Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS] , мотивуючи позовні вимоги тим, що вказаний житловий будинок належить позивачу на праві приватної власності. В зазначеному будинку зареєстрований його внук [PERSON] , однак не проживає там з 2017 року. На даний час, місце його проживання невідоме, зв`язок із ним втрачено, тому позивач просить визнати його таким, що втратив право на користування вищевказаним житловим будинком. Ухвалою суду від 25.02.2020 року відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Кодимського районного суду Одеської області клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін відповідача, було повідомлено шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У встановлений судом строк, не скориставшись своїми процесуальними правами учасника справи, відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відповідач не подав, у зв`язку з чим згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.07.2005 року. З акту, складеного депутатом Кодимської міської ради від 15.01.2020 року вбачається, що в житловому будинку [ADDRESS] , [PERSON] не проживає з 2017 року. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 Цивільного Кодексу України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно абзацу 2 п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 2 березня 2016 року № 207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідач, за вказаною адресою не проживає з 2017 року. Він не сплачуює будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, не веде з позивачем спільне господарство, вони не пов`язані спільним побутом, тобто підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним житловим будинком немає. Таким чином відповідач втратив право на користування житлом, що належить позивачу. Отже, є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Оскільки позивач ухвалою суду був звільнений від сплати судового збору, з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved