Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, вказуючи, що 29 травня 2017 року між ним та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого він передав [PERSON] кошти в розмірі 65200грн., що підтверджується розпискою. Відповідно до п. 2.3 договору відповідач зобовязана до 31 травня 2017 рокуповернути суму позики у розмірі 65200 грн., проте на даний момент вказані дії не виконані. А тому, просить суд стягнути з відповідача на його користь суму позики в розмірі 65200 грн., штраф 65200 грн., пеню в розмірі 20000грн., три відсотки річних в розмірі 643, 07 грн., інфляційні витрати в розмірі 1108, 40грн.., а всього 152151, 47 грн. боргу за договором позики; судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача за дорученням [PERSON] в судове засідання не зявився, до початку слухання справи надав заяву про слухання справи без його участі. Також вказав, що позов підтримує, просить його задоволити та не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, причини неявки суду невідомі. Про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Суд на підставі ст. ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, що 29 травня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. Відповідно до договору позики [PERSON] передав [PERSON] кошти в розмірі 65200грн. Факт отримання коштів підтверджується також розпискою від 29 травня 2017 року. Відповідно до п. 2.3 договору, повернення отриманої суми здійснюється позичальником в сумі 65200,00 грн. до 31 травня 2017 року. [PERSON] до сьогоднішнього часу ухиляється від повернення суми боргу, чим порушила взяті на себе зобовязання. Статтею 1046 Цивільного кодексу України, встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у простій письмовій формі, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 3.1 договору, у випадку невиконання або неналежного виконання однією із сторін зобовязань з цим договором, несумлінна сторона зобовязана відшкодувати іншій стороні заподіяні таким невиконанням збитки. Згідно п. 3. 2 договору, крім відшкодування збитків несумлінна сторона зобовязана сплатити іншій стороні штраф у розмірі 100% від суми залишку неоплаченого боргу за кожний день прострочення. Відповідно до п. 3. 3 договору, у випадку порушення позичальником графіка повернення отриманих сум, зазначених у п. 2.3 даного договору, позичальник буде зобовязаний сплатити позикодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від вчасно повернутих сум позики за кожний день прострочення. Відповідно до ст. 624 ЦК україни, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Так, судом встановлено, що відповідач грошові кошти отримала, а свої зобовязання щодо повернення грошових коштів не виконала. [PERSON] до сьогодні не повернуті. До стягнення з відповідача на користь позивача слід стягнути борг в сумі 65200грн. 00 коп., штраф в розмірі 7889200 грн. 00 коп. (65200 грн.х120 днів прострочення); пеню в розмірі 1956000грн. (12,5 % (облікова ставка НБУ) х 2 х 120 днів прострочення) х 65200грн.); 3% річних в розмірі 643,07 грн. (3% х 120 х днів прострочення 65200 грн./365); 1108грн. 40 коп. інфляційні витрати (65200 грн. х 101, 7 (сукупний індекс інфляції з червня по серпень 2017 року): 100 65200грн.00коп). Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, позивач добровільно зменшив розмір штрафу та пені, які встановлені п. п. 3.2 та 3.3 Договору, встановивши розмір штрафу у сумі 65200 грн. 00коп. та пені в сумі 20000грн. 00 коп. А тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути борг в сумі 65200грн. 00 коп., штраф в розмірі 65200 грн. 00 коп., пеню в розмірі 20000грн.00 коп.; 3% річних в розмірі 643,07 грн.; інфляційних збитків в розмірі 1108грн. 40 коп. , а всього 152151 грн. 47 коп. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача [PERSON] понесені ним судові витрати в розмірі 1521 грн. 51 коп. Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для повного задоволення даного позову. На підставі ст. ст. 526, 530, 612, 625, 1046, 1047, 1048, 1050 ЦК України,

Outcome: approved