Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості безпідставно набутої теплової енергії. У своєму позові позивач вказав, що 20.12.2012 року Заводський районний суд м. Запоріжжя виніс ухвалу про відмову у прийняті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON], відповідача по справі, заборгованості за постачання теплової енергії в нежитлове приміщення в сумі 2183,09 грн. за період з 01.11.2009 року по 01.10.2012 року. Концерн «МТМ» здійснював постачання теплової енергії до нежитлового приміщення підвалу (літ. А-2), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яке належить на праві власності [PERSON]. Даний факт підтверджується договором купівлі-продажу об'єкту права комунальної власності № 42/11від 21.12.2011 року. Згідно акту від 23.11.2012 року спортивний комплекс розташований в підвальному приміщенні двоповерхового житлового будинку. Система опалення загальна з будинковою, однотрубна з верхньою розводкою. Опалювальні прилади демонтовані. Через приміщення проходять трубопроводи зворотного теплоносія. Система опалення приміщення, яке належить відповідачу, є невід'ємною частиною системи опалення будинку, який знаходиться на балансі МКП «Основаніє». Факт тат розмір тепло споживання даного приміщення підтверджується договором купівлі-продажу теплової енергії № 704259 від 01.08.2007 року, укладеного між концерном «МТМ» та відповідачем, як приватним підприємцем, який припинив свою дію 23.12.2011 року. Відповідач,будучи стороною договору № 704259 від 01.08.2007 р. сплатив заборгованість за отриману теплову енергію за період до 01.02.2012 року Договірні відносини існували та виконувалися. 23.11.2012 року позивачем було здійснено обстеження приміщення та виявлено,що система опалення приміщення, яке належить відповідачу, є невід'ємною частиною системи опалення житлового будинку, який знаходиться на балансі МКП «Основаніє», опалювальні прилади демонтовані, по приміщенню проходять трубопроводи зворотного теплоносія. Можливість відключення від теплопостачання даного приміщення - відсутня. Актом обстеження системи тепло споживання від 12.06.2013 року зафіксовано, що радіатори відсутні. По приміщенню проходять транзитні трубопроводи зворотного теплоносія та стояки житлового будинку під стелею підвалу. Теплове навантаження на постачання теплової енергії до приміщення відповідача передбачене «Розрахунком теплового навантаження на опалення» № 4153/14 від 20.06.2013 року щодо об'єкту - нежитлове приміщення по [ADDRESS] на підставі акту від 12.06.2013 року, до вказано, що трубопроводи та стояки ізольовані. Розрахунок складає 148 ккал/ год. До 01.10.2012 року теплове навантаження складало 2884 ккал/год., яке застосовувалося при виконанні рахунків виходячи з «Розрахунку теплового навантаження на опалення». 18.12.2013 року позивач надав відповідачу проект договору № 704342 про купівлю-продаж теплової енергії для підписання, однак, відповідач проігнорував пропозицію позивача та не уклав договір в строки, визначені діючим законодавством. Позивач звернувся до суду із заявою про визнання договору купівлі-продажу теплової енергії між концерном «МТМ» та [PERSON] укладеним. Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23.10.2013 року позовні вимоги концерну «МТМ» залишені без задоволення. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області апеляційна скарга концерну «МТМ» залишена без задоволення. Позивач у період з лютого 2012 року по лютий 2013 рік на підставі особового рахунку № 704259 відпустив відповідачу теплову енергію на суму 5396,20 грн. Перерахунок шляхом зняття нарахування за період жовтень,листопад,грудень 2012 р., січень, лютий, березень, квітень 2013 р.- мінус 3898,97 грн. Таким чином, заборгованість споживача за отриману теплову енергію за період з лютого 2012 р. по грудень 2014 р. складає 2629,60 грн. У своєму позові позивач вказав, що у зв'язку з тим, що теплова енергія була отримана відповідачем безпідставно та повернення її в натурі є неможливим. Таким чином, відповідач порушив вище перелічені вимоги діючого законодавства України і тому зобов'язаний відшкодувати вартість безпідставно набутої теплової енергії в сумі 2 629,60 грн. У судовому засідання представник позивача позов підтримала у повному обсязі і просить його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав і суду пояснив, що він не є споживачем теплової енергії, що встановлено рішенням Заводського районного суду від 23.10.2013 року, яке набрало чинності. По приміщенню його, відповідача, проходить транзитний трубопровід зворотного теплопостачання, та відсутні прилади обігріву, і у відповідача немає необхідності у теплопостачанні підключення до існуючої мережі не є необхідним. Просить відмовити позивачу у задоволенні позову. Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення сторін,суд вважає, що позов концерну «Міські теплові мережі» в особі філії концерну «МТМ» Заводського району задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач по справі - [PERSON] є власником нежилого приміщення підвалу (літ. А-2), яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу об'єкту права комунальної власності № 42/11від 21.12.2011 року. Згідно рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23.10.2013 року позивачу по справі відмовлено у визнанні договору купівлі-продажу теплової енергії укладеним між МТМ та [PERSON] Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 25.12.2013 року рішення районного суду від 23.10.2013 року залишено без змін. Згідно рішень судів встановлено, що [PERSON] не є споживачем комунальної послуги з централізованого опалення та підігріву питної води, тобто не використовує теплову енергію, яка постачається позивачем до будинку [ADDRESS] Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, що встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд не узяв до уваги посилання позивача на той факт, що теплова енергія в гарячій воді постачалася відповідачу не на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, а на підставі особового рахунку [NUMBER], оскільки, згідно правил користування тепловою енергією,затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р. № 1198, споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб'єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Згідно п.23 Правил розрахунку за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності, відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами),затвердженими в установленому порядку. Згідно листа комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання № 4» МКП «Основаніє» внутрішня магістральна теплова мережа у приміщенні [ADDRESS] що знаходиться в приватній власності [PERSON], знаходиться на балансі підприємства. Судом встановлено, що по приміщенню [PERSON] проходить транзитний трубопровід зворотного теплопостачання і відсутні приладу обігріву. Тому відповідач не отримував безпідставно ніякої теплової енергії і не зобов'язаний сплачувати за це послуги, а тим паче повертати вартість безпідставно набутого майна, як про це стверджує позивач. Таким чином, у судовому засіданні позов концерну «Міські теплові мережі» в особі філії концерну «МТМ» Заводського району не знайшов свої докази та обґрунтування, і тому задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed