Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № SAMDN03000002217639 від 28.03.2005 року [PERSON] 28.03.2005 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п 3.2, п. 3.3 «Умов та Правил надання банківських послуг», де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним і банком договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 6.5 «Умов та правил надання банківських послуг» - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п. 6.6 «Умов надання банківських послуг» у разі невиконання зобовязань за Договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти повинен слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 6.7 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п.8.6 «Умов та привал надання банківських послуг» - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Відповідно до п.5.7 «Правил користування платіжною карткою», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором станом на 31.08.2015 року відповідач має заборгованість у розмірі 41684,97 грн., яка складається з: - 8562,34 грн. - заборгованість за кредитом; - 33122,63 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 29183,95 грн., яка була задоволена рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 20.01.2014 року з відповідача на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 12501,02 грн. Отже, заборгованість до стягнення становить 12501,02 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк». У звязку з цим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № SAMDN03000002217639 від 28.03.2005 року в розмірі 12501,02 грн., а також судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 1218,00 грн. До початку слухання справи представник позивача надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилася по невідомій суду причині, хоча про день та час судового розгляду була належним чином повідомлена, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди представника позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов такого висновку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. З матеріалів справи вбачається, що 28.03.2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Договір № SAMDN03000002217639. Розділом 5 п. 5.5 Договору № SAMDN03000002217639 від 28.03.2005 року передбачено, що Клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредитному договору , відсоткам за його користування, по перевитраті платіжного ліміту,, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених дійсним Договором Правилами користування платіжними картами та Тарифами Банку. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта [PERSON] ( картрахунок 4149605903229052 від 28.03.2005 року ) 28.03.2005 року відбулася зміна кредитного ліміту збільшення кредитного ліміту в розмірі 15000,00 грн.; 12.08.2009 року встановлення кредитного ліміту в сумі 8210,00 грн.; 26.08.2009 року збільшення кредитного ліміту до 8260,00 грн.; 06.10.2009 року зниження кредитного ліміту до 8210,00 грн. Заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 20.01.2014 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» була стягнута заборгованість за кредитним договором від 28.03.2005 року в розмірі 29183,95 грн., яка складається з : 8562,34 грн. заборгованість за кредитом; 20621,61 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. Згідно розрахунку заборгованості за договором від 28.03.2005 року [PERSON] станом на 31.08.2015 року має перед ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 41684,97 грн., яка складається з: - 8562,34 грн. - заборгованість за кредитом; - 33122,63 грн. заборгованість по процентам; Сума за кредитом, задоволена рішенням суду 29183,95 грн. Різниця між поточною заборгованістю та задоволеною раніше судом 12501,02 грн.. Отже, заборгованість до стягнення становить 12501,02 грн. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання договірних зобовязань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Так, позивач, в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на «Привила користування платіжною карткою» та «Умови та Правила надання банківських послуг», які не були надані суду в підтвердження позовних вимог. Розмір заборгованості станом на 31.08.2015 року обґрунтовується позивачем лише її розрахунком. Крім того, згідно п.5.5 Договору № SAMDN03000002217639 від 28.03.2005 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк», Клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредитному договору , відсоткам за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених дійсним Договором Правилами користування платіжними картами та Тарифами Банку. Однак даний договір суд не приймає як належний доказ нарахованого розміру відсотків за користування кредитом, оскільки відповідач зобовязаний погашати відсотки відповідно до «Правил користування платіжними картками», які не були надані суду. Вимога про стягнення заборгованості за кредитом на суму 8562,34 грн. також є безпідставною, так як судовим рішенням від 20.01.2014 року була вже стягнута з відповідача. У звязку з даними обставинами відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому суд вважає необхідним в їх задоволенні відмовити. У звязку з цим згідно ст. 88 ЦПК України не підлягають й стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати. На підставі викладено,

Outcome: dismissed