Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить (з урахуванням уточнених позовних вимог) встановити порядок користування квартирою за адресою: [ADDRESS] , а саме: - виділити в користування [PERSON] ізольовану кімнату житловою площею 12 кв.м.; - виділити в користування [PERSON] ізольовану кімнату житловою площею 17,3 кв.м.; - кухню площею 7,2 кв.м., ванну кімнату площею 3,0 кв.м., вбиральню площею 1,4 кв.м., кладову площею 0,7 кв.м., коридор площею 8,6 кв.м, лоджію площею 1,5 кв.м.- залишити у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно Договору міни від 27.11.2001 [PERSON] , [PERSON] передали в рівних частках [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належну їм на праві власності квартиру [ADDRESS] в обмін на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до Договору дарування від 02.05.2018 [PERSON] подарувала [PERSON] (сестрі позивача) 1/2 частку квартири [ADDRESS] . Відповідач чинить перешкоди в користування спільною квартирою, у зв`язку із чим позивач змушений звернутися до суду із позовом. У підготовчому судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги (з урахуванням уточнених вимог) підтримав в повному обсязі, посилаючись на зазначені у позовній заяві обставини. Відповідач у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] , з урахуванням уточнень, визнає повністю. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, всебічно й повно з`ясувавши обставини, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Згідно Договору міни від 27.11.2001 [PERSON] , діюча за себе та від імені [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] передали в рівних частках [PERSON] , [PERSON] належну їм на праві власності квартиру [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло видане Комсомольською міською радою від 06.06.1997, згідно розпорядження №1694 від 06.06.1997 та зареєстрованого у Кременчуцькому БТІ в реєстровій книзі №4 під реєстровим №325, квартира [ADDRESS] , житловою площею 29,3 кв.м., що складається в цілому з :коридору 1 пл.8,6 кв.м., ванної кімнати 2 пл.3 кв.м., вбиральні 3 пл. 1,4 кв.м, кухні 4 пл. 7,2 кв.м., кімнати 5 пл. 17,3 кв.м., кімнати 6 пл.12 кв.м., кладової 7 пл. 0,7 кв.м., лоджії пл. 1,5 кв.м. в обмін на квартиру [ADDRESS] . Договір міни від 27.11.2001 посвідчений приватним нотаріусом Комсомольського міського нотаріального округу Зайцевою А.Д. за реєстровим №1710 (а.с.5). Квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності по Ѕ частки належить [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується наступними документами: витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.6), технічним паспортом на ім`я [PERSON] (а.с.8-9). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчужень об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності по 1/2 частки належить [PERSON] на підставі договору дарування, серії та номер: ННС 181444, НСС 181445, р. №1048, виданого 02.05.2018 посвідченого приватним нотаріусом Горішньопланівського міського нотаріального округу Коваленко В.В.(а.с.7). Як убачається з матеріалів справи колишня співвласниця 1/2 частики квартири [ADDRESS] , [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво серії [NUMBER] видане Горішніплавнівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Суми) (а.с.10). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] уклала 15.06.2019 шлюбу з [PERSON] , що було зареєстровано Гоішньоплавнівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за актовим записом №97, у зв`язку із чим змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно довідки, виданої сектором з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб житлового відділу департаменту економічного розвитку та ресурсів виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області від 18.11.2020 за №20-22/12109, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.23). Відповідно до вимог ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У силу вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України інших належних і допустимих доказів сторони суду не надали. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України, - власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч.1 та ч.3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Судом встановлено, за договором міни від 27.11.2001 та договором дарування від 02.05.2018 позивач та відповідач набули спільне майно у рівних частках по 1/2 частки у квартирі за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 29,3 кв.м., що складається в цілому з :коридору 1 пл.8,6 кв.м., ванної кімнати 2 пл.3 кв.м., вбиральні 3 пл. 1,4 кв.м, кухні 4 пл. 7,2 кв.м., кімнати 5 пл. 17,3 кв.м., кімнати 6 пл.12 кв.м., кладової 7 пл. 0,7 кв.м., лоджії пл. 1,5 кв.м. При виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. Так як між позивачем та відповідачем існують суперечноті щодо нерухомого майна, позивач стверджує, що [PERSON] чинить йому перешкоди в користуванні спірною квартирою, то суд вважає, що є наявні підстави задовольнити заявлені вимоги про визначення порядку користування спірною квартирою в порядку, запропонованому позивачем у справі. Згідно ст.141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже з урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що позивачу необхідно повернути 50 % судового збору, сплаченого ним при подачі позову та з відповідача на користь позивача стягнути судовий збір у сумі 420 грн 40 коп.

Outcome: approved