Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поновлення договору оренди землі, посилаючись на те, що 05.09.2007 року між відповідачем та товариством було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 6 га, яка розташована на території Скалівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, який 21.05.2010 року зареєстрований у Новоархангельському відділі КФЦОДЗК за №041037600019. Відповідно до п. 8 договору, договір укладено на (п`ять років). Договір набирає чинності після його підписання та державної реєстрації (п.43). Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 15.08.2018 року по справі № 532/384/16-ц визначено, що строк дії договору оренди земельної ділянки починається після набрання таким договором чинності, а не з моменту його укладення. За змістом статей 18 та 20 Закону про оренду землі, які підлягають застосуванню до договору оренди земельної ділянки згідно з вимогами статті 792 ЦК України, укладений договір оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації та набирає чинності після такої реєстрації. Набранням договором чинності є момент у часі, коли починають діяти права та обов`язки по договору, тобто коли договір як підстава виникнення правовідносин, виражена (оформлена) у письмовій формі, в якій зафіксовані умови договору, породжує правовідносини, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні цього договору. Отже Договір діяв до 21.05.2015 року. Протягом всього часу дії договору оренди Позивач в повному обсязі виконував свої обов`язки, щодо виконання яких у відповідача не було жодних претензій. На даний час повністю проведений розрахунок за 2018 р. Про заперечення щодо поновлення договору та припинення його дії по закінченню строку відповідач позивача не повідомляв. Після закінчення терміну дії договору, під час виплати орендної плати за користування земельною ділянкою за 2015 рік позивачем перед відповідачем було ініційовано питання щодо продовження терміну дії договору на, що відповідач не заперечив проти такого та з 2015 по 2018 роки включно отримував орендну плату. Тобто з 2015 року по день звернення до суду позивач продовжує користуватися земельною ділянкою площею 6 га, яка розташована на території Скалівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, яка належить відповідачу на праві приватної власності, на умовах договору який сторонами подовжено за принципом мовчазної згоди. Належне використання позивачем спірної земельної ділянки з 2010 року по 2019 рік підтверджується довідкою Скалівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області та довідкою про виплату орендної плати. Починаючи з 21.05.2015 р. до 21.06.2015 р. відповідач не надав листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору. При цьому позивач продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою - питання про її повернення на умовах Договору не ставилось та не проводилось. Отже, за наведених обставин наявності переважного права на поновлення договору на новий строк та відсутності протягом місяця після закінчення строку договору повідомлення відповідача про заперечення у його поновленні, договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Просив суд визнати поновленим, на той самий строк та на тих самих умовах зі строком дії до 21.05.2020 року, договір оренди земельної ділянки загальною площею 6 га, яка розташована на території Скалівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області від 05.09.2007 року, укладений між відповідачем та позивачем. Стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору - 1921 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. В разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, також не подав відзив, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі наданих письмових доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню враховуючи наступне. Ч. 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Ч. 1 ст. 4 ЦПК України вказує, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності до частин 1 та 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказує на те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. В ст. 15 ЦК України закріплено право на захист цивільних прав та інтересів. В ст. 16 ЦК України передбачено способи захисту цивільних прав та інтересів. 01.09.2007 року позивач та СВК «Вись» уклали договір оренди земельної ділянки розміром 6 га на строк п`ять років зі сплатою орендної плати в натуральному та грошовому виглядів в розмірі 3,2 % від грошової оцінки земельної ділянки. Предмет договору оренди - земельна ділянка сільськогосподарського призначення /а.с.7-11/. Також сторонами зобов`язання було складено акт приймання-передачі земельної ділянки та акт визначення та погодження меж земельної ділянки /а.с.12/. 24.04.2017 року було утворено юридичну особу ТОВ «Вись», яка є правонаступником СВК «Вись» (єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) /а.с.14-15,16-27/. З значеного документу випливає, що до ТОВ «Вись», як правонаступника СВК «Вись», відбувся перехід всіх прав і обов`язків за договором оренди землі схваленим позивачем (універсальне правонаступництво), а тому ТОВ «Вись» є належним позивачем у справі. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Ч. 1 ст. 4 Закону України «Про оренду Землі» вказує, що орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про оренду Землі» орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою. Дефініція договору оренди землі дана у ст. 13 Закону України «Про оренду землі», зокрема - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (ст. 14 Закону України «Про оренду Землі»). Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. В розумінні ч. 1 ст. 17 Закону України «Про оренду Землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. В розділі IV закріплені права та обов`язки орендодавців і орендарів, захист їх прав. З аналізу зазначених норм матеріального прав випливає, що сторони зобов`язання - договору оренди землі, предметом, якого є земельна ділянка, повинні суворо дотримуватись положень спеціального Закону (Закону України «Про оренду Землі», який виступає регулятором, щодо даних правовідносин, при цьому не порушуючи будь-яких прав сторін в зобов`язанні. В пункті 43 договору оренди землі Пунктом 43 Договору визначено, що Договір набирає чинності після його підписання та державної реєстрації. Згідно ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. В розумінні ст. 50 ЦПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки. Ч. 1 ст. 51 ЦПК України визначено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, а встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Нормами цивільного процесу саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. На відміну від позивача відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Відповідно до частин 1, 3 та 5 ст. 53 ЦПК України законодавець зокрема визначив, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Треті особи належать до осіб, які мають матеріально-правову і процесуально-правову заінтересованість у справі. Участь третіх осіб у цивільній справі зумовлена тим, що судовий спір між сторонами опосередковано стосується прав та інтересів інших осіб, а тому участь у справі третіх осіб, є формою захисту їх прав та інтересів, що пов`язані зі спірними правовідносинами. Разом з тим, їх участь у справі дозволяє суду повно та всебічно дослідити обставини справи, з`ясувати дійсні взаємовідносини учасників спору. 22.08.2019 року цивільну справу за позовомтовариства з обмеженої відповідальністю «Вись» до [PERSON] про поновлення договору оренди землі призначено до судового розгляду. З витребуваної судом інформації з приводу обтяження земельної ділянки відповідача по даній справі вбачається, що 02.04.2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про встановлення емфітевзису строком на 50 років. Тобто на час звернення до суду позивача вже існувало обтяження щодо земельної ділянки, щодо якої позивач має намір пролонгувати (продовжити) договір оренди земельної ділянки. Інформація судом, щодо земельної ділянки позивачем не надавалась та суд не мав інших документів на період проведення підготовчого судового засідання з цього приводу. На момент розгляду справи - стадія судового розгляду, чинним ЦПК України не передбачено диспозитивної або імперативної норми з приводу повернення на стадію відкриття провадження у справі, а також на стадію підготовчого судового засідання в період, яких вирішується питання, щодо залучення учасників до розгляду справи. Разом з тим суд зауважує на те, що виходячи з предмета позову, в разі задоволення заявленої, по даній цивільній справі, матеріально-правової вимоги, це може мати наслідком (підставою) в подальшому скасувати укладений раніше договір встановлення емфітевзису, оскільки рішення в даній справі буде мати преюдиційний характер. На думку суду розгляд справи та ухвалення судового рішення по суті матеріально-правової вимоги за відсутності [PERSON] буде наслідком порушення його прав. З огляду на те, що на даний час стадія судового розгляду справи, і тому суд не вправі навіть при наявності клопотання позивача залучити в якості співвідповідача, особу з якою відповідач схвалив договір про встановлення емфітевзису, а також залучити [PERSON] в якості - третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову - то в задоволенні позову слід відмовити. Також судом враховуються те, що відповідач проживає, як зазначено позивачем, по [ADDRESS] , дана територія відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України» є тимчасово окупованою територією. Крім того, судом враховуються положення частин 1 та 2 ст. 12 1 «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України» відповідно до якої якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб - адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб - адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб - адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення. З приводу цього суд резюмує, що відповідач належним чином двічі викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, але жодних документів, клопотань або заяв до суду не надіслав. Суд вважає за доцільне з метою дотримання прав позивача повідомити про ухвалення даного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб - адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed