Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за невиконання грошового зобов`язання в сумі 10334,50 дол. США (станом на 11.10.2019 за курсом НБУ 253608 грн 63 коп.). Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Апеляційного суду м. Києва від 07.12.2016 про стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON] на суму 71533,33 дол. США та 49600 дол. США, виданий виконавчий лист №760/1601/14-ц (провадження №2/760/5915/14) про стягнення вказаного боргу з відповідача. Позивач пред`явив до виконання зазначений виконавчий лист до Солом`янського ВДВС ГТУЮ у м. Києві. Відповідач не заперечує факт наявності боргу, однак повертати його не бажає. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем на даний час не погашена. Позивач вважає, що наявність судового рішення про стягнення боргу не припиняє нарахування санкцій на підставі ст. 625 ЦК України. Термін прострочення повернення боргу відповідачем за період з 07.12.2016 (рішення, яке набрало законної сили) по 11.10.2019 складає 1038 дні. Таким чином, борг з суми 121133,33 дол. США за період з 07.12.2016 по 11.10.2019 становить 10334,50 дол. США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 11.10.2019 становить 253608 грн 63 коп. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.10.2019 у справі відкрито спрощене позовне провадження. У встановлений ухвалою строк відзив від відповідача не надійшов. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 07.12.2016 №760/1601/14-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто борг в сумі 71533,33 дол. США та 49600 дол. США. Рішення суду набрало законної сили 07.12.2016 року (а.с. 8-9). На підставі зазначеного рішення, видано виконавчий лист №760/1601/14-ц (провадження №2/760/5915/14) про стягнення вказаного боргу з відповідача (а.с. 5). Позивач зазначав, що відповідач визнає борг, однак повертати його не бажає. За період судової тяганини відповідач вивів своє майно з під можливого обтяження шляхом переоформлення на дітей та дружину. Постановою державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві відкрито Виконавче провадження №56686835 про стягнення боргу з відповідача на користь позивача на суму 71533,33 дол. США та 49600 дол. США (всього 121133,33 дол. США) (а.с. 6). Вбачається, що не зважаючи на дії виконавчої служби борг до цього часу стягнутий не був, що підтверджується Інформацією про стан виконавчого провадження (а.с. 7). Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем на даний час не погашена, на що слід зазначити наступне. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Виникнення у боржника обов`язку сплатити кредитору певну суму, є грошовим зобов`язанням. Наявність судового рішення про стягнення боргу за договором позики не припиняє нарахування санкцій за ст. 625 ЦК України (ВСУ у справі № 6-2311 цс 16 від 22 березня 2017 р.) Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідальність за порушення зобов`язання, передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання, в тому числі у вигляді сплати 3% річних, що свідчить про можливість її застосування до всіх випадків порушення грошового зобов`язання, незалежно від підстав його виникнення. Вбачається, що борг відповідача, визнаний рішенням Апеляційного суду м. Києва №760/1601/14-ц не стягнутий в межах виконавчого провадження №56686835 та існує на даний час. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи із зазначеного, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу у вигляді 3% річних за період прострочення, відповідно до ст. 625 ЦК України. Термін прострочення повернення боргу відповідачем в сумі 121133,33 дол. США за період з 07.12.2016 (рішення, яке набрало законної сили) по 11.102019 складає 1038 дні. Відповідно до розрахунку боргу станом на 11.10.2019 року, наданого позивачем: борг з суми 121133,33 дол. США за період з 07.12.2016 по 11.10.2019 (1038 дні) складає: 121133,33 дол. США х 3% : 365 дн. х 1038 дн. = 10334,50 дол. США. В гривневому еквівалент за курсом НБУ станом на 11.10.2019 (24,54 грн/дол. США), борг складає: 10334,50 х 24,54 = 253608,63 грн. Суд, перевіривши розрахунок позивача, вважає його вірним, а відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за невиконання грошового зобов`язання в сумі 10334,50 дол. США (станом на 11.10.2019 за курсом НБУ 253608 грн 63 коп.) Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З урахуванням задоволення позову, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 2536 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved