сторони не ведуть з червня 2015 року, шлюб носить формальний характер, строк на примирення сторони просили не надавати. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сім»ї і є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29.12.2007 року він уклав шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалось, мають різні погляди на життя. Фактичні шлюбні стосунки припинились, спільного господарства не ведуть з січня 2015 року. Подальше сумісне життя не можливе, строк на примирення не потрібен. Просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, спільне життя подружжя не склалось, спільного господарства сторони не ведуть з січня 2015 року, шлюб носить формальний характер, строк на примирення сторони просили не надавати. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сім»ї і є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29 липня 2006 року між ним та відповідачкою зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області. В шлюбі у подружжя народилась донька [PERSON], [INFO]. Позивач вважає що подальше спільне життя та продовження шлюбу неможливе. На даний час шлюбних стосунків подружжя не підтримує, вони проживають окремо. Спору щодо місця проживання дитини між подружжям немає. Позивач, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, відповідно до якої він підтримує заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу та просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, відповідно до якої вона визнає позов про розірвання шлюбу, просить розглянути справу у її відсутність. За таких обставин, відповідно до вимог ст. 74, 76, 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 липня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 61 (а.с.5). 24.12.2008 року у подружжя народилась донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Відповідно до положення ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Суд враховує зміст позовної заяви про те, що [PERSON] та [PERSON] не підтримують шлюбних відносин і проживають окремо, спільного господарства не ведуть, позицію відповідача, яка в письмовій заяві визнав позов в повному обсязі, та приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між подружжям суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 29 серпня 1993 року виконавчим комітетом Трапівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області був зареєстрований шлюб між ним та [PERSON], про що було зроблено відповідний актовий запис за №7. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. [PERSON] вказує, що причиною розпаду сім'ї стало те, що між ними виникали постійні непорозуміння, які негативно позначились на їхніх взаємовідносинах та врешті призвели до розриву сімейних стосунків. Позивач вважає, що їх сім'я розпалась остаточно, оскільки спільне проживання вони припинили близько семи років тому, подальше життя та збереження сім'ї вважає неможливим, а тому просить розірвати їх шлюб у судовому порядку. Позивач в судове засідання не з'явився, однак направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, однак направила до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Із повторного свідоцтва про шлюб (а.с.3) видно, що 29 серпня 1993 року виконавчим комітетом Трапівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO], про що було зроблено відповідний актовий запис за №7. Прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на «[PERSON]». Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами постійно виникали непорозуміння, які негативно позначилися на їх взаємовідносинах, а врешті привели до розриву сімейних відносин, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у зв'язку з чим, суд вважає, що шлюб має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 29 червня 2013 року він уклав шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають доньку: [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось, спільне господарство не ведуть. Тому, просив розірвати даний шлюб. Позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 29 червня 2013 року вступили в зареєстрований шлюб (а.с.7). Під час шлюбу у сторін народилась донька: [PERSON], [INFO] (а.с.8). Як зазначає позивач, сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні стосунки не підтримують. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами неможливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30.05.2009 року він уклав шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалось, мають різні погляди на життя. Фактичні шлюбні стосунки припинились, спільного господарства не ведуть з грудня 2015 р. Подальше сумісне життя не можливе, строк на примирення не потрібен. Просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, спільне життя подружжя не склалось, шлюб носить формальний характер, спільного господарства не ведуть з грудня 2015 р., строк на примирення просили не надавати, на розірванні шлюбу наполягали. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сім»ї і є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30.07.2009 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Спільних дітей від даного шлюбу вони не мають. Позивач усиновив [PERSON], [INFO] дитину відповідачки. Спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть з грудня 2012 року по тій причині, що вони мають різні погляди на життя, в зв»язку з чим у них постійно виникають сварки та непорозуміння. Вважає, що сім»я розпалася остаточно і перспектив для її збереження немає. Просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з?явився, причини неявки суду не відомі, про час день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що спільне життя подружжя не склалось, спільного господарства сторони не ведуть з грудня 2012 року. Як пояснив позивач в судовому засіданні, наміру до примирення з відповідачкою він не має, шлюб носить формальний характер, а тому на розірванні шлюбу наполягає. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сім»ї і є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved