Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту належності квартири померлій та визнання права власності на дану квартиру в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 грудня 2014 року в м. Лебедин Сумської області померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на двокімнатну квартиру № 22, що розташована в будинку № 61 по вул. Леніна м. Лебедин Сумської області, яку вона заповідала позивачу. При зверненні до нотаріуса, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], на двокімнатну квартиру № 22, яка розташована в будинку № 61 по вул. Леніна м. Лебедин Сумської області, у звязку тим, що право власності на дану квартиру належним чином не зареєстровано. Тому позивач прохає суд встановити факт належності померлій [PERSON] двокімнатної квартири № 22, що розташована в будинку № 61 по вул. Леніна м. Лебедин Сумської області та визнати за ним право власності на дану квартиру в порядку спадкування за заповітом. В попередньому судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, а представник відповідача їх визнав. Проти ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні не заперечили. На підставі статей 130 та 174 ЦПК України суд вважає можливим рішення суду постановити при проведенні попереднього судового засідання. Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами мають місце цивільні правовідносини, які регулюються ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1222, 1223, 1233, 1268, 1296 ЦК України. В судовому засіданні було встановлено, що 25 грудня 2014 року в м. Лебедин Сумської області померла [PERSON] і після її смерті відкрилась спадщина, що вбачається із свідоцтва про смерть (а.с. 7). За життя [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному. Зазначений заповіт був посвідчений 7 червня 2013 року приватним нотаріусом Лебединського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] (а.с. 8). До складу спадщини [PERSON] входить квартира № 22, що розташована в будинку № 61 по вул. Леніна м. Лебедин Сумської області, належна їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 3 січня 1996 року №1570 виданого відділом комунального майна та приватизації виконавчого комітету Лебединської міської ради (а.с. 9). З довідки комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Лебединської міської ради» від 20 жовтня 2015 року № 964 вбачається, що квартира № 22, яка розташована в будинку № 61 по вул. Леніна м. Лебедин Сумської області, не зареєстрована. Вказана квартира складається з двох кімнат загальною площею 49,6 кв.м., житловою площею 26,9 кв.м. Інвентаризаційна вартість квартири становить 57368 грн. (а.с. 10). Постановою державного нотаріуса Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області від 5 листопада 2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру № 22, яка розташована в будинку № 61 по вул. Леніна м. Лебедин Сумської області, у звязку з відсутністю реєстрації права власності на [PERSON] (а.с. 12). З інформаційної довідки із Спадкового реєстру та копії спадкової справи наданих державним нотаріусом Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області, від 8 грудня 2015 року № 4789/02-14, вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла 25 грудня 2014 року була заведена спадкова справа, але свідоцтво про право на спадщину не видавалось. [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] на користь позивача (а.с. 18-27). Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved