Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 12 липня 2017 року о 20.00 годин на 244 км+900 м а/д Н-23 водій [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 21099 реєстраційний номер [NUMBER] з боку м. Нікополь в напрямку с. Олексіївки, виконуючи маневр розвороту не переконався, що його маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки для інших учасників руху, виїхав з узбіччя на проїжджу частину дороги та не дав дороги автомобілю «Geely» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався позаду у попутному напрямку, чим змусив його щоб уникнути зіткнення, виїхати на смугу зустрічного руху, після чого до узбіччя, де здійснив наїзд на перешкоду (дорожнє огородження). Своїми діями відповідач [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. З постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2017 року вбачається, що вина відповідача [PERSON] підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР 067572 від 12 липня 2017 року, схемою місця ДТП, показаннями водія [PERSON] , фото доданими до матеріалів справи та показаннями свідків. Справу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, належний позивачу автомобіль «Geely МК Cross ЗНГ» отримав значні механічні пошкодження, у зв`язку з чим позивачу було завдано матеріальну шкоду. Між власником автомобіля ВАЗ 21099 реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] та ПАТ «СК «Мега-Гарант» на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди був укладений договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/0842294. За даним Полісом було застраховано цивільно-правову відповідальність страхувальника та інших осіб, які правомірно володіють автомобілем ВАЗ 21099 реєстраційний номер [NUMBER] , і яким забезпечено відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу ВАЗ 21099 реєстраційний номер [NUMBER] . Позивач у визначеному законом порядку письмово повідомив страхову компанію про страховий випадок та надав можливість представникам страхової компанії оглянути належний йому автомобіль «Geely МК Cross ЗНГ» реєстраційний номер [NUMBER] на станції технічного обслуговування. Після подання до ПАТ «СК «Мега-Гарант» документів, необхідних для виплати страхового відшкодування, вимоги позивача були визнані обґрунтованими та прийнято рішення про здійснення страхового відшкодування. Натомість без узгодження з позивачем суми страхового відшкодування, яка підлягала виплаті та без узгодження способу відшкодування, 09 листопада 2017 року ПАТ «СК «Мега-Гарант» здійснило переказ грошових коштів на рахунок позивача в сумі 41\~043,43 грн. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення величини матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу внаслідок ДТП № 754, складеного 13 грудня 2017 року, величина матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Geely МК Cross ЗНГ» реєстраційний номер [NUMBER] становить 60\~565,36 грн. Оскільки згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження, величина матеріального збитку, завданого належному позивачу автомобілю становить 60\~565,36 грн., тому з урахування виплаченої ПАТ «СК «Мега-Гарант» суми страхового відшкодування у розмірі 41\~043,43 грн., різниця суми між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка становить 19\~521,93 грн. повинна бути відшкодована відповідачем [PERSON] разом з витратами за послуги судового експерта-автотоварознавця з визначення розміру завданої матеріальної шкоди у розмірі 1600,00 грн. Крім того, позивач вважає, що діями відповідача йому було заподіяно моральну шкоду, оскільки з дня скоєння пригоди, внаслідок якої було пошкоджено його автомобіль, який тривалий час знаходився не відремонтованому стані, в нього був пригнічений стан. Після дорожньо-транспортної пригоди йому довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності для нього та її сім`ї. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, довелося відкласти або взагалі відмовитися. У зв`язку з наведеними обставинами, заподіяну моральну шкоду позивач оцінює у 25\~000,00 грн., яку просить стягнути з [PERSON] на свою користь. Позивач звертався до відповідача з досудовою вимогою щодо відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, однак жодних дій для врегулювання спору, що виник, відповідачем [PERSON] здійснено не було. Враховуючи вищевикладені обставини, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь різницю суми між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, в сумі 19\~521,93 грн., витрати за послуги судового експерта-автотоварознавця з визначення розміру завданої матеріальної шкоди у розмірі 1600,00 грн., моральну шкоду в розмірі 25\~000,00 грн., а також витрати за надання йому правничої допомоги в сумі 5000,00 грн. Відповідач [PERSON] з позовом ознайомлений, ухвала про відкриття провадження по даній справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами була отримана його представником адвокатом Крихтою А.А., що підтверджується її підписом (а.с.43-45). Однак відповідач відзиву на позов не надав та жодних заяв або клопотань від нього до суду не надходило. Згідно з ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи те, що судом були використані передбачені чинним законодавством способи для повідомлення відповідача про розгляд справи, та приймаючи до уваги той факт, що наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд у відповідності до норм\~ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку. Стаття 12 ЦПК України\~передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України). Під час розгляду даної справи, судом було забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості\~(стаття 129 Конституції України). Судом встановлено, що 12 липня 2017 року о 20.00 годин на 244 км+900 м а/д Н-23 водій [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 21099 реєстраційний номер [NUMBER] з боку м. Нікополь в напрямку с. Олексіївки, виконуючи маневр розвороту не переконався, що його маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки для інших учасників руху, виїхав з узбіччя на проїжджу частину дороги та не дав дороги автомобілю «Geely» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався позаду у попутному напрямку, чим змусив його щоб уникнути зіткнення, виїхати на смугу зустрічного руху, після чого до узбіччя, де здійснив наїзд на перешкоду (дорожнє огородження). З постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2017 року вбачається, що своїми діями відповідач [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, а його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР 067572 від 12 липня 2017 року, схемою місця ДТП, показаннями водія [PERSON] , фото доданими до матеріалів справи та показаннями свідків. Постанова набула чинності 03 листопада 2017 року (а.с.6). Відповідно до ч. 6. ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, належний позивачу автомобіль «Geely МК Cross ЗНГ» отримав механічні пошкодження. На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди між власником автомобіля ВАЗ 21099 реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] та ПАТ «СК «Мега-Гарант» було укладено договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/0842294. За даним Полісом було застраховано цивільно-правову відповідальність страхувальника та інших осіб, які правомірно володіють автомобілем ВАЗ 21099 реєстраційний номер [NUMBER] , і яким забезпечено відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу ВАЗ 21099 реєстраційний номер [NUMBER] . На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач [PERSON] письмово повідомив страхову компанію про страховий випадок та надав можливість представникам страхової компанії оглянути належний йому автомобіль «Geely МК Cross ЗНГ» реєстраційний номер [NUMBER] на станції технічного обслуговування. За результатами обстеження та на підставі наданих позивачем відповідних документів ПАТ «СК «Мега-Гарант» було прийнято рішення про здійснення страхового відшкодування. 09 листопада 2017 року ПАТ «СК «Мега-Гарант» здійснило переказ грошових коштів на рахунок позивача в сумі 41\~043,43 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку позивача в ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.22). В той же час, як вбачається з висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення величини матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу внаслідок ДТП № 754, складеного 13 грудня 2017 року, фактична величина матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Geely МК Cross ЗНГ» реєстраційний номер [NUMBER] становить 60\~565,36 грн. (а.с.8-20). Позивач звертався до відповідача [PERSON] з досудовою вимогою-претензією щодо відшкодування заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 21121,93 грн., яка є сумою різниці між фактичним розміром завданої шкоди та виплаченої ПАТ «СК «Мега-Гарант» суми страхового відшкодування з урахування вартості послуг експерта, однак жодних дій для врегулювання спору, що виник, відповідачем [PERSON] здійснено не було (а.с.23-26). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема якщо \~шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 ст. 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже враховуючи те, що відповідач винний у вчинені дорожньо-транспортної пригоди, за наслідками якої пошкоджено транспортний засіб позивача [PERSON] М.В. добровільно не відшкодував завдану шкоду, тому суд з огляду на вимоги розумності та справедливості, приходить висновку, що з відповідача [PERSON] в рахунок відшкодування позивачу матеріальної шкоди підлягає стягненню 19\~521,93 грн. (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот двадцять одна грн. 93 коп.) та витрати за послуги судового експерта-автотоварознавця з визначення розміру завданої матеріальної шкоди у розмірі 1600,00 грн., а разом до стягнення 21\~121,93 грн. (двадцять одна тисяча сто двадцять одна грн. 93 коп.). Щодо вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного. Згідно ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. На думку суду, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. Потерпілому відшкодовується моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої\~статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог\~статті 23 Цивільного кодексу України. Суд дійшов висновку про необхідність покладення такого обов`язку на відповідача [PERSON] , оскільки саме він керував транспортним засобом на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Проте, суд вважає доцільним зменшити суму моральної шкоди, визначену позивачем, розмір якої розрахований без врахування вимог\~ст. 23 ЦК України. Суд враховує той факт, що позивач внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазнав істотних негативних змін в особистому житті, пов`язаних із пошкодженням його автомобіля. Вирішуючи питання про відшкодування позивачу [PERSON] моральної (немайнової) шкоди, суд виходить з принципу справедливості, розумності та виваженості. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Виходячи з характеру протиправних дій, ступеню вини відповідача та з урахуванням п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд з огляду на вимоги розумності і справедливості, вважає, що розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з [PERSON] користь позивача [PERSON] повинен складати 1000,00 грн. (одна тисяча грн. 00 коп.). Також позивач, посилаючись на договір «про надання правничої допомоги» № 01/07-2017ац про, просить суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. Пунктом 48 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» встановлено, що зазначені витрати\~мають бути\~документально підтверджені\~та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. В той же час, матеріали справи не містять належних та\~допустимих доказів\~у розумінні\~ст.\~77\~ЦПК України, документального підтвердження витрат позивача на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, тому суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог в цій частині. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] сплачений ним судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.).

Outcome: partial