Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача для захисту своїх прав, мотивуючи свої вимоги тим, ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є АТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] 09 жовтня 2007 року уклали кредитний договір №014/2235/1137, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 88500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних з кінцевим терміном повернення 08.10.2017 року. В забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаним договором 09.10.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №014/2235/82/1137/297, відповідно до якого останній взяв на себе зобовязання перед Банком відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] її зобовязань по кредитному договору. Однак всупереч підписаній угоді, відповідач не виконала умови кредитного договору, не здійснювала щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом, що стало причиною виникнення станом на 20.11.2018 року заборгованості в сумі 128276,38 грн., що складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 70537,33 грн. та заборгованості по відсотках за користування кредитом 57739,05 грн. В зв`язку з наведеним позивач просить задовольнити позов та стягнути солідарно з відповідачів вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте подав до суду клопотання, в якому підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявилися, причину неявки суду не повідомили, відзиви на позовну заяву не подали, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином за зареєстрованим місцем проживання, відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Відкрите акціонерне товариство «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «[PERSON] Аваль», та [PERSON] 09 жовтня 2007 року уклали кредитний договір №014/2235/1137, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 88500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних з кінцевим терміном повернення 08 жовтня 2017 року. Відповідно до п.5.1. Кредитного договору, [PERSON] зобов?язалась забезпечити повернення отриманого кредиту та сплату нарахованих відсотків на умовах, передбачених вказаним договором: - щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно з графіком та остаточне погашення кредиту до 08.10.2017 року (включно) на рахунок, визначений п.4.1. кредитного договору; - щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту, сплату процентів за фактичне використання кредитних коштів на рахунок, визначений кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаним договором 09.10.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №014/2235/82/1137/297, відповідно до якого останній взяв на себе зобовязання перед Банком відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] її зобовязань по кредитному договору №014/2235/1137. Відповідно до умов п.2.2. та п.3.1. договору поруки сторони встановили, що у випадку невиконання Боржником взятих на себе зобов?язань по Кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу за Кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Окрім того, відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] свого зобовязання по погашенню кредиту не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 20.11.2018 року становить 122831,95 грн., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 70537,33 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 52294,62 грн., яку слід стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача. Вирішуючи питання про стягнення відсотків за користування кредитом, суд приходить до наступного висновку. Не може\~бути задоволена\~вимога позову\~в частині\~стягнення відсотків за користування кредитом за період з 09.10.2017 року по 20.11.2018 року в розмірі 5444,43 грн., оскільки строк дії кредитного договору до 08 жовтня 2017 року, після спливу якого право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові [PERSON] Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження\~ № 14-10цс18) передбачено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивач у своїй позовній заяві не ставить вимоги про стягнення з відповідачів грошових коштів відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, не надав суду відповідно розрахунку та доказів про наявність такої заборгованості, тому суд з цього приводу не приймає рішення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З врахуванням того, що позов було задоволено у процентному відношенні на 95,76%, то відповідно і сума стягнення судового збору на користь позивача має бути зменшена на цю різницю та становить 1842,57 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: partial