Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього безпідставно набуті грошові кошти в сумі 7735,00 гривень. В обґрунтування позову посилається на те, що ним протягом 2012-2013 років було неодноразово було сплачено на користь Фізичної особи-підприємця [PERSON] грошові кошти як оплата за користування торговим місцем на ринку та послуги ринку, що підтверджується відповідними Квитанціями до прибуткових касових ордерів. Однак, як стало відомо на даний час позивачу, відповідач фактично без жодних на те правових підстав отримував грошові кошти за послуги ринку, якого фактично не існує, що зокрема, підтверджуються листом Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради за №3-25/3581 від 06.06.2014 року, з якого вбачається відсутність будь-яких рішень щодо надання дозволів на створення чи організацію так званого ринку «Володар» на території міста Дрогобича. Сторони в судове засідання не з'явились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин, хоча належним чином був повідомлений про слухання справи, в тому числі і через повідомлення у пресі за адресою державної реєстрації фізичної особи-підприємця у відповідності до положень ст. ст. 4 та 5 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», а тому суд вважає цю особу повідомленою про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що позивачем протягом 2012-2013 років було неодноразово було сплачено на користь Фізичної особи-підприємця [PERSON] грошові кошти в загальній сумі 7735,00 гривень як оплата за оренду землі, послуги ринку та послуги за вивіз сміття, що підтверджується відповідними Квитанціями до прибуткових касових ордерів за №5 від 15.12.2013 року на суму 400,00 гривень, за №б/н від 15.11.2013 року на суму 400,00 гривень, за №7 від 15.10.2013 року на суму 400,00 гривень, за №1 від 15.09.2013 року на суму 450,00 гривень, за №1 від 15.08.2013 року на суму 450,00 гривень, за №б/н від 15.07.2013 року на суму 450,00 гривень, за №19 від 15.06.2013 року на суму 450,00 гривень, за №15 від 15.05.2013 року на суму 450,00 гривень, за №6 від 15.04.2013 року на суму 450,00 гривень, за №17 від 15.03.2013 року на суму 450,00 гривень, за №11 від 15.02.2013 року на суму 450,00 гривень, за №б/н від 28.01.2013 року на суму 225,00 гривень, за №1 від 15.01.2013 року на суму 460,00 гривень, за №4 від 15.12.2012 року на суму 450,00 гривень, за №1 від 15.11.2012 року на суму 450,00 гривень, за №33 від 15.10.2012 року на суму 450,00 гривень, за №1 від 15.09.2012 року на суму 450,00 гривень та за №9 від 15.08.2012 року на суму 450,00 гривень. Відповідно до 2 Правил торгівлі на ринках, затверджених Наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 26.02.2002 року за № 57/188/84/105, Ринок - це суб'єкт господарювання, створений на відведеній за рішенням місцевого органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування земельній ділянці і зареєстрований в установленому порядку, функціональними обов'язками якого є надання послуг та створення для продавців і покупців належних умов у процесі купівлі-продажу товарів за цінами, що складаються залежно від попиту і пропозицій. Згідно підпункту 8 пункту а) частини 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, організація місцевих ринків. Однак, як вбачається із листа за №3-25/3581 від 06.06.2014 року, Виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради як виконавчим органом Дрогобицької міської ради не приймалось жодних рішень щодо надання Фізичній особі-підприємцю [PERSON] дозволів на створення чи організацію так званого ринку «Володар» на території міста Дрогобича. Пунктом 20 Правил торгівлі на ринках, адміністрація ринку при наданні продавцям торговельних місць на визначений термін укладає з ними письмову угоду в якій рекомендується зазначати термін дії угоди, асортимент (вид) товарів, що реалізуються, розташування торговельного місця, умови оренди торговельного місця, розмір та порядок оплати за оренду майна, перелік послуг, які надає ринок, та їх вартість. Стаття 761 ЦК України визначає, що право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Позивачем в позовній заяві стверджується відсутність будь-яких договорів, укладених з відповідачем у встановленому порядку згідно з вимогами Правил торгівлі на ринку та Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Судом також встановлено, що позивачем 17.04.2014 року на адресу відповідача було надіслано Вимогу про повернення безпідставно набутих коштів в сумі 7735,00 гривень, яка однак залишена без відповіді. З врахуванням наведеного та враховуючи встановлену матеріалами справи відсутність у відповідача будь-яких доказів про існування правових підстав для отримання грошових коштів від позивача за оренду майна та послуги ринку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення у пред'явленому обсязі. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 гривень та витрати за проведення публікації в пресі в сумі 75,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved