Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай), вказуючи на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай). Позивач прийняв спадщину після смерті матері. Оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) було втрачено, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. У судове засідання сторони не з`явились, проте позивач у позові просить розглянути справу без його участі. Позов підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача надав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов визнають повністю. Відзив на позов не надіслали. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення, зокрема у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 3). Згідно довідки виданої відділом у Коропському районі Головного Управління Держгеокадастру у Чернігівській області в книзі реєстрації сертифікатів по колишньому КСП «Перемога» с. Шабалинів є запис про те, що на гр. [PERSON] 20.09.1996 року зареєстровано сертифікат серія ЧН № 0209093 (реєстраційний номер 38). Площа в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) 2,26 га. Державний акт на право власності на землю на ім`я [PERSON] не виготовлявся. Нормативно-грошова оцінка земельної частки (паю) станом на 25.03.2003 року становить 13225,00 гривень. Про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0209093 було розміщено оголошення в газеті «Нові горизонти» від 02 жовтня 2020 року. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 290/2019 спадкоємцем майна померлої [PERSON] є син [PERSON] , який в управління спадковим майном вступив згідно ст. 549 ЦК УРСР. Проте, нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на земельну частку (пай). Згідно положень ст. 524 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до вимог ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до пункту 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості), згідно з пунктом 5 цього ж указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (намісцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved