Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства та внесення змін до актового запису, мотивуючи свої вимоги наступним. З 2005 року позивач з відповідачкою проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. У 2008 році у них народився син [PERSON]. Заяву про визнання його батьком позивач не подав за прохання відповідачки. Згодом сторони перестали проживати разом, але позивач продовжив піклуватися про сина, матеріально його забезпечував, цікавився життям та здоровям, однак відповідачка не дозволяє йому бачити дитину мотивуючи це тим, що він не має батьківських прав. Просив визнати його [PERSON] батьком дитини [PERSON], [INFO]; внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, а саме: прізвище дитини вказати за прізвищем батьки Малий; по батькові дитини за іменем батька Романович, у графі «батько» - вказати [PERSON]. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені в позові. На зміні прізвища дитині не наполягав. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.16). До суду надала заперечення, в яких зазначає, що позов визнає частково та просить в задоволенні позову в частині внесення змін до актового запису прізвища дитини за прізвищем батька «Малий» - відмовити; розглянути справу без її участі (а.с.26). Представник третьої особи Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином (а.с.17,18). Надали до суду лист, згідно якого просять розглянути справу без участі представника, заперечень проти прийняття рішення не мають і покладаються на розсуд суду (а.с.22). Суд вважає за можливе слухати справу у відсутність відповідача та представника третьої особи, за наявними матеріалами в справі. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] з 2005 року проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, що сторонами не оспорюються. 19 серпня 2008 року у відповідачки [PERSON] народилася дитина [PERSON] (а.с.21), батьком якого згідно ст. 135 СК України записаний [PERSON]. Відповідно до копії заочного рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12 жовтня 2016 року вбачається, що 20 березня 2014 року сторони зареєстрували шлюб, однак вказаним рішенням його було розірвано (а.с.29). Згідно заперечень, які надані відповідачкою до суду зазначено, що [PERSON] не заперечує та визнає те, що позивач є батьком дитини [PERSON], однак заперечує проти зміни дитині прізвища (а.с.26). Відповідно до ст. 127 Сімейного кодексу України чоловік, який не перебуває у шлюбі з матір`ю дитини, може подати до державного органу реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання себе батьком дитини, у разі відмови держаним органом реєстрації актів цивільного стану у визнання особи батьком особи батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Умовами прийняття такої заяви є запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Як вбачається з вимог вказаної норми закону, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записуються за її вказівкою. Як вбачається зі ст. 128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до п.п. 6, 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги всі докази, що є у справі в їх сукупності та факт часткового визнання відповідачкою позову в частині того, що відповідач є батьком дитини [PERSON], суд приходить до висновку про необхідність застосувати наслідки передбачені ч. 1 ст. 146 ЦПК України та визнати [PERSON], [INFO], батьком дитини [PERSON], [INFO]. Щодо вимоги про внесення змін до актового запису про народження дитини, слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 26 ЦПК України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи та їх представники. Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, тобто особи, матеріально-правовий спір між якими є предметом вирішення в цивільному судочинстві (ст.30 ЦПК). Третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, є суб'єкти цивільних процесуальних правовідносин, які беруть участь у справі на стороні однієї із сторін з метою захисту своїх суб'єктивних прав та інтересів (ст. 35 ЦПК України). Сторони, крім прав та обов'язків, визначених ст. 27 ЦПК України, мають ще додаткові права, встановлені ст. 31 ЦПК України . Згідно до ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення у справі може постановлюватися лише щодо сторін. Оскільки відповідно до ст.ст. 27, 35 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на відміну від сторін (ст.ст. 30, 31 ЦПК України) обмежені в процесуальних правах, суд не вправі ухвалювати щодо них рішення. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 14 січня 2011 року за № 55/18793 однією з підстав для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства). Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 5 ст. 148 СК України передбачено, що у разі зміни прізвища обома батьками змінюється прізвище дитини, яка не досягла семи років. У разі зміни прізвища обома батьками прізвище дитини, яка досягла семи років, змінюється за її згодою. У разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Таким чином, прийняття судом рішення про встановлення батьківства певної особи стосовно дитини є достатньою підставою для внесення відповідних змін органами РАЦС до актового запису про народження дитини. Крім того, позивач в судовому засіданні не наполягав на зміні прізвища дитині, та при цьому, відповідно до ст. 148 СК України, необхідна згода дитини [PERSON], оскільки на даний час він досяг 8-річного віку, а отже у задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial