Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 31 жовтня 2007 року ЗАТ «Перший Український міжнародний банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ «Перший Український міжнародний банк» уклав з [PERSON] кредитний договір № 5816990, відповідно до якого Банк надав їй кредит у розмірі 380\~000,00 дол. США, зі сплатою 11, 90 % річних за користування кредитними коштами з датою остаточного повернення кредиту 31 жовтня 2027 року. Однак, [PERSON] не виконувала належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого в неї станом на 07 квітня 2015 року виникла прострочена заборгованість яка складає: заборгованість за сумою кредиту в розмірі 366\~318,97 дол. США, заборгованість за несплачені відсотками за користування кредитом в розмірі 297\~034,88 дол. США, сума пені за порушення строків виконання зобовязань за кредитом в розмірі 108\~369,04 дол. США, суми штрафів за порушення обовязків в розмірі 3800,00 дол. США, суми штрафів щодо поновлення дії договорів страхування в розмірі 255 00,00 гривень, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та подала заяву про розгляд справи в заочному порядку. Відповідачка у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином за місцем її реєстрації згідно вимог ст. 74 ЦПК України. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тобто, враховуючи неявку відповідачки за даною цивільною справою, а також наявність відповідної заяви позивача про винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що 31 жовтня 2007 року ЗАТ «Перший Український міжнародний банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ «Перший Український міжнародний банк» уклав з [PERSON] кредитний договір № 5816990, відповідно до якого Банк надав їй кредит у розмірі 380\~000,00 дол. США, зі сплатою 11, 90 % річних за користування кредитними коштами з датою остаточного повернення кредиту 31 жовтня 2027 року. Умови нарахування та сплати процентів за користування кредитом встановлені п. п. 1.3, 3.1, 3.3 Кредитного договору. Пункт 5.2 кредитного договору передбачає, що у разі порушення позичальником зобовязань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, він зобовязаний сплатити на користь Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення. Відповідно до п. 5.5 кредитного договору за кожний випадок порушення позичальником обовязків, передбачених п. п. 4.3.2-4.3.6 Кредитного договору, він зобовязаний на вимогу Банку сплатити штраф у розмірі 1% від суми одержаного кредиту. Крім того, згідно п. 5.4 договору за кожен випадок порушення позичальником обовязків щодо поновлення дії договорів страхування, передбачених пп.. 4.3.1 цього договору, боржник зобовязаний на вимогу Банку сплатити штраф у розмірі 10 % від мінімальної страхової суми, на яку згідно вимоги зазначеного пункту договору має бути укладений договір страхування. Також судом встановлено, що [PERSON] не виконувала належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого в неї станом на 07 квітня 2015 року виникла прострочена заборгованість яка складає: заборгованість за сумою кредиту в розмірі 366\~318,97 дол. США, заборгованість за несплачені відсотками за користування кредитом в розмірі 297\~034,88 дол. США, сума пені за порушення строків виконання зобовязань за кредитом в розмірі 108\~369,04 дол. США, суми штрафів за порушення обовязків в розмірі 3800,00 дол. США, суми штрафів щодо поновлення дії договорів страхування в розмірі 255 00,00 гривень, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачкою договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved