Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Подільський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. На підтвердження позовних вимог, посилається на те, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11.08.2015 № 754/8255/15 її позов задоволено. Позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини, відповідного віку, починаючи з 05.06.2015 і до повноліття дитини. Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментах, виданої Подільським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 01.11.2018 загальна заборгованість відповідача перед нею становить 104 330, 03 грн. В період з 01.11.2018 по 03.12.2018 утворилась заборгованість у вигляді пені за несвоєчасне виконання зобов`язання в розмірі 63 641,30 грн. Отже, посилаючись на ст. 196 СК України, позивач зазначає, що розмір неустойки (пені), що підлягає стягненню з відповідача на її користь, становить 63 641,30 грн. та просить стягнути вказану суму. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але з`явився її представник, який позовні вимоги підтримав, просив задовільнити позовні вимоги, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення рішення. Представник третьої особи - Подільський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що рішенням що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11.08.2015 № 754/8255/15 позов [PERSON] до задоволено. Позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини, відповідного віку, починаючи з 05.06.2015 і до повноліття дитини ( а.с. 4-5). Відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьтківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментах, виданої Подільським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 01.11.2018 загальна заборгованість відповідача перед [PERSON] становить 104 330, 03 грн. В період з 01.11.2018 по 03.12.2018 утворилась заборгованість у вигляді пені за несвоєчасне виконання зобов`язання в розмірі 63 641,30 грн. (а.с. 6-8). Відповідно до ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору судом. Відповідно до частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Із наведеного слідує, що за відсутності такого спору про розмір заборгованості вона стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення такої заборгованості. За рішенням суду заборгованість може бути стягнута тільки у випадку, якщо аліменти відраховуються із заробітної плати на підставі заяви платника аліментів, а не за виконавчим листом. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожний день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно з приписами ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні відповідної норми сімейного права, суд має врахувати висновки щодо застосування відповідних норм права викладені в постановах Верховного Суду. Водночас, щодо визначення розміру пені за несвоєчасне виконання зобов`язань боржником, суд зазначає наступне. Відповідно до Постанови Верховного Суду від 25.04.2018 справа № 572/1762/15-ц за правовим висновком Верховного Суду пеня за прострочення сплати аліментів згідно з положеннями ст. 196 СК України, має розраховуватися виходячи з таких вимог закону. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Доказів на підтвердження відсутності заборгованості по сплаті аліментів, а також заперечень щодо здійсненого позивачем розрахунку відповідач суду не надав. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача у заявленому неї розмірі. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в сумі, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908, 00 грн. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved