Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останньої на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» заборгованість у розмірі 18643,23 грн. за надану теплову енергію в період з 01.01.2016 року по 30.11.2018 року, суму інфляційних збитків в розмірі 1995,18 грн., 3% річних в сумі 43,23 грн., а також просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1921,00 грн. Обґрунтовує свої вимоги тим, що позивачем в опалювальні періоди з 01.01.2016 року по 30.11.2018 року надано теплову енергію у квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В зазначеній квартирі зареєстрована та постійно проживає відповідач. За період з 2016 року по 2018 рік відповідачем не сплачена послуга з теплопостачання, тому за останньою рахується заборгованість за теплову енергію в розмірі 18643,23 грн. Ухвалою суду від 05.12.2019 року відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача. На позовних вимогах наполягають. Проти заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 625 ЦК передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач є користувачем послуг з теплопостачання в квартирі [ADDRESS] (а.с.7). За правилами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за теплову енергію, передбачена Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ від 21. 07. 2005року № 630. (із змінами та доповненнями). Відповідно до п. 18 Правил № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно п. 20 цих Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів теплової енергії або затверджених нормативів споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Згідно п. 21 Правила у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормами споживання з розрахунку за 1 кв. м (куб метр) опалювальної площі (об`єму) квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Суд встановив, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власнсоті на нерухоме майно, Державного реєтсру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна [PERSON] є власником 2/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що по особовому рахунку за вказаною адресою за період з 01.01.2016 року до 30.11.2018 року наявна заборгованість за фактично отриману теплову енергію в сумі 18643,23 грн. (а.с. 7). Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. А отже відповідальність за невиконання своїх зобов`язань зі сплати послуг з теплопостачання [PERSON] несе відповідно до своєї частки майна. Наявність у відповідача заборгованості підтверджує невиконання нею обов`язків, передбачених п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №630, по своєчасній оплаті наданих послуг. Оскільки відповідач добровільно заборгованість не сплачує, є власником 2/3 частини вказаної квартири, то заборгованість підлягає стягненню з неї в примусовому порядку в сумі 12428,82 грн. Розрахунок інфляційних та 3% річних наведений позивачем в розрахунку (а.с. 8). Суд вважає його правильним. Також відповідно до ст. 625 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню, з урахуванням частки належного майна [PERSON] , інфляційні витрати в сумі 1330,12 грн. та 3% річних в сумі 28,82 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пропорційно до задоволених вимог (73,96%) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1420,77 грн. (а.с.1).

Outcome: partial