Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про зняття арешту з майна, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є власником нерухомого майна, а саме ? частини квартири [ADDRESS] та власником квартири [ADDRESS]. В травні 2017 року позивач дізнався, що постановою державного виконавця в рамках виконавчого провадження № 49538502 на все нерухоме майно позивача. було накладено арешт. Підставою для накладення арешту стала заборгованість по сплаті аліментів. В подальшому позивач звернувся з заявою до відповідача, про скасування арешту на майно та надав докази, що рішення суду виконує, та сплачує аліменти, які підлягають стягненню. Проте листом відповідача від 16.06.2017 року позивачу відмовлено в скасуванні арешту, в зв'язку з тим, що для вирішення питання про зняття арешту необхідно звернутися до суду. Такі дії позивач вважає неправомірними, в зв'язку з чим вимушений звернутися до суду з даним позовом для захисту свого порушеного права. Позивач в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій просив позов задовольнити з підстав наведених в позовній заяві /а.с. 83/. Відповідачі у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні ним правовідносини. 18.11.2015 року на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області було видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання доньки, в розмірі 2000 грн. /а.с.68-69/. 02.12.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дарницького РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження /а.с. 7-8/. 09.03.20174 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої було накладено арешт на нерухоме майно боржника /а.с.5/. Згідно відповіді ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві, вбачається, що заборгованість станом на лютий 2017 року відсутня /а.с.9/. 25.05.2017 року позивач звернувся з заявою до відповідача про скасування арешту на нерухоме майно /а.с.10/. Листом відповідача від 16.06.2017 року позивачу було відмовлено в заяві, оскільки порядок зняття арешту, що стосується права власності на майно вирішується в судовому порядку /а.с.11/. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» роз'яснено, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 4 п. 7 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника. Враховуючи те, що державним виконавцем була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вище наведеного та

Outcome: approved