Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну порядку та способу стягнення аліментів із части від доходу на тверду грошову суму. Свої позовні вимоги мотивує тим, рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 листопада 2006 було призначено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. 26 червня 2020 року відповідно до наказу ГУНП в Чернігівській області № 172 о/с, позивача бул звільнено з посади старшого дільничного інспектора поліції сектору превенції Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію», у зв`язку із хворобою та непридатністю до служби в поліції. Управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Чернігівській області було повернуто виконавчий документ [PERSON] до Центрального відділу ДВС у м. ЧерніговіПівнічно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми). 17 липня 2020 року Прилуцьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) виконавчий документ прийнятий до виконання та продовжено стягнення аліментів. З 15 липня 2020 року [PERSON] перебуває на обліку в Прилуцькій міськрайонній філії Чернігівського обласного центру зайнятості та отримує допомогу по безробіттю. Також, у нього на утриманні перебуває мати-пенсіонерка - [PERSON] , [INFO] та батько-інвалід ІІ групи - [PERSON] . За таких обставин, позивач позбавлений можливості надавати належну допомогу на утримання дитини, тому, звернувся до суду з позовом про зміну порядку та способу стягнення аліментів на тверду грошову суму. Позивач в судове засідання не з`явився, проте, згідно письмової заяви його представника адвоката Ткаченко Н.М., вони просили розгляд справи проводити без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явилася, згідно поданої письмової заяви, не заперечує щодо задоволення позовних вимог та просила справу роглядати за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно копії виконавчого листа Прилуцького міськрайонного суду від 30 листопада 2006 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с.5). Згідно наказу Головного управління національної поліції в чернігівській області № 172 о/с від 26 червня 2020 року, [PERSON] звільнений із служби в поліції у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію»(а.с.6). Згідно свідоцтва про хворобу від 18 червня 2020 року [PERSON] має ряд захворювань та є непридатним до служби в поліції (а.с.7-8). Згідно довідки від 03 липня 2020 року, Управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Чернігівській області було повернуто виконавчий документ [PERSON] до Центрального відділу ДВС у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми)(а.с. 9). Згідно постанови про прийняття виконавчого провадження від 17 липня 2020 року, Прилуцьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) виконавчий документ прийнятий до виконання та продовжено стягнення аліментів (а.с.11). Згідно довідки Прилуцької міськрайонної філії Чернігівського обласного центру зайнятості від 21 липня 2020 року, [PERSON] з 15 липня 2020 року перебуває на обліку та отримує допомогу по безробіттю (а.с. 12). Згідно копії пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] , є пенсіонером за віком (а.с. 13). Згідно копії посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] , є інвалідом ІІ групи(а.с. 14). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17 квітня 1979 року міським відділом ЗАГС м. Прилуки, батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1,2 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також, за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). При цьому, ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.89 ЦПК України). При цьому, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст.82 ЦПК України). За таких обставин, оскільки, судом встановлено, що донька сторін [PERSON] , [INFO] , є неповнолітньою та проживає разом з матірю і перебуває на її утриманні, а позивач є працездатною особою, однак, має серьойозні проблеми із здоров`ям, перебуває на обліку в центрі зайнятості, на його утриманні знаходяться мати-пенсіонерка та батько-інвалід ІІ групи, при цьому, він підтвердив, що має нерегулярні (мінливі) доходи, тому, просив стягнення аліментів проводити в твердій грошовій сумі, а саме, в розмірі 2000 грн. Відповідач не заперечувала щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі., Тому, суд вважає, необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, саме, в розмірі 2000 грн. щомісячно, з наступною індексацією суми відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з подальшою індексацією, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Саме такий розмір аліментів, на думку суду, має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840 грн. 40 коп.

Outcome: approved