Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості не облікованої електричної енергії, а також понесених ним при пред`явленні позову судових витрат, посилаючись на те, що відповідач\~проживає за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~і користується\~електроенергією (особовий\~рахунок №\~ [NUMBER] ).\~20.10.2020 року позивачем було проведено перевірку дотримання правил користування електричною енергією у будинку [ADDRESS] , в якому проживає відповідач. Перевіркою було виявлено самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі ПАТ «Запоріжжяобленерго» без порушення схеми обліку, після припинення електропостачання за заборгованість. За цим фактом було складено акт № 10003499 від 20.10.2020 року. Внаслідок порушення відповідно до п.п. 8.2.6, 8.4.2, 8.4.8, 8.4.11 Правил роздрібного ринку електричної енергії було визначено обсяг не облікованої електроенергії, яка складає 953 кВт. год. на суму 2\~724 грн. 59 коп., яку позивач просить суд стягнути з відповідача. Крім того, внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії позивач зазнав додаткові витрати, пов`язані з позачерговою технічною перевіркою однофазного лічильника, у розмірі 156 грн. 49 коп. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач і її представник у судовому засіданні позовні вимоги визнали у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечували. Частиною четвертою ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов таких висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , і є споживачем електричної енергії (особовий рахунок №\~ [NUMBER] ) за зазначеною адресою (а.с. 9, 13). 20.10.2020 року працівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» було проведено перевірку дотримання Правил роздрібного ринку електричної енергії у будинку [ADDRESS] , за результатами якої в присутності [PERSON] (мається відмітка\~в акті) був складений акт про порушення № 10003499 від 20.10.2020 року. Згідно з цим актом споживач [PERSON] порушила Правила роздрібного ринку електричної енергії шляхом самовільного підключення електропроводки до електричної мережі ПАТ «Запоріжжяобленерго» без порушення схеми обліку, після припинення електропостачання за заборгованість (а.с. 6-7). Внаслідок порушення відповідно до п.п. 8.2.6, 8.4.2, 8.4.8, 8.4.11 Правил роздрібного ринку електричної енергії було визначено обсяг не облікованої електроенергії, яка складає 953 кВт. год. на суму 2\~724 грн. 59 коп. (а.с. 4). На засідання комісії з розгляду актів відповідач не з`явилася, заперечень, зауважень або пояснень стосовно виявленого порушення до комісії не надала. 21.12.2020 року комісія з розгляду актів про порушення визнала причетність споживача до виявленого порушення, затвердила розрахунок обсягу та вартості не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії електроенергії (а.с. 5). Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються відповідними положеннями Цивільного кодексу України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 312 від 14.03.2018 року. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач це фізична особа, у тому числі фізична особа підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. Відповідно до п. 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 312 від 14.03.2018 року, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил. Як вбачається з матеріалів справи, акт № 10003499 від 20.10.2020 року відповідає вказаним у п. 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 312 від 14.03.2018 року, вимогам, тому суд приймає його як належний доказ вини відповідача. Згідно з цим актом позивачем були проведені відповідні заміри, складено схему електропостачання споживача. Позивачем було розраховано вартість безобліково спожитої відповідачем електроенергії відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії на підставі акта виявлених порушень. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що внаслідок неправомірних дій відповідача, які виразились в порушенні Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 312 від 14.03.2018 року, позивачу завдана майнова шкода в розмірі 2\~724 грн. 59 коп., яка підлягає відшкодуванню в повному обсязі відповідачем. У зв`язку з виявленим порушенням, позивачем було проведено позачергову технічну перевірку, вартість якої складає 156 грн. 49 коп. (а.с. 8). Згідно з п. 5.5.10 Правил роздрібного ринку електричної енергії, у разі порушення схеми розрахункового обліку електроенергії, пошкодження або викрадення розрахункових засобів вимірювання обсягу електричної енергії внаслідок дій (бездіяльності) споживача їх ремонт, заміну, встановлення засобів вимірювальної техніки і технічну перевірку здійснюють за рахунок споживача. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Особливості розподілу витрат у разі визнання позову урегульовані нормами ст. 142 ЦПК України. Зокрема, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні, у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України). Враховуючи те, що позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2\~270 грн. 00 коп. відповідно до платіжного доручення № 3626 від 26.02.2021 року, а відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнала, то згідно із ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу з державного бюджету необхідно повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1\~135 грн. 00 коп.

Outcome: approved