Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON], про звернення стягнення на предмет застави, мотивуючи вимоги тим, що 21.03.2008р. між ВАТ КБ «НАДРА», правонаступником якого за всіма правами та обовязками є позивач, та [PERSON] був укладений договір «Автопакет» №ОД14/03/2008/840-К/106, згідно якого відповідачка отримала кредит в сумі 16000 доларів США на придбання автомобіля марки Nissan Primera, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з терміном погашення до 18.03.2013р., при цьому, в забезпечення виконання своїх зобовязань за договором відповідачка передала позивачу в заставу вказаний транспортний засіб. Поручителем за цим договором є [PERSON]. Свої зобовязання відповідачка не виконує, внаслідок чого станом на 19.09.2013р. прострочена заборгованість складає 25073,13 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на зазначену дату складає 200409,60грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 14496,27 доларів США, заборгованість по відсоткам 6156,57 доларів США, пеня за прострочення сплати кредиту 2820,29 доларів США та штраф за порушення виконання умов договору 1600,00 доларів США. Відповідно до умов п.3.1.5 цього договору при порушенні відповідачкою умов договору щодо строків виконання зобовязання у позивача виникає право на задоволення вимог, забезпечених заставою, за рахунок предмета застави. Враховуючи на зазначене, позивач просить суд звернути стягнення на вказаний транспортний засіб, належний відповідачки. В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, згоден на ухвалення заочного рішення, а справу просив розглянути за його відсутності (а.с.63). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася повторно, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с.61, 68), про причини своєї неявки суд не повідомила, письмове заперечення проти позову, а також заяву про розгляд справи за її відсутністю не надала. Третя особа [PERSON] в судове засідання також не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.61, 67), про причини своєї неявки суд не повідомив, що не є перешкодою для розгляду даної справи. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Також ч.1 ст.224 цього Кодексу встановлено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, враховуючи повторну неявку відповідачки, повідомленої належним чином, згоду позивача на ухвалення заочного рішення та вищенаведені положення закону, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що 21.03.2008р. між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «НАДРА», який в подальшому змінив тип банку з «відкритого» на «публічне» (а.с.29), та [PERSON] був укладений у простій письмовій формі договір «Автопакет» №ОД14/03/2008/840-К/106, згідно якого позивач (за договором кредитор, банк) надав відповідачки (за договором позичальник) у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 16000 доларів США на придбання автотранспортного засобу, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з терміном погашення до 18.03.2013р. (п.п.1.1, 1.1.2, 1.1.3, 1.1.4 договору «Автопакет», а.с.13-18). За умовами п.3.1 договору «Автопакет» №ОД14/03/2008/840-К/106 в забезпечення виконання своїх зобовязань відповідачка передала позивачу в заставу автомобіль марки Nissan Primera, 2004 року випуску, сірого кольору, заводський номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований РЕВ при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 19.03.2008р., який належить останній на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВНС №117100, виданого тим же РЕВ 19.03.2008р. (а.с.28), вартість якого сторони оцінили в 100900грн., що в еквіваленті по курсу НБУ на день його прийняття у заставу складає 20000 доларів США (п.3.1.2 договору). При порушенні позичальником умов цього договору щодо строків виконання зобовязання у банку виникає право на задоволення вимог, забезпечених заставою, за рахунок предмета застави (п.3.1.5 договору). Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобовязань (п.8.5 договору). При цьому, проста письмова форма договору застави відповідала вимогам ст.13 Закону України «Про заставу» у редакції, що діяла на момент його укладання. Тобто укладений між сторонами договір є змішаним договором, а саме договором, який містить елементи різних договорів (кредитного договору та договору застави), до відносин сторін у якому застосовані у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, що відповідає приписам ч.2 ст.628 ЦК України. Крім того, зобовязання відповідачки забезпечені порукою за договором поруки, укладеним між ВАТ КБ «НАДРА» і [PERSON] 21.03.2008р. (а.с.19-20). Також встановлено, що станом на 19.09.2013р. заборгованість відповідачки за договором «Автопакет» №ОД14/03/2008/840-К/106 від 21.03.2008р. складає 25073,13 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на зазначену дату складає 200409,60грн., у тому числі: заборгованість за тілом кредиту 14496,27 доларів США, заборгованість по відсоткам 6156,57 доларів США, пеня за прострочення сплати кредиту 2820,29 доларів США і штраф за порушення виконання умов договору 1600,00 доларів США, що підтверджується розрахунком суми заборгованості за вказаним договором станом на 19.09.2013р. (а.с.12). 29.11.2013р. позивач надіслав відповідачки та її поручителю досудові вимоги про погашення заборгованості за договором «Автопакет» №ОД14/03/2008/840-К/106 від 21.03.2008р. з повідомленням про те, що у разі невиконання позичальником основного зобовязання банк вправі буде задовольнити свої вимоги за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет застави з відшкодуванням витрат банку за рахунок сум, отриманих від реалізації предмета застави (а.с.21, 22, 23-24), однак дана вимога банку відповідачкою та її поручителем залишена без задоволення, зобовязання за договором не виконано. Як встановлено ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст.526, ч.1 ст.530 цього Кодексу, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, та в строк встановлений договором. Згідно ч.1 ст.546 та ст.572 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема, заставою. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). У разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (ст.589 ЦК України). Аналогічні норми містяться і у ст.19, ч.1 ст.20 Закону України «Про заставу», відповідно до яких за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом; заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ч.ч.1, 2 ст.590 ЦК України, ч.6 ст.20 Закону України «Про заставу»). З огляду на зазначене, враховуючи, що згідно ч.ч.1-3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, та приймаючи до уваги, що відповідачка не скористалася своїм правом, передбаченим ст.128 ЦПК України, щодо надання заперечення проти позову, а відтак не спростувала доводів позивача, суд вважає за можливе задовольнити вказаний позов. Також згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, за подання цього позову до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 2004,10грн. (а.с.1), який в силу ч.1 ст.88 ЦПК України також слід стягнути з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved