Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 25.10.2019 ним отримано постанову про відкриття виконавчого провадження № 60279112 від 10.10.2019, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяною Леонідівною, щодо стягнення з позивача на користь відповідача суму 52114,17 грн. Із змісту постанови вбачається, що виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого напису № 2706, виданого 16.08.2019 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем. Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом є таким, що не підлягає виконанню, оскільки є незаконним, вчиненим з порушенням процедури, передбаченої законодавством для такого роду нотаріальних дій, приватним нотаріусом були порушені вимоги щодо безспірності заборгованості, у зв`язку з чим просив визнати зазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Також просив стягнути з відповідача витрати, пов`язані з розглядом справи. Ухвалою судді визначено вказану справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, у відповідності до вимог ст. 274 ЦПК України. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. Відповідно до правил ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Третя особа не надала пояснення на позовну заяву. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що 01.03.2018 між [PERSON] оформив у Акціонерного товариства «Банк Форвард» (Харківське відділення № 1, за адресою: м. Харків, пров. Армянський, 1/3) кредитну картку з лімітом кредитування у розмірі 50000,00 грн, з процентною ставкою 0,01% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості 02.03.2021. Відповідно, між [PERSON] та Акціонерним товариством «Банк Форвард» укладено: заява (оферта) № 200129925 від 01.03.2018 (а.с.14), оферта № 200129930 від 01.03.2018 (а.с.15), паспорт споживчого кредиту Додаток до договору № 200129930 від 01.03.2018 (а.с.16), договір добровільного страхування від нещасних випадків «Перша допомога» № DGPP01200129930 від 01.03.2018 (а.с.17), договір добровільного страхування майна та цивільної відповідальності фізичної особи «Моя улюблена квартира» № DGMK01200129930 від 01.03.2018 (а.с.18). 16.08.2019 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюком В.С. вчинено виконавчий напис № 2706 про стягнення з боржника [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 52114,17 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. від 10.10.2019 відкрито виконавче провадження № 60279112 з виконання вищевказаного виконавчого напису (а.с.10). За загальними правилами ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених у ч. 1 ст. 16 ЦК, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом учинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом. Порядок учинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства (ч.1 ст.39 закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок учинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції 22.02.2012 №296/5 та зареєстрований у Мін`юсті 22.02.2012 за №282/20595. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Згідно з п. 1.2 ст. 1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року (далі - Порядок), заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Відповідно до п. 3.2 ст. 3 глави 16 Порядку заборгованість підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Пунктом 3.5. статті 3 глави 16 Порядку встановлено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. У ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, про захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем. Так, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. З матеріалів справи вбачається, що на адресу позивача жодної вимоги або розрахунків заборгованості не надходило, строк погашення кредиту не закінчився, а дострокового погашення кредиту відповідач від позивача не вимагав, що позбавило боржника можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги Акціонерного товариства «Банк Форвард», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми визначеної банком та що боргові зобов`язання, зазначені у виконавчому написі є безспірними. Враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що при вчиненні виконавчого напису № 2706 від 16.08.2019 у приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича порушено вимоги ст. 88 Закону та п.п. 3.1 п. 3 Порядку, а саме з наявністю спору заборгованості та його розміру. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, укладені між позивачем та відповідачем: заява (оферта) № 200129925 від 01.03.2018 (а.с.14), оферта № 200129930 від 01.03.2018 (а.с.15), паспорт споживчого кредиту Додаток до договору № 200129930 від 01.03.2018 (а.с.16), договір добровільного страхування від нещасних випадків «Перша допомога» № DGPP01200129930 від 01.03.2018 (а.с.17), договір добровільного страхування майна та цивільної відповідальності фізичної особи «Моя улюблена квартира» № DGMK01200129930 від 01.03.2018 (а.с.18), містять помилку зазначену у прізвищі позивача як « [PERSON]. Отже, приймаючи до уваги те, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а саме те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не були враховані обставини, які свідчать про спір щодо розміру заборгованості між сторонами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. Далі, позивач [PERSON] , в прохальній частині позову, просить стягнути з відповідача на свою користь понесені ним витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: 5000,00 грн - витрати на правову допомогу та 768,40 грн - судовий збір за подання позовної заяви. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. Суд відмовляє у задоволенні даної вимоги позову, оскільки, всупереч вимог п.п.1,2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, позивачем не додано до матеріалів справи договір, укладений між ним та адвокатом, з якого вбачаються умови про надання правничої допомоги, акт виконаних робіт, а також жодних доказів сплати позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. Згідно із статтею 133 ЦПК України, судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 768,40 гривень, що підтверджено наданою квитанцією (а.с.1). За цих обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial