Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права на спадщину. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті його батька та баби залишилось спадкове майно, яке складається з : цілого житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, вартістю 25 000 грн., які знаходиться за адресою: 12200, Житомирська область, Радомишльський район, місто Радомишль, вулиця Шкідченка, № 3 (три); грошових внесків (заощаджень) зі всіма нарахуваннями та компенсаціями по ним, які наявні на рахунку № 6313/26202000011144 тощо, та на всіх інших особових (поточних, депозитних, карткових тощо) рахунках, пластикових картках тощо на імя [PERSON] у ТВБВ № 10005/01 у Філії Житомирське РУ ПАТ «Державний Ощадний банк України» м. Київ; грошової суми невиплаченої та недотриманої пенсії за січень місяць 2015 року в розмірі 1226,91 грн., яка наявна на рахунку на імя [PERSON] в УПФУ в Радомишльському районі Житомирської області; грошових внесків (заощаджень) зі всіма нарахуваннями та компенсаціями по ним, які наявні на рахунку № 91551 12780 тощо, та на всіх інших особових (поточних, депозитних, карткових тощо) рахунках, пластикових картках тощо на імя [PERSON] у ТВБВ № 10005/01 у Філії Житомирське РУ ПАТ «Державний Ощадний банк України» м. Київ; \~ В судовому засіданні позивач та її представник не з»явились, надіслали письмову заяву, просили справу розглянути без них, позовні вимоги підтримали у повному обсязі,просили їх задовольнити. \~ Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату,час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву,просив розгляд справи проводити без\~ його участі,з позовними вимогами погодився. \~ Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог,виходячи з наступних підстав. \~ Виходячи зі змісту ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~ Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін,при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. \~\~ У судовому засіданні встановлено, що 06 січня 2015 року у віці 82 роки померла рідна баба позивача і спадкодавиця [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть 06 січня 2015 року було зроблено відповідний запис за № «1», що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 249292, яке видане «06» січня 2015 року ВДРАЦС Радомишльського РУЮ Житомирської обл. Після смерті спадкодавиці [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з: 1) цілого житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, які знаходяться за адресою їх постійного проживання: 12200, Житомирська область, Радомишльський район, місто Радомишль, вулиця Шкідченка, № 3 (три), які належали померлій спадкодавиці на підставі Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого 01.09.1958 року Радомишльською державною нотаріальною конторою Житомирської області за реєстром № 2204. Інвентарна вартість цього житлового будинку з будівлями становить 69 197,00 грн. 2) грошових внесків (заощаджень) зі всіма нарахуваннями та компенсаціями по ним, які наявні на рахунку № 6313/26202000011144 тощо, та на всіх інших особових (поточних, депозитних, карткових тощо) рахунках, пластикових картках тощо на імя [PERSON] у ТВБВ № 10005/01 у Філії Житомирське РУ ПАТ «Державний Ощадний банк України» м. Київ; 3) грошової суми невиплаченої та недотриманої пенсії за січень місяць 2015 року в розмірі 1226,91 грн., яка наявна на рахунку на імя [PERSON] в УПФУ в Радомишльському районі Житомирської області. 26 січня 2015 року у віці 54 роки помер рідний батько позивача і спадкодавець [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть 29 січня 2015 року було зроблено відповідний запис за № «15», що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 249316, яке видане «29» січня 2015 року ВДРАЦС Радомишльського РУЮ Житомирської обл. Після смерті спадкодавця [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з: 1) грошових внесків (заощаджень) зі всіма нарахуваннями та компенсаціями по ним, які наявні на рахунку № 91551 12780 тощо, та на всіх інших особових (поточних, депозитних, карткових тощо) рахунках, пластикових картках тощо на імя [PERSON] у ТВБВ № 10005/01 у Філії Житомирське РУ ПАТ «Державний Ощадний банк України» м. Київ; Статтею 1217 ЦК України, передбачено: спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частина друга статті 1223 ЦК України встановлює, що: у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1266 цього Кодексу. Тобто спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. [PERSON], на випадок своєї смерті залишила заповіт, який був посвідчений 31 грудня 2014 року [PERSON], приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області за реєстром № 2503. Відповідно до цього заповіту, який є чинним, тобто: не був змінений, не був скасований і не був відмінений заповідачкою на час своєї смерті, заповідачка вирішила розпорядитися своїм майном наступним чином: «…Все моє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що я за законом матиму право і що буде належати мені на момент смерті, заповідаю громадянику України [PERSON], [INFO].» У померлої спадкодавиці [PERSON], на час своєї смерті (06.01.2015), відсутні інші спадкоємці першої черги, які відповідно до ст. 1241 ЦК України, мають право та одночасно претендують на зазначене спадкове майно. У померлого спадкодавця [PERSON], на час своєї смерті (26.01.2015), відсутні інші спадкоємці першої черги, які відповідно до ст. 1241 ЦК України, мають право та одночасно претендують на зазначене спадкове майно. Родинні звязки спадкодавців з позивачем, підтверджуються: Свідоцтвом про народження позивача серії IІ-ТП № 448253, виданим 28.05.1985 Радомишльським рай/бюро ЗАГС Житомирської обл., в якому його рідним батьком уписаний - «Бай Леонід Іванович», а його рідною матірю уписана - «Радченко Олена Георгіївна»; Свідоцтвом про народження батька позивача серії ІIІ-УР № 406687, виданим 11.11.1960 Радомишльським рай/бюро ЗАГС Житомирської обл., в якому його рідним батьком уписаний - «Бай Іван Іванович», а його рідною матірю уписана - «Бай Люся Йосифовна»; Свідоцтвом про народження баби позивача серії І-ТП № 256018, виданим /повторно/ 19.08.1994 ВРАЦС Радомишльського РУЮ Житомирської обл., в якому її рідним батьком уписаний - «Перловський Йосип Іванович», а її рідною матірю уписана - «Перловська Олена Іванівна». Спадщину після смерті баби, спадкодавиці [PERSON] в 6-місячний строк фактично і юридично прийняв її рідний онук, позивач [PERSON], шляхом постійного проживання без реєстрації разом зі спадкодавицею на час її смерті (06.01.2015) та після її смерті на протязі 6-місячного терміну у спадковому житловому будинку по вул. Шкідченка, 3 в м. Радомишлі, та шляхом подачі відповідної заяви про прийняття спадщини до [PERSON], приватного нотаріуса Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області, де була заведена спадкова справа до майна померлої 06 січня 2015 року у віці 82 роки [PERSON]. Спадщину після смерті батька, спадкодавця [PERSON] в 6-місячний строк фактично і юридично прийняв його рідний син, позивач [PERSON], шляхом постійного проживання без реєстрації разом зі спадкодавцем на час його смерті (26.01.2015) та після її смерті на протязі 6-місячного терміну у житловому будинку по вул. Шкідченка, 3 в м. Радомишлі. Крім того, позивач [PERSON] прийняв на себе усі витрати щодо проведення обряду поховання рідного батька [PERSON]. Позивач підтримує у належному стані житловий будинок та господарські будівля, доглядає і користується зазначеним спадковим майном, житловим будинком, господарськими будівлями та земельною ділянкою, але вільно розпоряджатись ними не може за відсутністю у нього правовстановлюючого документу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України: «…До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.» Відповідно до ч. З ст. 1223 ЦК України: «…Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.» Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України: «…Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.» Відповідно до пункту 24 Постанови № 7 Пленуму Верховного СУДУ України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження по справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до пункту 2 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до пункту 17 Постанови № 5 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення Фактів, що мають юридичне значення» суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. Таке ж правило має застосовуватись і до земельних ділянок та прав на них. При зверненні спадкоємиці до органу місцевого самоврядування та до РС РУЮ за одержанням свідоцтва про право власності на ім'я спадкодавця, Витягу про реєстрацію тощо, позивачам було відмовлено по причині смерті власника (спадкодавця) і відновити ці права можливо тільки у судовому порядку, і тому позивачу, як спадкоємцю було відмовлено по причині, відсутності низки рішень судів про встановлення зазначених фактів: належності померлому правовстановлюючого документу; про належність нерухомості спадкоємцю, про встановлення родинних відносин тощо. Згідно вимог ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину позивачі не можуть також по причині наявності зазначених перешкод, факти по яким можуть бути встановлені тільки судом, за умови відсутності інших спадкоємців, тому це питання не можливо вирішити у позасудовому порядку. При цьому, враховуючи положення ч. 1 ст. З ЦПК України про те, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, і просити суд ухвалити рішення у справі, у яких можуть бути порушені права спадкоємців на отримання спадкового майна, або оскаржені. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved