Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що він є власником житлового будинку [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстрований дядько позивача - відповідач по справі [PERSON], який фактично у вказаному будинку не проживає з серпня 2011 року, проте в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, чим створює перешкоди власнику у користуванні та розпорядженні власністю. У зв'язку з цим позивач змушений звернутися до суду і просить усунути йому перешкоди у користуванні житловим будинком [ADDRESS] шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у вказаному будинку. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, у якій зазначив, що на позовних вимогах наполягає та просить розглянути справу за його відсутності (а.с. 16). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, зазначив, що дійсно зареєстрований у житловому будинку [ADDRESS], який належить його племіннику [PERSON], проте з серпня 2011 року за вказаною адресою не проживає. До теперішнього часу не знявся з реєстрації через зайнятість. Представник третьої особи - Вільнянського РС УДМС України у Запорізькій області в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим причина неявки представника третьої особи визнана судом неповажною. За таких обставин суд ухвалив провести розгляду справи за відсутності позивача та представника третьої особи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину та технічного паспорту (а.с. 6-7). У вказаній квартирі зареєстрований відповідач, про що міститься відповідний штамп в його паспорті (а.с. 12). Проте з серпня 2011 року фактично за вказаною адресою не проживає. Вказана обставина визнана сторонами, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. А за ч. ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування житловим відповідно до закону житлове приміщення, яке вони мають право займати визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Доказів, які б свідчили про те, що відповідач не проживає у вищезазначеному будинку з поважних причин, а також те, що між ним та позивачем була якась інша угода щодо порядку користування зазначеним приміщенням в ході розгляду справи не було встановлено. Оскільки відповідач [PERSON] більше року у зазначеному житловому будинку не проживає без поважних причин, суд приходить до висновку, що він втратив право на користування житловим приміщенням житловому будинку [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: approved