Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем 10.08.2002 року зареєстрував шлюб. Від шлюбу у них 04.05.2004 року народився син [PERSON]. В їхній сімї давно виникають постійні сварки, суперечки, непорозуміння. У них існують різні погляди на життя, що призвело до втрати почуття любові і поваги один до одного. Більше чотирьох років вони з відповідачем як сімя не проживають, спільне господарство не ведуть. Така обставина негативно впливає на розвиток їхньої дитини. Неодноразові намагання примиритись і продовжувати нормально проживати нічого не дали. Вважає, що збереження сімї і подальше спільне життя з відповідачем неможливе, на примирення не згідний, а тому просив шлюб розірвати. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю і в своїх поясненнях підтвердили обставини викладені в позовній заяві. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов визнали і не заперечували проти розірвання шлюбу. Водночас зазначили, що до 01.02.2018р. вони підтримували подружні стосунки, відповідно їх сімя розпалась саме 01.02.2018р., коли позивач пішов до іншої жінки. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10.08.2002 року між сторонами зареєстровано шлюб (а.с.3) 04 травня 2004 р. у них народився син [PERSON] (а.с.5). Судом встановлено, що сторони в даний час не підтримують подружні стосунки, не проживають разом, не ведуть спільне господарство. А тому суд вважає, що сімя подружжя розпалась, її зберегти неможливо, а тому шлюб між ними потрібно розірвати. Що ж стосується часу припинення сторонами подружніх стосунків та розпаду їх сторони, то на думку суду в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що сімя сторін розпалась саме в 2018 році. В судовому засіданні свідки позивача [PERSON] та [PERSON] мати та рідна сестра позивача в судовому засіданні пояснили суду, що сторони припинили подружні стосунки в 2014 році, поїздку в Єгипет в 2017р. оплатила [PERSON], яка також дала кошти на придбання в 2016 році на імя позивача двохкімнатної квартири. В судовому засіданні свідки відповідача [PERSON], [PERSON] та [PERSON], пояснили суду, що саме після 2014 року вони неодноразово бували вдома у сімї [PERSON], періодично святкували разом різні події, бачили як сторони вели спільний побут, неодноразово разом відпочивали. Неповнолітній свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив суду, що його батьки до лютого 2018 року проживали разом однією сімєю, батьки спали в одній кімнаті, мама готувала. В 2017 вони втрьох відпочивали в Єгипті і жили в однокімнатному номері. Суд вважає, що покази свідків позивача не відповідають дійсним обставинам справи оскільки вони спростовуються вищезазначеними показами свідків відповідача, серед яких неповнолітній син сторін, а також зокрема і показами самого позивача, який в судовому засіданні визнав, що відповідач прала і його одяг ( оскільки він був у спільний корзині ), а також те, що він за записками відповідачки купував продукти харчування, але для дитини. Також позивач визнав, що протягом 2014 2017 років він разом з відповідачем неодноразово ходили на свята до своїх знайомих. Якщо сімя сторін розпалась в 2014 році, то у позивача не було жодних перешкод ще тоді звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу, перейти проживати на іншу квартиру, і зокрема в придбану з його слів за кошти його матері в 2016 році квартиру, але ним це зроблено не було. Метою встановлення дати розпаду сімї сторін і припинення ними подружніх відносин в 2014 році є бажання позивача залишити у своїй особистій приватній власності квартиру, яка була придбана в 2016р. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved