Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], Слідчого відділу податкової міліції державної податкової адміністрації в Одеській області про зняття арешту з заставного майна, посилаючись на те, що 11 грудня 2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 490053468, згідно п. 2.4 Банк надав відповідачу кредит в розмірі 46 187, 97 дол. США, на строк до 11 грудня 2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12, 5 %, для придбання транспортного засобу Volkswagen Passat, 2007 року випуску, червоного кольору, д/н [NUMBER], номер кузову - [NUMBER], тип - легковий сєдан (свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], видане 07 грудня 2007 року РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області). Вказаний транспортний засіб одночасно виступає заставою в забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору. Також позивач зазначає, що 22 липня 2010 року слідчим відділом ПМ ДПА в Одеській області ухвалено постанову про накладення арешту на все майно [PERSON], у тому числі, і на вищевказаний заставний транспортний засіб. Разом з тим, на виконанні у ВДВС Кілійського районного управління юстиції перебував виконавчий лист №2-3015/2011/12 від 19 жовтня 2012 року, виданий Кілійським районним судом Одеської області про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості по кредитному договору № 490053468 у сумі 957 289, 23 грн. В ході примусового виконання вказаного виконавчого листа було описано та арештовано належний [PERSON] транспортний засіб Volkswagen Passat, 2007 року випуску, червоного кольору, д/н [NUMBER]. Однак, 27 травня 2014 року державним виконавцем ВДВС Кілійського районного управління юстиції видано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з наявністю арешту СВ ПМ ДПА в Одеській області на все майна [PERSON], у тому числі, і на вищевказаний транспортний засіб. Зазначена постанова про накладення арешту на автомобіль порушують майнові права ПАТ «Альфа-Банк», тому позивач просить звільнити вищевказаний автомобіль з-під арешту, та скасувати відповідні відомості в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Представник ПАТ «Альфа-Банк» у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, та розглядати справу в заочному порядку. Відповідач [PERSON] та представник відповідача Слідчого відділу податкової міліції державної податкової адміністрації в Одеській області у судове засідання не з'явились, були сповіщені про розгляд справи належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК України, заяву про розгляд справи за їх відсутності не подавали та про причини неявки суд не повідомляли. У відповідності до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. До суду повернулись рекомендовані повідомлення форми Ф-119 про вручення поштових відправлень [PERSON] 29 липня 2014 року, а представнику СВ ПМ ДПА в Одеській області - 28 липня 2014 року, що свідчить про те, що відповідачі про розгляд справи були сповіщені належним чином. У зв'язку з чим, суд вважає за можливе, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, та зі згоди представника позивача, провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 грудня 2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 490053468, згідно з яким Банк надав відповідачу кредит в розмірі 46 187, 97 дол. США, на строк до 11 грудня 2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12, 5 %. Відповідно до п. 2.4, 2.10 вказаного договору кредит надається відповідачу для придбання транспортного засобу Volkswagen Passat, 2007 року випуску, червоного кольору, д/н [NUMBER], номер кузову - [NUMBER], тип - легковий сєдан (свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], видане 07 грудня 2007 року РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області), який виступає заставою в забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору. За п. 8 кредитного договору сторони дійшли згоди, що даний договір містить елементи різних правовідносин та є за своєю природою змішаним договором. Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Також судом встановлено, що на виконанні у ВДВС Кілійського районного управління юстиції перебував виконавчий лист №2-3015/2011/12 від 19 жовтня 2012 року, виданий Кілійським районним судом Одеської області про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості по кредитному договору № 490053468 у сумі 957 289, 23 грн. В ході примусового виконання вищевказаного виконавчого листа було описано та арештовано належний [PERSON] транспортний засіб марки Volkswagen Passat, 2007 року випуску, червоного кольору, д/н [NUMBER]. Однак, 27 травня 2014 року державним виконавцем ВДВС Кілійського районного управління юстиції видано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з наявністю арешту СВ ПМ ДПА в Одеській області на все майна [PERSON], у тому числі, і на вищевказаний транспортний засіб. Вказаний арешт був накладений 22 липня 2010 року слідчим відділом ПМ ДПА в Одеській області ухвалено постановою про накладення арешту на все майно [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №44423278 від 10 червня 2014 року. Зазначена постанова про накладення арешту на автомобіль порушують майнові права ПАТ «Альфа-Банк», виходячи з наступного. Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Аналогічні положення містить ст. 19 Закону України «Про заставу». Відповідно до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстроване обтяження має вищий приорітет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. З витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №44423278 від 10 червня 2014 року вбачається, що заборона на відчуження транспортного засобу марки Volkswagen Passat, 2007 року випуску, червоного кольору, д/н [NUMBER], зареєстрована 12 грудня 2007 року, тобто у зв'язку з укладенням кредитного договору № 490053468. Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Виходячи зі змісту наведеної норми Закону, право на звернення до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту належить особі, яка вважає себе власником спірного майна. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Згідно із ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Відповідно до ст. 585 ЦК України та ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, право застави у ПАТ «Альфа-Банк» виникло 11 грудня 2007 року, а постанова СВ ПМ ДПА в Одеській області про накладення арешту на вищевказаний автомобіль була винесена 22 липня 2010 року, тобто після укладення ПАТ «Альфа-Банк» договору застави. Крім того, загальна заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Альфа-Банк» за кредитним договором, що забезпечений вищевказаним арештованим транспортним засобом, складає 957 289, 23 грн., що значно більше вартості предмета застави, оскільки сторони договору застави за взаємною згодою визначили вартість предмета застави, що згідно п. 2.4 договору складає 16 989, 24 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Отже, державна виконавча служба згідно з вимогами вищевказаної статті не має правових підстав для звернення стягнення на заставне майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved