Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа : Орган опіки та піклування Черкаської міської ради про визначення місця проживання дитини, вказуючи, що з 9 лютого 2012 року по 2 липня 2015 року він перебував з [PERSON] у шлюбі, який рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси було розірвано. Однак фактично окремо вони не проживають з жовтня 2014 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO]. Згідно рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 05.06.2015 року № 574, місце проживання [PERSON], [INFO], визначено з позивачем. До теперішнього часу молодша донька, [PERSON], [INFO]., проживала з відповідачем. Позивач наполягає на визначенні місця проживання [PERSON], з ним, так як вважає, що в інтересах доньки проживати саме з ним, а не з її матір'ю. Позивач має власний бізнес, його робочий день має гнучкий графік, тому він має можливість проводити час з дітьми, має стабільний дохід, яким може у повному обсязі створити всі необхідні мови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Крім того вона буде проживати з її старшою сестричкою. Між дітьми існує дуже тісний зв'язок, гармонічні, дружні відносини. Спиртними напоями позивач не зловживає, не палить, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно. Відповідач не має достатнього доходу для матеріального забезпечення умов проживання [PERSON], мешкає у однокімнатній квартирі своєї матері зі співмешканцем останньої. Квартира не облаштована у повному обсязі всім необхідним для розвитку дитини, не може забезпечувати умови для нормального розвитку дитини, дитина постійно хворіє, більшу частину часу проводить з позивачем, а не з відповідачем. Як пояснює остання, в неї постійно виникають якісь собисті справи, в зв'язку з якими вона не може приділяти необхідної уваги дитині. Неодноразово відвідуючи доньку позивач зауважував на здоров'я, моральний та психічний стан дитини, але ніхто не звертає уваги. Відповідач неодноразово виїжджала за межі країни, залишаючи доньку без належного догляду, в зв'язку з чим дитина хворіла, була пригнічена, роздратована. Просить визначити місце проживання [PERSON], [INFO] з позивачем. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в задоволенні позову. Представник 3-ї особи орган опіки та піклування Зубалій Н.А. в судовому засіданні пояснила, що згідно Висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини, вважає, що за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO] з матір»ю [PERSON] Заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстровано шлюбі з 09.02.2012 року. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.07.2015 р. шлюб було розірвано. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO]. Та [PERSON], [INFO]. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 05.06.2015 року № 574 місце проживання [PERSON], [INFO], визначено з позивачем [PERSON] Відповідно до ст.157, та ч.1 ст.141 Сімейного кодексу батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, зокрема право на її виховання, які вирішується спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право брати участь у спілкуванні із нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися із дитиною, брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Судом встановлено, що після припинення спільного проживання та в зв»язку з від»їздом відповідачки в жовтні 2015 р. за кордон, між батьками дитини була досягнута усна домовленість, що [PERSON] буде проживати разом з позивачем. В листопаді 2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання дитини з ним. Позивач в судовому засіданні пояснив, що відповідачка недбає про доньку, коли їй було вісім місяців [PERSON] виїхала за кордон, залишивши доньку на свою матір, яка не слідкувала за нею, не лікувала. В жовтні 2015 року відповідачка повторно виїхала за кордон, покинувши доньку. Свідок [PERSON] та свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що відповідачка двічі виїздила за кордон, в цей час донька проживала разом з позивачем. Також, [PERSON] залишала десятиденну доньку на них, коли їй потрібно було поїхати по своїх справах. Вважають її безвідповідальною матір»ю. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він сусід позивача. Старша донька постійно проживає з позивачем, молодша все літо також жила з позивачем. Відомо, що коли [PERSON] хворіла, то позивач разом з нею лежав у лікарні. Як батько він дуже хороший, піклується про дітей. До своєї матері в Чернігівську область відвозить на свята. Згідност.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов»язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров»я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обовязковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до принципу шостого «Декларації прав дитини», яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ст. 10, 11, 60 ЦПК України, які встановлюють принципи цивільного процесу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; сторона особисто визначає коло доказів, які вона надає суду; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач вважає, що він спроможний надати дитині належний рівень виховання, постійно піклується про її розвиток, має достатній дохід та належні житлово-побутові умови. Суд, відмовляючи у позові, виходить виключно з інтересів самої малолітньої дитини,враховуючи особливі потреби дитини пов»язані з її віком та те, що дитині більш необхідна материнська турбота і піклування в такому віці. Ознайомившись із результатами обстеження матеріально-побутових умов позивача та відповідача, вивчивши їх ставлення до дитини, суд вважає, що кращі матеріально-побутові умови життя позивача не можуть бути самодостатньою підставою для передання йому дитини. Крім того, позивачем не аргументовано його вимоги - недбалим поводженням з дитиною відповідачем та відсутністю нагляду за дитиною. Доцільність проживання малолітньої з матір»ю вбачається із Висновку органу опіки та піклування м. Черкаси №11 від 15.01.2016 р. З висновку вбачається, що [PERSON] любить своїх дітей, піклується про них, має кошти, щоб утримувати, піклуватися, має достатньо часу, щоб приділити дітям, тому за ситуації, яка склалась, вона погоджується щоб старша дитина залишилась з батьком, а менша з нею. Як пояснила відповідач, вона виїжджала за кордон з метою заробити кошти для ремонту будинку, в якому вона бажає проживати з донькою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона сусідка відповідачки. Їй відомо, що відповідачка виїжджала за кордон, але з метою заробити кошти для ремонту будинку, постільки він зараз непридатний для проживання. Відповідачка піклується про своїх доньок. Аналогічні покази дала свідок [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила, що вона мати відповідачки. Їй відомо, що позивач та відповідачка домовились, що на час перебування останньої за кордоном [PERSON] буде проживати у позивача. Вважає, що позивач хоче встановити місце проживання доньки у себе щоб не сплачувати аліменти. Вони не перешкоджають йому бачити доньку і брати до себе на декілька днів. Свідок [PERSON] пояснила, що вона сестра відповідачки. Знає, що [PERSON] повинна була проживати з батьком на час відсутності [PERSON] Старша донька, місце проживання якої встановлено з позивачем, весь час проживає у батьків позивача в Чернігівській області. Враховуючи вищевикладені обставини, вік малолітньої [PERSON], 2014 року народження, принцип 6 Декларації прав дитини суд вважає, що позовні вимоги про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з батьком, не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed