Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], Головного управління юстиції у м. Києві, Виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], про визнання заповіту недійсним, визнання дій нечинними та визнання права на спадщину. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її племінниця [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS] і якій ця квартира належала на праві власності. Відповідно до черговості спадкування, в зв'язку з відсутністю спадкоємців за законом першої черги, вона має виключне право на спадкування всього майна померлої в другу чергу. 17.05.12 вона звернулась з заявою про прийняття спадщини до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори з відповідною заявою. Інших, відомих їй спадкоємців на той момент не існувало, як не існувало і жодного, нотаріально посвідченого, заповіту. Однак, перед самим спливом шестимісячного строку прийняття спадщини, нотаріус повідомила її про існування заповіту на користь [PERSON], датованого 22 жовтня 1990 року та посвідченого заступником голови виконкому Березанської міської ради народних депутатів Баришевського р-ну Київської області за реєстровим № 346. На підставі цього, так званого «заповіту» її було позбавлено права на спадкування, як спадкоємця 2-ї черги. Приймаючи до уваги, що, раптове виникнення заповіту двадцятидворічної давності не посвідченого нотаріально на користь невідомої їй особі викликає обґрунтований сумнів в його дійсності, вона вимушена звернутись до суду з відповідним позовом. Вважає так званий заповіт - нікчемним, спрямованим на незаконне заволодіння спадковим майном. Сумніви у чинності так званого заповіту лише посилюються тим фактом, що її померла племінниця - [PERSON], ніколи в житті не проживала у м. Березань Баришевського р-ну Київської області, а все своє життя прожила в м. Києві, де і працювала починаючи з 1973 року у Дарницькому р-му суді м.Києва та інших державних установах. Просить суд відповідно до ст.ст. 1247, 1257 ЦК України встановити нікчемність заповіту на користь [PERSON], датованого 22-м жовтня 1990 року та посвідченого заступником голови виконкому Березанської міської ради народних депутатів Баришевського р- ну Київської області за реєстровим № 346; визнати дії заступника голови виконкому Березанської міської ради народних депутатів Баришевського р-ну Київської області щодо посвідчення заповіту від 22.10.1990 року за реєстровим № 346 згідно якого померла заповідає все своє майно на користь [PERSON] - нечинними; визнати дії Зав. Шістнадцятою Київською державною нотаріальною конторою [PERSON] щодо позбавлення мене права на спадкування, як спадкоємця 2-ї черги - нечинними; визнати дії приватного нотаріуса [PERSON] щодо внесення 25.12.12 реєстраційного запису до спадкового реєстру про реєстрацію заповіту нечинними; визнати її право на спадщину та скасувати реєстраційний запис у спадковому реєстрі від 25.12.12 про реєстрацію заповіту. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Представник [PERSON] просив у задоволенні позову відмовити. Головним управлінням юстиції у м. Києві направлено заперечення, в якому представник просив у задоволенні позову відмовити. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] у своїх запереченнях просила у задоволенні позову відмовити. Інші відповідачі про місце та час судового розгляду повідомлялися належним чином, заяв та заперечень не подали. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON] 17.05.12 позивачем до Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори подано заяву про прийняття спадщини, оскільки померла [PERSON] її племінниця. 16.10.12 відповідачем також подано заяву про прийняття спадщини. За спірним заповітом від 22.10.1990 року [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS], [ADDRESS], на випадок своєї смерті зробила розпорядження: Все належне їй майно, де б воно не було, і з чого воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON]. Відповідно до ст. 14 Закону УРСР «Про державний нотаріат» у населених пунктах, де немає державних нотаріальних контор, виконавчі комітети міських, селищних, сільських Рад народних депутатів вчиняють такі нотаріальні дії зокрема посвідчують заповіти. Згідно ст. 38 Закону УРСР «Про державний нотаріат» державні нотаріуси та інші службові особи, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог статей 541, 543 Цивільного кодексу УРСР і особисто подані ними державному нотаріусу або іншій службовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям (ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР). Відповідно до ст. 541 ЦК УРСР заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений. До показів свідків стосовно наявності чи відсутності заповіту, бажання померлої [PERSON] щодо складення заповіту на конкретну особу суд відноситься критично, оскільки лише відповідний заповіт може встановлювати дані обставини. За висновком експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 22.06.13 №590 складеного на підставі постанови слідчого СВ Оболонського РУГУ МВС України в м. Києві Поліщука І.І. від 10.06.13 відтиски круглої печатки «Виконавчий комітет Березанської міської ради народних депутатів Баришівського району Київської області Исполнительный комитет Березанского городского совета народных депутатов Барышевского района Киевской области» в двох екземплярах заповіту від імені [PERSON] від 22.10.1990 року №346 не відповідають відтискам печатки «Виконавчий комітет Березанської міської ради народних депутатів Баришівського району Київської області Исполнительный комитет Березанского городского совета народных депутатов Барышевского района Киевской области» в договорах №343 від 22.01.1990 року, №31 від 01.10.1990 року та дорученні на ім'я [PERSON] 16.10.1990 року наданих на дослідження в якості порівняльного зразку. Крім того, з висновку експертів за результатами проведення судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 25.12.14 №15574/14-33/15575/15576/14-32/17527/14-33 складеного на підставі постанови слідчого СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві Семенова А.В. від 10.11.13 вбачається, що у двох екземплярах заповіту [PERSON] від 22.10.1990 року: - текст та графи бланків, а також поліграфічні вихідні у нижній правій частині аркушів виконані за допомогою знакосинтезуючого пристрою персонального комп'ютера - струминного принтера. Такий спосіб при виготовлені даної поліграфічної продукції не використовується на виробництві (друкарнях); - текст заповіту, позначеного як об'єкт 1, виконаний на друкарській машині через стрічку чорного кольору; -текст заповіту, позначеного як об'єкт 2, надрукований через копіювальний папір чорного кольору; - відтиски печатки з текстом «Виконавчий комітет Березанської міської Ради народних депутатів Баришивського району Київської області» у примірниках заповіту [PERSON] від 22.10.1990 нанесені рельєфним кліше печатки, що виготовлені з використанням знаків стандартного шрифту; -підписи у графах «Підпис» та від імені [PERSON], рукописний запис «150» виконані пастами кулькових ручок, тобто рукописно без застосування комп'ютерної графіки чи будь-яких засобів копіювання. Досліджувані відтиски печатки з текстом «Виконавчий комітет Березанської міської Ради народних депутатів Баришивського району Київської області» у двох екземплярах заповіту [PERSON] від 22.10.1990, позначених як об'єкти 1 і 2, та вільні зразки відтисків печатки з текстом «Виконавчий комітет Березанської міської Ради народних депутатів Баришивського району Київської області», що надані в якості порівняльного матеріалу, нанесені різними печатками. Підписи від імені [PERSON], що містяться у рядку «Підпис» у першому та другому примірниках заповіту від 22.10.1990 від імені [PERSON] на користь [PERSON], посвідченого заступником голови виконкому Березанської міської ради народних депутатів Баришівського району, Київської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 346, виконані не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] Також, слід звернути увагу на наступне, а саме на зображеннях відтисків печатки на двох екземплярах заповіту у висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 22.06.13 №590 ілюстрації №№ 7, 8, 18, 19, 22, 23 (том №2 а.с. 15, 16, 20, 21), а також на досліджуваному відтиску печатки висновку експертів за результатами проведення судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 25.12.14 №15574/14-33/15575/15576/14-32/17527/14-33 малюнок 3, 4 (том №2 а.с. 153) зазначено текст «Виконавчий комітет Березанської міської ради народгих депутатів Баришівського району Київської області Исполнительный комитет Березанского городского совета народных депутатов Барышевского района Киевской области», тобто з помилкою в слові «народних». В той час, як на зображеннях відтисків печатки на договорі №343 від 22.10.1990 року, договору №31 від 01.10.1990 року, дорученні на ім'я [PERSON] від 16.10.1990 року у висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 22.06.13 №590 ілюстрації №№ 11, 14, 17, 20, 21, 24, 25 (том №2 а.с. 17-21), а також на вільному зразку відтиску печатки висновку експертів за результатами проведення судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 25.12.14 №15574/14-33/15575/15576/14-32/17527/14-33 малюнок 5 (том 2 а.с. 154) зазначено текст «Виконавчий комітет Березанської міської ради народних депутатів Баришівського району Київської області Исполнительный комитет Березанского городского совета народных депутатов Барышевского района Киевской области», тобто без помилки в слові «народних». Крім того, архівним відділом на запит суду надано копію двох рішень Березанської міської ради народних депутатів №39 від 22.06.1990 року та №15 від 10.04.1990 року стосовно покладення обов'язків по вчиненню нотаріальних дій на заступника голови виконкому [PERSON], на якому стоїть відтиск печатки «Виконавчий комітет Березанської міської ради народних депутатів Баришівського району Київської області Исполнительный комитет Березанского городского совета народных депутатов Барышевского района Киевской области», тобто теж без помилки в слові «народних». Угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків. Угоди можуть бути односторонніми і дво- або багатосторонніми (договори). Письмові угоди повинні бути підписані особами, які їх укладають. Недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону. (ст. 41, ч. 2 ст. 44, ст. 48 ЦК УРСР). Недійсність окремих частин заповіту не тягне за собою недійсності його в цілому. Якщо заповіт буде визнаний недійсним, то спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений спадщини, одержує право спадкувати на загальних підставах (ст. 545 ЦК УРСР). Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі (ст. 1257 ЦК України). Таким чином, оцінюючі всі докази у сукупності, враховуючи, що підпис в спірному заповіті від імені [PERSON] виконаний не нею, а іншою особою, відтиск печатки «Виконавчий комітет Березанської міської ради народгих депутатів Баришівського району Київської області Исполнительный комитет Березанского городского совета народных депутатов Барышевского района Киевской области» в заповіті не відповідає відтискам печатки «Виконавчий комітет Березанської міської ради народних депутатів Баришівського району Київської області Исполнительный комитет Березанского городского совета народных депутатов Барышевского района Киевской области», то суд вважає, що дії померлої [PERSON] не були направлені на вчинення цього заповіту. Також, необхідно врахувати ту обставину, що текст та графи бланків спірного заповіту, а також поліграфічні вихідні у нижній правій частині аркушів виконані за допомогою знакосинтезуючого пристрою персонального комп'ютера - струминного принтера, такий спосіб при виготовлені даної поліграфічної продукції не використовується на виробництві (друкарнях), що встановлено висновком експертів за результатами проведення судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 25.12.14. Отже, підстав для встановлення нікчемності заповіту у суду не має, а тому заповіт необхідно визнати недійсним, частково задовольнивши позовні вимоги в цій частині. Крім того, відсутні підстави для визнання дій заступника голови виконкому Березанської міської ради народних депутатів Баришевського району Київської області [PERSON], завідуючого Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори [PERSON], приватного нотаріуса Київського міського нотаріального [PERSON] нечинними, оскільки такий спосіб захисту не передбачений ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1 ст. 1296 ЦК України). Таким чином, оформлення права на спадщину здійснюється відповідним нотаріусом, а тому підстав для визнання права позивача на спадщину не має, тим більше, що такий спосіб захисту також не передбачений цивільним законодавством. Крім того, відсутні також підстави для скасування реєстраційного запису у спадковому реєстрі про реєстрацію заповіту не має, оскільки заповіт визнається недійсним та відповідно не створює юридичних наслідків. З викладеного,

Outcome: partial