Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу через невиконання договірних зобов`язань у розмірі 22000,00 грн. Як на підставу позовних вимог позивач посилається на те, що 01.07.2018 року між ГОГХ Кодимського РСТ та [PERSON] було укладено договір №28 про розробку та реалізацію будівельних матеріалів, відповідно до якого позивачем було предано відповідачу будівлю забійного пункту, що розташована за адресою: [ADDRESS] , для здійснення робіт з розробки та демонтажу будівлі на будівельні матеріали і їх реалізації. Відповідно до п.3.2 вказаного договору, відповідач до 01.10.2018 року зобов`язаний внести в касу ГОГХ Кодимського РСТ 22000,00 грн. за рахунок реалізованих матеріалів. Відповідач свої зобов`язання за договором щодо внесення грошових коштів не виконав, у зв`язку із чим позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 22000,00 грн. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін відповідач, відповідно до поштового повідомлення, отримав 21.02.2019 року. У встановлений судом строк, не скориставшись своїми процесуальними правами учасника справи, відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані представником позивача документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 01.07.2018 року між ГОГХ Кодимського РСТ та [PERSON] було укладено договір №28 про розробку та реалізацію будівельних матеріалів, відповідно до якого позивачем бул предано відповідачу будівлю забійного пункту, що розташована за адресою: [ADDRESS] , для здійснення робіт з розробки та демонтажу будівлі на будівельні матеріали і їх реалізації. Відповідно до п.3.2 вказаного договору, відповідач до 01.10.2018 року зобов`язаний внести в касу ГОГХ Кодимського РСТ 22000,00 грн. за рахунок реалізованих матеріалів.. Відповідач свої зобов`язання за договором щодо внесення грошових коштів не виконав, у зв`язку із чим позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 22000,00 грн. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності зі ст.509 ЦК України в силу зобов`язання одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Тому повернення відповідачем позивачеві боргу є її обов`язком. Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються. Стаття 599 ЦК України встановлює, що зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За частинами 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За статтею 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. На підставі досліджених доказів, враховуючи, що відповідач в судове засідання не з`явився та не надав суду доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача, суд дійшов висновку, що згідно з укладеним між сторонами договором відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання по внесенню грошових коштів і позов підлягає задоволенню, оскільки порушено право позивача на своєчасне отримання належного виконання за зобов`язанням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved