Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання за ним права власності на житловий будинок №19, розташований по вулиці Світла в селищі Малинівка Чугуївського району Харківської області в порядку набувальної давності. В позовній заяві він вказав, що відповідно до Договору про надання в бестрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 26.04.1957 року його діду [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок №19, розташований по вулиці [PERSON] (колишня вул. Радянська) в селищі Малинівка Чугуївського району Харківської області. 21.01.2000 року його дід помер. Ніхто із спадкоємців, які були живі на час відкриття спадщини, її фактично не прийняв та не заявляв про намір прийняти. Близько 12 років, він фактично проживає в вищезазначеному будинку, плачує поточні комунальні рахунки, здійснив його капітальний ремонт, тобто ставиться по відношенню до вищезазначеного нерухомого майна, як до свого особистого. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок №19, розташований по вулиці Світла в селищі Малинівка Чугуївського району Харківської області в порядку набувальної давності. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши суду письмові заяви: позивач про підтримку позовних вимог в повному обсязі та проханням розглянути справу без його участі; відповідач про визнання позовних вимог та проханням розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності його представника. Вивчивши докази, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступного. Згідно до Договору про надання в бестрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку виданого 26.04.1957 року виконкомом Чугуївської районної ради депутатів трудящих, зареєстрованого в Чугуївському МБТІ Харківської області 29.04.1968 року за реєстраційним №1945 [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок №19, розташований по вул. [PERSON] (колишня вул. Радянська) в селищі Малинівка Чугуївського району Харківської області. 21.01.2000 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №212409 виданим Малинівською селищною радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис №7. На момент його смерті з ним проживали та були зареєстровані в якості мешканців: його дружина [PERSON], яка померла 08.04.2013 року та два сина [PERSON], який помер 08.09.2007 року та [PERSON], який помер 02.01.2017 року. Ніхто із спадкоємців після смерті чоловіка та батька не звертався в встановленому законом порядку до Чугуївської держнотконтори з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Позивач, який з 2005 року фактично проживає в будинку свого діда по вулиці Світла в селищі Малинівка Чугуївського району Харківської області доглядає весь цей час за ним, здійснив капітальний та здійснює поточний його ремонт, користується земельною ділянкою, на якій розташовано будинок, тобто ставить по відношенню до вищезазначеного нерухомого майна, як до свого особистого. Даний факт підтверджується [PERSON] №18 Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області про обстеження домоволодіння по вулиці Світла,19, складеним депутатом селищної ради [PERSON] на підставі показань свідків сусідів по домоволодінню. Статтєю 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за субєктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Відповідно до п.6 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 року №24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних з правом власності в силу набувальної давності, судам слід враховувати наступне: - право власності на нерухоме майно можна набувати за набувальною давністю лише після 1 січня 2011 року; - задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі статті 334 ЦК можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; - за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. За таким, встановлені судом обставини відповідають вимогам закону, ніким не оспорюються, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved