Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі продажу нерухомого майна, між ним та відповідачем, посвідченого Первомайською філією Універсальної біржі «Південь» 20.09.2001 р. дійсним та права власності на житловий будинок, посилаючись на його невідповідність вимогам цивільного законодавства України, ухилення відповідача від його нотаріального посвідчення, в зв'язку з чим він, позивач, не може реалізувати своє право власності. В ході судового засідання представник позивача підтримав позовні вимоги, дав згоду на заочний розгляд справи, від вимог про стягнення з відповідача судового збору, в разі задоволення позову відмовився. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, звернувся до суду з клопотанням (вх.№12 від 04.01.2016р.), в якому дав згоду на заочний розгляд справи, у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (телеграма про виклик у судове засідання на 11.12.2015р. з повідомленням про вручення №5630100828970 та телеграма про виклик у судове засідання 04.01.2016р. з повідомленням про вручення №5630100836981), у судове засідання 11.12.2015р. та 04.01.2016р., не зявився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність, відкладення розгляду справи не надав. Таким чином, суд, з врахуванням неявки відповідача належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, не повідомлення ним про причини неявки, відсутності заяви про розгляд справи у його відсутність, його відкладення, згоди позивача, його представника на заочний розгляд справи, протокольною ухвалою прийняв рішення про проведення заочного розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Універсальної біржі «Південь» - [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, на розгляд справи не зявився, звернувшись з заявою (вх. №5768 від 21.12.2015р.) про розгляд справи у відсутність представника, в якій не заперечує проти задоволення позову. Судом встановлені факти: ●20.09.2001р. між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу житлового будинку посвідченого Первомайською філією Універсальної біржі «Південь» за №662, згідно якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив житловий будинок, розташований по вул.. Гоголя, 30 смт. Врадіївка Миколаївської обл.. (далі - будинок), сплативши кошти у сумі 1500 грн.. (договір купівлі - продажу нерухомого майна №662 від 20.09.2001р., довідка №21-12/01-15 від 21.12.2015р.); ●у жовтні 2001р. житловий будинок, що є предметом спору, зареєстрований по первомайському бюро технічної інвентаризації за позивачем [PERSON], про що внесені відповідні зміни до реєстрової книги №4 за №593 та технічного паспорту на житловий будинок (реєстраційне посвідчення Первомайського МБТІ від 2001р.); ● 06.11.2015р. позивачу, державним нотаріусом Врадіївської державної нотаріальної контори [PERSON], відмовлено у нотаріальному посвідченні договору купівлі - продажу нерухомого майна, предметом якого є житловий будинок, оскільки договір не є правовстановлюючим документом, так як не відповідає вимогам\~ст. 227 ЦК України,\~1963 р. та роз'яснено право на звернення до суду (відмова державного нотаріуса вих.. №1039/0231 від 06.11.2015 р.). ●позивач не може захисти своє невизнане право, та реалізувати право власності в звязку з відсутністю нотаріального посвідчення первинного договору купівлі - продажу та ухиленням відповідача від такого його оформлення (пояснення представника позивача); Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини з приводу визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним, та права власності на житловий будинок. При прийнятті рішення суд керується: Відповідно до ст. 5 ЦК України\~та п. 4\~Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК, 2003 р., правовий статус майна, а також права та обовязки субєктів цивільних правовідносин щодо цього майна визначаються нормами матеріального права, які були чинними на час його створення або набуття. \~\~\~\~ Положеннями\~ст. 42 ЦК\~(1963 р), який має застосовуватися до спірних правовідносин, дозволялося укладення цивільно-правових угод у вигляді усної та письмової форми ( простої або нотаріальної ). \~\~\~\~ Згідно з вимогами\~ст. 227 ЦК України 1963 р. договір купівлі-продажу житлового будинку, повинен бути укладений у письмовій формі з обовязковим нотаріальним посвідченням. \~\~\~\~\~\~Невиконання цих вимог, тягне недійсність такої угоди із застосуванням наслідків реституції, передбачених ч. 2\~ст. 48 ЦК 1963 р. \~\~\~\~\~\~В той же час, відповідно до правил\~ст. 15 Закону України «Про товарні біржі»\~угоди, які укладені учасниками біржі щодо купівлі-продажу товарів або обєктів нерухомості, допущених до обігу на товарній біржі\~\~та зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Така угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Відповідно до приписів ч. 2\~ст 47 ЦК\~( 1963 р.), якщо одна із сторін повністю, або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду визнати угоду дійсною. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши інші докази по справі, суд вважає доведеним, що позивач, як покупець повністю виконав істотні умови договору купівлі продажу житлового будинку, а продавець ухилився від його нотаріального посвідчення, а тому з врахуванням згоди відповідача, третіх осіб, на визнання за позивачем права власності на будинок, що є предметом спору, вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню. Суд вважає відмову позивача, представника позивача від вимог про стягнення з відповідача судового збору в разі ухвалення можливого рішення про задоволення позову, такою що вчинена в межах повноважень представника передбачених договором, та такою що не порушує чиї - небудь права та інтереси, а тому прийняв її..

Outcome: approved