Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, яка виникла станом на 01.12.2018 року у розмірі 34595,95 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач є споживачем послуг з електропостачання за адресою: [ADDRESS] , на її ім`я відкрито за вказаною адресою особовий рахунок № [NUMBER] та встановлено електролічильник NIK 2102 зав. №1444741. Відповідач неналежно виконувала обов`язки зі сплати послуг з електропостачання, у зв`язку з чим, станом на 01.12.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 34595,95 гривень. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію та судові витрати у розмірі 2102 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про день розгляду справи була повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив відповідач не надала. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом- ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України). Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Договірні відносини виникли між [PERSON] та АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» (23.05.2018 ПАТ «ДТЕК Донецкобленерго» перейменовано в АТ «ДТЕК Донецькі електромережі»). З довідки з бази даних Енергопостачальника UENS Energy вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано особистий рахунок 368-26 на споживача [PERSON] . [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 11.12.2009 року, що підтверджується відомостями МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» від 14.12.2009 року. Правовідносини між енергопостачальником та побутовими споживачами електричної енергії регулювалися користування електричною енергією; нормативно-правовий акт № 28 від 31.07.1996 Правилами користування електричною енергією для населення (далі за текстом ПКЕЕН), затвердженими Постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357 зі змінами та доповненнями, Цивільним кодексом України, та іншими нормативними документами, які регулюють правовідносини у сфері електроенергетики. Відповідно ст.67 ЖК України, плата за комунальні послуги, в тому числі за спожиту електроенергію, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами для населення на підставі фактичних показників приладів обліку відповідно «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357 зі змінами та доповненнями. Згідно з абзацом 2 п. 1 ПКЕЕН, ці Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форми власності. Відповідно до п. 42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати використану електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до п. 420 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. З 26.06.2018 року набрали чинності Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 року № 312 (далі за тексом - ПРРЕЕ). Згідно з п. 1.1.1 ПРРЕЕ, ці правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є, зокрема, електропостачальник, оператор системи передачі, оператор системи розподілу, споживачі. Ці правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Згідно з п. 5.5.5. ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору. Однак відповідач в порушення зазначених умов ПКЕЕН, ПРРЕЕ, не виконує належним чином свій обов`язок щодо оплати спожитої електричної енергії щомісяця та в повному обсязі, а саме у зв`язку з несплатою за використану електричну енергію у період з 01.05.2017 року по 30.09.2018 року, у неї виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 34595,95 гривень, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином судом встановлено, що Відповідач споживав, але не сплачував вартість спожитої електричної енергії, у зв`язку з чим утворилась заборгованість перед Позивачем в розмірі 34595,95 гривень, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved