Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат усправі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.04.2018 р. між ТОВ »Фінансова компанія Є Гроші» та [PERSON] укладено Договір № 2884013024-001789 про надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати позику в розмірі 1500 гривень, на строк до 23 год. 19.05.2018 р. включно, зі сплатою 2% за кожен день користування позикою.. Договір укладено в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com та виконання певних дій,що свідчать про виконання договору. Позивач посилається на те, що виконав належним чином умови Договору, перерахувавши на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] позику в розмірі 1500 гривень. Однак, відповідач не виконала свої зобов`язання, передбачені п.10.1.3 Договору та не повернула позику і нараховані відсотки за користування нею, в результаті чого у неї станом на 07.09.2018 р. виникла заборгованість в розмірі 10190,55 гривень, яка складається: із заборгованості по кредиту в розмірі 1500 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 3695,55 гривень, заборгованості за пенею в розмірі 4995 гривень, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. 16.10.2018 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На момент розгляду справи відповідач не скористалась своїм правом на подання відзиву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.04.2018 р. між ТОВ »Фінансова компанія Є Гроші» та [PERSON] укладено Договір № 2884013024-001789 про надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати позику в розмірі 1500 гривень, на строк до 23 год. 19.05.2018 р. включно, зі сплатою 2% за кожен день користування позикою.. Договір укладено в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com. Згідно з п.2.1 Договору Позикодавець на умовах цього Договору надає Позичальнику кошти у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов Договору, а Позичальник зобов`язується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів користування позикою в порядку і в строк визначений цим Договором. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання перерахувавши 25.04.2018 р. на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] позику в розмірі 1500 гривень. Відповідно до п. 10.1.3 Договору Позичальник зобов`язалась вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством. Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Згідно ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ст. 205 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобоов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України) В ході судового розгляду встановлено, що відповідачем належним чином не виконані зобов`язання, передбачені Договором, внаслідок чого відповідно до наданого розрахунку станом на 07.09.2018 р. у неї виникла заборгованість в розмірі 10190,55 гривень, яка складається: із заборгованості по кредиту в розмірі 1500 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 3695,55 гривень, заборгованості за пенею в розмірі 4995 гривень Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, зважаючи на те, що відповідачем на момент розгляду справи не надано суду доказів про виконання умов Договору, укладеного між сторонами, щодо повернення позики та нарахованих відсотків, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, їх доведеність, в з`язку з чим позов підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України та в зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу.

Outcome: approved