Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначив, що у вересні 2021 року він отримав постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.09.2021 року ВП № 66774082, винесену державним виконавцем про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» 8062,52 грн заборгованості на підставі виконавчого напису нотаріуса № 16705, вчиненого 23.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження через автоматизовану систему виконавчого провадження в мережі Інтернет позивачеві стало відомо, що виконавчий напис здійснено на кредитному договорі № 010-050596/13-00938 від 13.03.2013 року, укладеного між позивачем та ПАТ «Банк Фінанси та кредит», період стягнення з 11.06.2018 року по 23.09.2020 року. Позивач вважає виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки стягнута за виконавчим написом заборгованість не є безспірною, бо нотаріус не переконався у визнанні боржником пред`явлених до нього вимог. Також позивач вказує, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14 визнана нечинною постанова КМУ від 26.11.2014 року №662, якою внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, щодо можливості стягнення за кредитними договорами. На підставі викладеного, позивач просив визнати виконавчий напис № 16705 вчинений 23.09.2020 року приватним нотаріусом Остапенком Є.М. про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості таким, що не підлягає виконанню. Позов надійшов до суду 01.10.2021 року. 04.10.2021 року відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 04.10.2021 року за заявою позивача вжиті заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №16705 від 23.09.2021 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову. Відповідач не забезпечив явку до суду свого представника, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. До суду надійшло клопотання про врегулювання спору за участі судді щодо розміру боргу за кредитним договором, який підлягає погашенню позичальником, та заява про визнання позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання? але подав заяву про визнання позову, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Що стосується клопотання відповідача про врегулювання спору за участі судді щодо розміру боргу за кредитним договором, який підлягає погашенню позичальником, то, по-перше, відповідно до ч.1 ст. 201 ЦПК України згода сторін є обов`язковою умовою початку процедури такого врегулювання, натомість від позивача такої згоди не надходило. По-друге, даний спір стосується визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та не стосується питання стягнення заборгованості власне за кредитним договором або визначення її розміру. За такого, відсутні підстави для початку процедури врегулювання спору за участі судді. Натомість визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб і відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 66774082 від 10.09.2021 року; копію виконавчого напису № 16705 від 23.09.2020 року; копію виписки з рахунка [PERSON] ; копію заяви про примусове виконання рішення від 05.06.2021 року), суд, з врахуванням визнання позову відповідачем, приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що 23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за заявою ТОВ «Фінпром маркет» був вчинений виконавчий напис за реєстровим номером 16705 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості за укладеним між ПАТ «Банк Фінанси та кредит» та [PERSON] кредитним договором №010-050596/13-00938-вкл-к від 13.03.2013 року у сумі 8062,52 грн. На підставі виконавчого напису нотаріуса 10.09.2021 року державним виконавцем було відкрите виконавче провадження. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За такого, у зв`язку з визнанням відповідачем позову позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім по справі судові витрати за подання позову та заяви про забезпечення позову відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в загальній сумі 1362 грн. При цьому, оскільки позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, то відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивачу має бути повернено з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, за такого позивачу з державного бюджету має бути повернуто 454 грн. за подання позовної заяви та 227 грн. за подання заяви про забезпечення позову, загалом - 681 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved