Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Мотивує свої вимоги тим, що 12 січня 2015 року сторонами було укладено договір б/н, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 700 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Крім того, своїм підписом у заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Пам»яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.7.12. Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, а відповідач [PERSON] в порушення умов кредитного договору не виконує своїх зобов'язань по поверненню кредиту та відсотків за користування ним, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 30 вересня 2017 року в загальному розмірі складає 15 113 грн. 21 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також сплачені позивачем при подачі позову судові витрати у сумі 1600 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, проте згідно заяви просить суд розглядати справу без участі його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання також не з'явилася з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення рекомендованого поштового відправлення, а також не надала заперечень щодо суті позову і не повідомила про поважність причин неявки в судове засідання. У зв'язку з цим суд на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: 12 січня 2015 року між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та [PERSON] укладений кредитний договір, за яким остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.4). Відповідач [PERSON] погодилася, що заява позичальника разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом (а.с.4). Однак відповідач своєчасно не повертає ПАТ КБ ПРИВАТБАНК кредитні кошти, своєчасно не сплачує відсотки за його користування та ухиляється від виконання зобов'язань по кредитному договору. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором по [PERSON] вбачається, що станом на 30 вересня 2017 року заборгованість останнього за кредитним договором №б/н від 12 січня 2015 року становить 15\~113 грн. 21 коп., з яких: заборгованість за кредитом 685 грн. 56 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 10331 грн. 78 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом 2900 грн. 00 коп., а також штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 695 грн. 87 коп. (процентна складова) (а.с.3). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 1.1.7.12. Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонговується на той же строк (а.с.17). Відповідно до ст.1053 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов»язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином умов договору про надання Кредитного договору від 12 січня 2015 року не виконує, кредит в установлені строки його повернення не повертає, а тому заборгованість у розмірі 15\~113 грн. 21 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у сумі 1600 грн. На підставі вищевикладеного, керуючого ст. ст. 10, 11, 60, 88, 197, 208, 209, 212 - 215, 224-226, 228, 294 ЦПК України, суд,

Outcome: approved