Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 08.12.2011 року о 20 год. 30 хв. по вул.Бережанській, 16 в м.Києві з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем «Ваз» д.н.з. [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Оболонського районного суду м.Києва від 29.12.2011 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON], однак вказаним автомобілем керував [PERSON] Розмір завданих збитків згідно звіту №692-У від 29.12.2011 року про оцінку автомобіля «Хюндай» складає 4 483,39 грн. Крім того, позивачем було відшкодовано витрати на проведення експертизи у розмірі 300,00 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП потерпілій особі відшкодована не була. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до позивача із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу. Позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 3 736.16 грн. за шкоду, заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу. Додатково позивачем були понесені витрати на збір документів та послуг аварійного комісара в розмірі 620,00 грн. Таким чином, позивачем було виконано покладені на нього обов'язки щодо відшкодування шкоди, заподіяної з вини відповідача. Посилаючись на те, що позивач здійснив відшкодування шкоди за відповідача, який спричинив ДТП та не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач просить суд стягнути з відповідача в рахунок відшкодування шкоди 4 356,16 грн., а також сплачену суму судового збору. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції, яка повернулася на адресу суду із відміткою: «за закінченням встановленого строку зберігання». Заперечень проти позову не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 08.12.2011, близько 20 год. 30 хв., [PERSON], на вул. Бережанській, 16 у м. Києві, керуючи автомобілем [NUMBER], під час виїзду з житлової зони на дорогу, не виконав вимоги дорожнього знаку «Дати дорогу», перед проїзною частиною не надав дорогу автомобілю [NUMBER], внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів, що спричинило пошкодження транспортних засобів. [PERSON] порушив п.п.10.2, 33.2.1 д.1 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП. Згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 29.12.2011 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за обставин, що викладені вище (а.с.15). Відповідно до ст.61 ч.4 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON] та яким керував [PERSON] Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звіту №692-У від 29.12.2011 року з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Хюндай» д.н.з. [NUMBER], складеного фізичною особою-підприємцем [PERSON] становить 4 483,39 грн. (18-21). 25.01.2012 року [PERSON] звернувся до позивача з заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] (а.с.13). 24.02.2012 року позивачем на адресу відповідача було направлено лист за №9697/3-2-05 про добровільне врегулювання спору з потерпілою особою, однак зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі (а.с.6). Відповідно до Наказу МТСБУ №656 від 27.02.2012 року про відшкодування шкоди та копії платіжного доручення №909 від 27.02.2012 року позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 3 736,16 грн. (а.с.7-8). Крім того, згідно платіжного доручення №967 від 28.02.2012 року позивачем було понесено витрати на збір документів та послуги аварійного комісара в сумі 620,00 грн. (а.с.10). Відповідно до п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому в порядку, встановленому законом. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.41.1 ст.41 даного Закону, позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій особі в розмірі 3 736,16 грн. в межах обов'язкового ліміту відшкодування, що підтверджується матеріалами справи. Згідно ст.1191 ЦК України та п.п. 38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. У відповідності до ст.1166 ЦК України передбачено обов'язок особи, винної у заподіянні шкоди, відшкодувати її в повному обсязі. Згідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Отже, зважаючи на наведене вище, суд прийшов до висновку, що позов є законним, таким що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачена сума судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved