Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] посилаючись на те, що у вказаній квартирі, власником якої вона є, зареєстрована її матір [PERSON] та батько [PERSON], відповідач по справі. Проте, як зазначає позивач, відповідач більше року в квартирі не проживає, участі в утриманні квартири не приймає. На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та зняти його з реєстрації за місцем проживання. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу на підставі укладеного між [PERSON] та [PERSON], від імені якої на підставі довіреності діяла [PERSON], договору дарування квартири від 27.03.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером №500 (а.с.4). Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва №16465449 від 15.11.2017 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані три особи: [PERSON] (з 24.04.2012 року), [PERSON] (з 23.10.2012) та [PERSON] (з 23.10.2012 року). Як убачається з пояснень позивача, відповідач не проживає у спірній квартирі понад один рік. Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач в квартирі не проживає без поважних причин понад один рік, позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, підлягають задоволенню. Разом з тим позовні вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку у квартирі задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням тощо є підставою для зняття її з реєстрації місця проживання.

Outcome: partial