Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення коштів, виплачених на випадок безробіття. Мотивуючи свої вимоги тим, що 11.04.2016 року відповідач, як безробітній, звернувся до Київського міського центру зайнятості в особі його Дарницького районного територіального відділення за сприянням у працевлаштуванні й надання йому статусу безробітнього та призначення допомоги по безробіттю. Відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» та на підставі заяви відповідача наказом Київського міського центру № НТ 160412 від 12 квітня 2016 року відповідачу надано статус безробітнього та призначено допомогу по безробіттю згідно ст.ст. 22, 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», відповідно він за період часу з 18 квітня 2016 року отримував щомісячно кошти згідно його статусу в загальній сумі 17341 грн. 18 коп. Проте, при зверненні до центру зайнятості приховав той факт, що в період з 16.06.2016 року перебував у трудових відносинах з ПАТ «Металит». Позивач вважає, що згідно ч.ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення з нього виплаченої суми. Наказом Дарницького районного центру зайнятості № 55 від 13 грудня 2016 року прийнято рішення про повернення відповідачем отримуваних ним щомісяних кошті по безробіттю в загальній сумі 17341 грн. 18 коп., про що направлено йому письмову повідомлення, проте нині кошти не повернуті, в зв'язку з чим позивач звернувся з даним позовом про стягнення коштів в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з тих же підстав та просила їх задовольнити: стягнути з відповідача на користь Київського міського центру зайнятості 17341 грн. 18 коп. виплачених коштів по безробіттю. Відповідач, позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, оскільки роботи виконані ним по договору були проведені до того часу як він став на облік, а вже розрахунок за роботу отримав після того, як звернувся з заявою про взяття на облік. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідач згідно довідки від 29.04.2015 року за № 3002012770 є внутрішньо переміщеною особою, та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] /а.с.8/. 11 квітня 2016 року відповідач, як безробітній, звернувся до Київського міського центру зайнятості в особі його Дарницького районного територіального відділення за сприянням у працевлаштуванні й надання йому статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю /а.с. 9/. Відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» та на підставі заяви відповідача, наказом Київського міського центру № НТ 160412 від 12 грудня 2016 року відповідачу надано статус безробітнього та призначено допомогу по безробіттю згідно ст.ст. 22, 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», відповідно він за період часу з 18 квітня 2016 року по 30 листопада 2016 року отримував щомісячно кошти згідно його статусу в загальній сумі 17341 грн. 18 коп. /а.с. 6-7, 10-11/. Проте, при зверненні до центру зайнятості приховав той факт, що в період перебування на обліку в Київському міському центру зайнятості в особі Дарницького районного центру зайнятості в м. Києві на підставі договору від 16.06.2016 року за № 85перебував в трудових відносинах з ПАТ «Металит» та за виконану роботу отримав кошти в розмірі 3200 грн. /а.с.15-17/. Відповідно до п.18 ч.2 ст.22 ЗУ «Про зайнятість населення», Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації від 13.02.2009 року № 60/62 та постановою правління Пенсійного Фонду України від 13.02.2009 року № 7-1, центрами зайнятості проводяться розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення. В результаті проведенні розслідування між страхового випадку, яке було здійснено шляхом обміну інформації між Державною службою зайнятості та Пенсійним фондом України, 30.11.2016 року було складено відповідний акт № 1091, в якому зазначено, що [PERSON] в період з 16.06.2016 року по 16.07.2016 року згідно договору № 85 від 16.06.2016 року перебував у цивільно-правових відносинах /а.с. 13-14/. Тобто, в період перебування на обліку в Київського міського центру зайнятості, відповідач в період часу з 16.06.2016 року по 16.07.2016 року отримував дохід, й не мав права отримувати передбачені законом соціальні послуги та матеріальне забезпечення на випадок безробіття відповідно до ст.ст. 4, 43 Закону України «Про зайнятість населення». Наслідком несвоєчасного надання відповідачем інформації про те, що він перебував в трудових відносинах з ПАТ «Металит» й отримував кошти за виконані роботи на час перебування у Дарницькому центрі зайнятості, є отримання ним допомоги по безробіттю на підставі документів, що містять неправдиві відомості, тобто кошти в загальній сумі 17 341 грн. 18 коп. отримав від держави неправомірно як недобросовісний набувач. Застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання ним своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг (ч.ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»). Наказом Дарницького районного центру зайнятості № 55 від 13 грудня 2016 року прийнято рішення про повернення відповідачем отримуваних ним щомісяних кошті по безробіттю в загальній сумі 17 341 грн. 18 коп., про що направлено йому письмове повідомлення, яке останній згідно зворотнього повідомлення отримав 22.12.2016 року, проте нині кошти не повернуті /а.с.18 20/. Судом надана правова оцінка заперечень відповідача проти позову, та вважає, що останні не заслуговують на увагу, розцінюються судом як такі, що спрямовані на уникнення від виконання зобов'язань, оскільки докази ним на спростування позовних вимог не надані, тому такі заперечення не можуть бути прийняті судом та покладені в основу рішення як такі, що спростовуються доказами наданими позивачем по справі. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved