Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому вказує, що 02.03.2006 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна») та відповідачем було укладено договір №001/2855/06 про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток. Згідно з умовами кредитного договору та кредитних заявок банк відкрив відповідачу картковий рахунок в гривнях, видав кредитну картку з встановленням відновлювальної кредитної лінії та розміром кредитного ліміту 1500,00 грн. Відповідно до п.2.1.2 кредитного договору позичальник зобовязується повернути суму отриманого кредиту на умовах, в строки та в порядку, що передбачені цим договором. Згідно п.2.6 строк дії кредитної лінії становить 1461 календарний день з моменту підписання сторонами цього договору. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав та надав позичальнику кредит. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав і станом на 11.02.2015 року заборгованість [PERSON] складає 1293,51 грн., з яких сума заборгованості за тілом кредиту 1293,51 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, в позові просить розглядати справу без його участі, підтримав позов у повному обсязі, просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості та понесені судові витрати, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання неодноразово не зявлявся. З довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМВС УДМС України від 15.09.2015 року вбачається, що відповідачка зареєстрована за адресою [INFO] куди їй направлялась судова повістка про виклик до суду, проте остання не отримувала повістку та не повідомила суд про зміну місця проживання (перебування), тому згідно за ст. 77 ЦПК України повістка вважається доставленою, що відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у відсутності відповідача. Суд відповідно зі ст. 224 ЦПК України вважає можливим справу розглянути на підставі наявних в ній доказів за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. \~\~ Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом установлено, 02.03.2006 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна») та відповідачем було укладено договір №001/2855/06 про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток. Згідно з умовами кредитного договору та кредитних заявок банк відкрив відповідачу картковий рахунок в гривнях, видав кредитну картку з встановленням відновлювальної кредитної лінії та розміром кредитного ліміту 1500,00 грн. Відповідно до п.2.1.2 кредитного договору позичальник зобовязується повернути суму отриманого кредиту на умовах, в троки та в порядку що передбачені цим договором. Згідно п.2.6 строк дії кредитної лінії становить 1461 календарний день з моменту підписання сторонами цього договору. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав та надав позичальнику кредит. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав і станом на 11.02.2015 року заборгованість [PERSON] складає 1293,51 грн., з яких сума заборгованості за тілом кредиту 1293,51 грн. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатити проценти. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором. Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні та обґрунтовані, і підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача мають бути стягнуті понесені ним судові витрати на оплату судового збору 243,60 грн.

Outcome: approved