Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за навчання, посилаючись на те, що 15 серпня 2016 року між Запорізьким національним технічним університетом, правонаступником якого є позивач Національний університет «Запорізька політехніка» та [PERSON] укладено Договір №017-1/165 про надання освітніх послуг з підготовки фахівця з вищою освітою. 12 серпня 2016 року Наказом Запорізького національного технічного університету №293-С «Про зарахування на навчання» на підставі правил прийому до ЗНТУ в 2016 році та рішення приймальної комісії від 12.08.2016, протокол №45 зараховано [PERSON] з 01.09.2016 студентом першого курсу заочної форми навчання на основі повної загальної середньої освіти за напрямами (спеціальностями) за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб на факультет: Економіка і управління, спеціальність: 071 «Облік і оподаткування», освітня програма: «облік і аудит». 23 квітня 2018 року Наказом Запорізького національного технічного університету №120-С «Про особовий склад студентів» студентку 2-го курсу, групи ФЕУз-616, [PERSON] відраховано з вищевказаного факультету за невиконання навчального плану та порушення умов контракту з 19.04.2018 (до занять у 4-му семестрі 2017/2018 р. не приступала). Відповідачка має заборгованість по оплаті за навчання в сумі 3190,00 гривень, яка залишається непогашеною, тому позивач просить стягнути на його користь дану заборгованість, а також витрати на сплату судового збору у розмірі 1921 гривень. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.11.2019 р. відкрито провадження по даній справи та призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті справи. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Відповідач в судовому засіданні заперечувала відносно задоволення позовних вимог, зазначила, що вона відвідувала лекції та виконувала навчальний план лише в першому семестрі 2016 р., потім вона поїхала в іншу країну на тривалий час і не відвідувала заняття, тому вважає, що вона мала бути відрахована ще на першому навчальному році. Також зазначила, що пізніше вона одружилась і народила дитину, при оформленні соціальної допомоги при народженні дитини працівники Управління праці та соціального захисту населення їй сказали, що відправлять відомості до інституту, де вона навчалась, про народження нею дитини, для оформлення академічної відпустки. Вона вважала, що вона перебуває у академічній відпустці. Також пояснила, що її мати в період її перебування за кордоном, навесні 2017 р., оплатила навчання. Суд, вислухав пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач 03.12.2019 р. отримала копію ухвали про відкриття провадження по справі, в якій судом їй встановлений 15-денний строк, з дня отримання копії ухвали суду, для подання відзиву на позов. В установлений судом строк відповідач не подала суду відзив на позову, тому суд на підставі ч. 2 ст. 178 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 15 серпня 2016 року між Запорізьким національним технічним університетом та [PERSON] укладено Договір №071-1/165 про надання освітніх послуг з підготовки фахівця з вищою освітою за ступенем бакалавр, спеціальністю «Облік та оподаткування», на факультеті економіки і управління, за заочною формою навчання (а.с.7). За умовами даного Договору, виконавець (позивач по справі) бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника/одержувача (відповідача по справі) здійснити надання останньому вищевказаної освітньої послуги, який зобов`язаний своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановлених договором. 12 серпня 2016 року Наказом Запорізького національного технічного університету №293-С «Про зарахування на навчання» (а.с. 10) на підставі правил прийому до ЗНТУ в 2016 році та рішення приймальної комісії від 12.08.2016, протокол №45, [PERSON] зараховано з 01.09.2016 студентом першого курсу заочної форми навчання на основі повної загальної середньої освіти за напрямами (спеціальностями) за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб на факультет: Економіка і управління, спеціальність: 071 «Облік і оподаткування», освітня програма: «облік і аудит». З 17.06.2017 р. відповідач, у зв`язку з укладенням шлюбу, змінила своє прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 25). Згідно з умовами вищезазначеного Договору (п. 9.3.) вартість за 1-й навчальний рік становить 5500 грн., 2-й - 6380 грн., 3-й - 6930 грн., 4-й - 7590 грн. 23 квітня 2018 року Наказом Запорізького національного технічного університету №120-С «Про особовий склад студентів» студенту 2-го курсу, групи ФЕУз-616, [PERSON] з 19.04.2018 р. відраховано з вищевказаного факультету за невиконання навчального плану та порушення умов контракту. Відповідно до Особистої картки студента/слухача [PERSON] , оплата за навчання відповідачки була здійснена 10.08.2016 р. та 22.03.2017 р. на суму 5500 грн. (тобто за перший навчальний рік). За перше півріччя навчального року 2017/2018 р. відповідачем оплата за навчання у розмірі 3190 грн. не здійснена. Згідно з п. 6.1 розділу 6 Договору, він розривається: за згодою сторін; у разі неможливості виконання стороною Договору своїх зобов`язань у зв`язку з прийняттям нормативно-правових актів, що змінили умови, встановлені Договором щодо освітньої послуги, і незгоди з будь-якої із сторін внести зміни до Договору; у разі ліквідації виконавця, якщо не визначений правонаступник; у разі відрахування з навчального закладу одержувача згідно із законодавством; за рішенням суду, в разі систематичного порушення або невиконання однією із сторін умов Договору. Відповідно до п. 4 вищезазначеного Договору, в разі, якщо замовник за власною ініціативою, вирішить з будь-яких причин достроково розірвати цей договір, він зобов`язаний повідомити про це виконавця в письмовій формі не пізніше як за 10 календарних днів до дати розірвання цього Договору. Повідомлення про дострокове розірвання подається замовником до університету особисто. В даному випадку умовами договору передбачено порядок повернення коштів за ненадання освітніх послуг. Відповідач з письмовою заявою про розірвання Договору у вищевказаному порядку не зверталась до відповідача, також відповідач підтвердила в судовому засіданні, що не зверталась до відповідача із заявою про надання їй позивачем академічної відпустки у зв`язку з народженням дитини. Відповідач підтвердила в судовому засіданні, що вона, починаючи з першого семестру навчального року 2016/2017 порушувала навчальний план, не відвідувала заняття, чим порушила свої обов`язки, передбачені даним Договором. Позивач скористався своїм правом, передбаченим абз. 2 п.3 Договору, та в односторонньому порядку відрахував відповідачку з університету за порушення умов Договору та навчального плану, чим розірвав цей договір. Навчання Замовника-студента, його відрахування з університету та поновлення його статусу здійснюється на загальних підставах, визначених законодавством і чинним в університеті нормативними актами (п. 6.2 розділу 6 Договору). Закінчення строку Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору (п. 6.4 розділу 6 Договору). Позивачем надсилалась на адресу відповідачки претензія про погашення нею заборгованості по оплаті за навчання у розмірі 3190,00 грн., яка до теперішнього часу не погашена. Розрахунок позивача по заявленій сумі заборгованості відповідачем не спростовано, заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини не надано, та не надано даних щодо погашення заборгованості. Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 2статті 615 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно з ч. 1ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 1ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. В свою чергу, за вимогами ч. 4ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Надані позивачем докази про наявність заборгованості за вказаним договором у зазначеному розмірі суд вважає належними, допустимими та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові. З огляду на те, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за Договором відповідачем не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було вжито заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги НУ «Запорізька політехніка» про стягнення з відповідачки суми заборгованості загальним розміром 3190,00 гривень є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що судом задоволенні заявлені позивачем позовні вимоги в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1921 грн.

Outcome: approved