Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , по якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №98683044000 від 19.01.2017 року в розмірі 36 143,99 грн. та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до укладеного договору №98683044000 від 19.01.2017 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] , відповідач отримала кредит в розмірі 26 395,94 грн. з кінцевим терміном погашення не пізніше 19.01.2020 року зі сплатою 28% річних. 19.10.2017 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №87 від 19.10.2017 року, згідно якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які являлись боржниками АТ «УКрСиббанк», в тому числі і до [PERSON] . Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 30.07.2019 року заборгованість відповідача становить 36 143,99 грн., а саме: 25 832,05 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 4 300,07 грн. - заборгованості за відсотками, 6 011, 87 грн. - заборгованості за комісією. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.08.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін /а.с. 44-45/. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, якою просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечив проти винесення заочного рішення /а.с.65-66/. Відповідач до суду не з`явилася, повідомлялася судом про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду невідомі, правом подачі відзиву не скористалася. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 19.01.2017 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір банківського обслуговування №98683044000 від 19.01.2017 року, згідно з яким відповідачу було надано кредит в сумі 26 395,94 грн. з кінцевим терміном погашення не пізніше 19.01.2020 року зі сплатою 28% річних. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до абз.1 ч. 1 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ч. 1 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу. Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищезазначені норми, основними умовами надання кредиту є безумовне його повернення, строковість, платність, цільова спрямованість і забезпеченість. Водночас, кредитний договір не може змінюватись в односторонньому порядку , і позичальник несе відповідальність за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків за його користування. Ст. 11 ч. 2 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобов`язання сторін. Ст. 526 ЦК України регламентує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Крім цього відповідно до п.1 ч.1ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч.1ст. 517 ЦК України). Судом встановлено, що 19.10.2017 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №87 від 19.10.2017 року, згідно якого клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених договором. Згідно п. 2.2 договору факторингу №87 від 19.10.2017 року, права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом та визначені в реєстрі боржників, що підписуються сторонами в паперовому вигляді після укладання договору та передається клієнтом фактору в електронному вигляді. Реєстр боржників після його належного підписання вважається невід`ємною частиною договору. Згідно п. 5.1. договору, право власності на права вимоги вважається таким, що перейшло від клієнта фактору в день підписання реєстру боржників за умови виконання фактором зобов`язань, передбачених п.4.1 договору. Право вимагати від боржників виконання всіх зобов`язань в межах відступлених прав вимог у фактора наступає після виконання фактором зобов`язань, передбачених п.4.1 договору. До договору факторингу №87 від 19.10.2017 року додано додаток № 1 до договору - Реєстр боржників, але даний документ не містить відомостей про уповноважену особу зі сторони Банку, відсутній підпис, а також не містить печатки Банку, а тому даний додаток не є належним доказом підтвердження обсягу зобов`язань боржника перед первісним кредитором. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.77 ЦПК України). Згідно з ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. В силу положень ст.ст.79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Реєстр боржників не є достовірними і достатніми доказами в розумінні ст.ст. 79, 80 ЦПК України на підтвердження наявності у відповідача заборгованості, а також не підтверджують перехід прав вимоги від АТ «УкрСиббанк» за кредитним договором, укладеним з [PERSON] . Інших доказів переходу права вимоги до нового кредитора за цим договором позивачем не представлено, і такі відсутні у матеріалах цивільної справи. Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, в зв`язку з недоведеністю позивачем наявності у відповідача заборгованості та її розміру, а також ненаданням достатніх доказів на підтвердження переходу прав вимоги за кредитним договором, укладеним з [PERSON] , суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України і в зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed