Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання відмови незаконною, зобов'язання усунути недоліки та відшкодування моральної шкоди, вказуючи, що 29 травня 2013 року у магазині «Алло», що знаходиться за адресою: м. Черкаси вул. Смілянська, 38 він придбав коммунікатор Samsung Galaxy S4. За час гарантійного строку експлуатації даного пристрою виявився недолік. З сріблястого обідка на корпусі пристрою, який обрамляє дисплей, почало шматочкам відпадати лакофарбове покриття. 18 січня 2014 року даний пристрій був зданий продавцю для проведення гарантійного ремонту, який тривав 48 днів, замість передбачених 14 днів. Його письмова вимога - надати на час ремонту товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі, була проігнорована виконавцем. Зазначений недолік (знос фарби) був ліквідований шляхом заміни дисплея. Але його письмова вимога зробити запис у гарантійному талоні, про проведення гарантійного ремонту таписьмова згода на проведення експертизи, знову були проігноровані продавцем та виконавцями. 13 березня 2014 року він надіслав продавцю претензію з вимогою сплати неустойки, за кожный день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів), та за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (модель, артикулу, модифікації), яка також була проігнорована продавцем та виконавцем. Через декілька місяців після усунення недоліку, він почав проявлятися знову. 17 жовтня 2014 року він звернувся до виконавця з вимогою проведення гарантійного ремонту комплектуючого виробу, який мав недолік і був замінений 7,5 місяців тому. Продавець прийняв пристрій в гарантійний ремонт, знову проігнорувавши його письмову вимогу про проведення експертизи. На 14-й день пристрій йому повернули, але недолік, ні продавець, ні виконавець, ні виробник не усунули, посилаючись на те, гарантійний строк на товар скінчився. Вважає, що своїми діями продавцем та виконавцем порушені вимоги Закону України «про захист прав споживачів». Крім цього,позивачу завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що відповідач примусив його хвилюватися витрачати особистий час, який міг би провести зі своєю сім'ю та дітьми, на написання претензій до продавця, на тривалі, неодноразові подорожі в іншу частину міста, на багаторазові перемовини з продавцем, на яких змушений був відчувати себе в ролі просителя тому, що у відповідь чув принизливі відмови. На даний час з вини відповідача, знову примушений нервувати, витрачати свій особистий та робочий час на відстоювання своїх порушених прав у суді. Моральну шкоду оцінює в 7000 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та просив суд зобов'язати відповідача виконати вимоги ст. 17 п. 4 Закону України «Про захист прав споживача» та організувати проведення експертизи проданої йому продукції. Стягнути з відповідача на його користь неустойку в сумі 5731,80 грн., 7000 грн. моральної шкоди та 6333,60 грн. витрат на правову допомогу. Виправити недолік товару, що виявився в передбачений законом гарантійний термін використання пристрою та який знову проявився після заміни комплектуючого виробу в передбачений законом гарантійний термін на комплектуючі вироби. Представник відповідача ТОВ «АЛЛО» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав заперечення в якому вказував, що станом на 01.02.2014 року відповідач виконав свої зобов'язання перед позивачем та усунув у межах 14-денного строку недолік, який позивач вимагав усунути. Те, що позивач відмовився від отримання товару та повідомив про свою вимогу усунути інший недолік («відпадання лакофарбового покриття») лише 10 лютого 2014 року відповідною претензією, не може породжувати відповідальності відповідача за затримку усунення недоліку після 01.02.2014 року. Позивач вимагає стягнути неустойку за затримку на 82 дні виконання його вимоги про надання товару з обмінного фонду на час ремонту товару позивача. На відповідну вимогу, викладену позивачем у претензій від 18.01.2014 р. йому запропонували отримати у тимчасове користування мобільний телефон Nokia 1280, проте позивач відмовився від його отримання. Тому відповідач звільнений від відповідальності за затримку надання позивачу аналогічного товару з обмінного фонду, оскільки така затримка викликана діями самого позивача. Також моральна шкода з боку відповідача позивачу завдана не була. Просив у задоволенні позову відмовити повністю. Заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, 29 травня 2013 року позивач у магазині «Алло», що знаходиться за адресою: м. Черкаси вул. Смілянська, 38 придбав коммунікатор Samsung Galaxy S4, що підтверджується чеком магазину, який міститься в матеріалах справи. За час гарантійного строку експлуатації даного позивачем було виявлено недолік, а тому, 18 січня 2014 року він звернувся до магазину відповідача за адресою м. Черкаси вул. Смілянська, 38 з претензією в якій зазначав, що в придбаному ним товарі виявився недолік, а саме товар «не бачить SIM-каргу». Також позивач повідомив, що з корпусу товару відпадає лакофарбове покриття. На зазначену претензію позивачу було запропоновано у письмовому вигляді вказати дані, що ідентифікують товар (повне найменування моделі, код ІМЕІ), описати зовнішній стан товару та конкретизувати, які недоліки в товарі позивач вимагає усунути. У відповідності з цим, позивач підписав заяву від 18.01.2014 р. № 0674-000010 про передачу товару до сервісного центру для проведення діагностики та обслуговування. у зв'язку з недоліком, який вказано як - «не бачить сім карту». 27.01.2014 року недолік «не бачить сім карту» в товарі був усунений, що підтверджується довідкою сервісного центру «Алва Сервіс» № 14013431 від 27.01.2014 р. та позивачу було запропоновано отримати товар після проходження ремонту, на що останній відмовився від його отримання. В подальшому, у зв'язку із відмовою отримати товар після ремонту, останній залишився на зберіганні у продавця. 11.02.2014 року відповідач отримав претензію позивача від 10.02.2014 року із зазначенням усунути недолік «відпадання лакофарбового покриття» та передав товар до сервісного центру 25.02.2014 року недолік «відпадання лакофарбового покриття» був усунутий, про що свідчить довідка сервісного центру «Алва Сервіс» № 14023325 від 25.02.2014 року. Таким чином, суд вважає, що станом на 01.02.2014 року відповідач виконав свої зобов'язання перед позивачем та усунув у межах 14-денного строку недолік, який позивач вимагав усунути. Те, що позивач відмовився від отримання товару та повідомив про свою вимогу усунути інший недолік («відпадання лакофарбового покриття») лише 10 лютого 2014 року відповідною претензією, не може породжувати відповідальності відповідача за затримку усунення недоліку після 01.02.2014 року. Крім цього, позивач просить стягнути неустойку за затримку на 82 дні виконання його вимоги про надання товару з обмінного фонду на час ремонту товару позивача. Проте, як встановлено в судовому засіданні, на відповідну вимогу, викладену позивачем у претензій від 18.01.2014 р. йому було запропоновано отримати у тимчасове користування мобільний телефон Nokia 1280, але позивач відмовився від його отримання. Посилання позивача на той факт, що йому було запропоновано товар, який не є аналогічним спростовується сертифікатами відповідності як на придбаний ним мобільний телефон так і на запропонований для обміну, відповідно до яких обидва є радіотелефоном системи стільникового зв'язку. Питання щодо обмінного фонду врегульовано Постановою Кабінету Міністрів України від 09 березня 1994 року «Про реалізацію окремих положень Закону України «про захист прав споживачів» і яка передбачає ознаки аналогічного товару - «апарати телефонні, у тому числі мобільного зв'язку «та не містить вказівок на інші ознаки, про які зазначає позивач (послуги навігації, Інтернету та інш. ). Відповідно до ст. 613 ЦК України, якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. При цьому, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він не вчинив дій, що випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Згідно з п. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» на письмову вимогу споживача на час ремонту йому надасться товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов'язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Перелік таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України. Як визначено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від : 12.04.1996 року «Про практику розгляду справ про захист прав споживачів» ця норма закону роз'яснюється таким чином, аби усунути внутрішньої суперечності в ній: споживачеві який звернувся із заявою про безоплатне усунення недоліків товару, на його вимогу надається на час ремонту аналогічний товар (але без урахування моделі). За таких обставин, враховуючи викладене, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення неустойки за затримку надання позивачу товару з обмінного фонду. Відповідно до абз. 3 ч. 9 ч. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» при усуненні недоліків шляхом заміни комплектуючого виробу або складової частини товару, на які встановлено гарантійні строки, гарантійний строк на новий комплектуючий виріб і складову частину обчислюється починаючи від дня видачі споживачеві товару після ремонту. Однак, відповідно до гарантійного талону на телефон Samsung Galaxy S4 GT-19500, який містить відомості про гарантійний строк та інші умови публічного договору купівлі-продажу, відсутні відомості про встановлення гарантійного строку на дисплей товару як комплектуючий виріб чи складову частину товару. Більше того, умовами публічного договору купівлі-продажу товарі марки Samsung, викладеними у гарантійному талоні, прямо передбачено, що заміна у виробі несправних частин (деталей, вузлів, складальних одиниць) у період гарантійного терміну не призводить до встановлення нового гарантійного терміну на весь виріб чи на замінені частини. Таким чином, твердження позивача про те, що на момент його звернення 17 жовтня 2014 року з вимогою про усунення недоліку гарантійний термін на комплектуючий виріб ще не закінчився, не відповідає дійсності. Гарантійний термін на весь товар, в тому числі і на його комплектуючі вироби і складові частини, станом на 17.10.2014 року сплив, а тому вимога виправити недолік товару, що виявився в передбачений законом гарантійний термін використання пристрою та який знову проявився після заміни комплектуючого виробу в передбачений законом гарантійний термін на комплектуючі вироби до задоволення не підлягає. Звертаючись до суду з позовом позивач просив також зобов'язати відповідача виконати вимоги ст. 17 п. 4 Закону України «Про захист прав споживача» та організувати проведення експертизи проданої йому продукції не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, оскільки ініціатива проведення експертизи для визначення причини втрати якості продукції належить саме продавцю, який повинен проаналізувати необхідність визначення причин втрати якості продукції з метою перевірки чи не виникли недоліки в товарі внаслідок порушення споживачем встановлених правил користування, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб (ч.4 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів»). Що стосується вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що вона також не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. При цьому, стаття 708 ЦК України, яка встановлює права покупця у разі продажу йому товару неналежної якості, не передбачає права на відшкодування моральної шкоди. А стаття 711 ЦК України та п. 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди лише у випадках, коли така шкода заподіяна небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією. Посилання позивача на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» як на підставу задоволення вимоги про відшкодування моральної шкоди є необгрунтованими, оскільки зазначена норма встановлює судовий порядок розгляду справ про захист прав споживачів, передбачаючи серед іншого можливість одночасного вирішення судом питання щодо відшкодування моральної шкоди при задоволенні вимог споживача про захист його права, а не встановлює підстави для задоволення такої вимоги.

Outcome: dismissed