Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В позовній заяві позивач вказує, що 16 лютого 2016 року помер [PERSON]. За життя останній склав заповіт, яким заповів позивачу все майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, що буде належати йому на день смерті. Позивач зазначає, що [PERSON] на момент смерті належав житловий будинок № 243 по вул. Кримській в с. Вознесенка Мелітопольського району. У встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з невідповідністю поданих документів нормам чинного законодавства. Тому позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок № 243 по вул. Кримській в с. Вознесенка Мелітопольського району Запорізької області. В судове засідання сторони не з?явились. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі. Від представника відповідача [PERSON] до суду надійшла заява з проханням слухати справи у їх відсутність, проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області від 28 грудня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 196, [PERSON], [INFO], все майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і на яке він за Законом матиме право, заповів [PERSON]. \\а.с. 41, 42-43\\ Згідно копії дублікату свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 20 серпня 1990 року, жилий будинок № 243 по вул. Кримській в с. Вознесенка Мелітопольського району Запорізької області належить [PERSON]. \\а.с. 6\\ [PERSON] помер 16 лютого 2016 року. /а.с. 5/ 31 серпня 2016 року приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 243 по вул. Кримській в с. Вознесенка Мелітопольського району Запорізької області, після померлого [PERSON], у звязку з невідповідністю поданих документів нормам чинного законодавства. \\а.с. 8\\ У відповідності до ст. 346 п. 11 ЦК України не допускається після смерті власника реєстрація правовстановлюючих документів на право власності. Згідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Згідно копії спадкової справи спадкодавця [PERSON], померлого 16 лютого 2016 року, у встановлений чинним законодавством строк позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. \\а.с. 23-33\\ Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, заснованими на законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. Тому суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 16 лютого 2016 року, на житловий будинок № 243 по вул. Кримській в с. Вознесенка Мелітопольського району Запорізької області. На підставі викладеного та

Outcome: approved