Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування позову вказавши на те, що відповідно до умов договору № DNYJRX152630130 від 03.01.2008 року, [PERSON] 03.01.2008 року отримав кредит у розмірі 2515,19 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку із порушенням зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 15.04.2014 року має заборгованість 16914,64 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 2316,22 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 148,06 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом - 616,20 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 13834,16 грн. Судовим наказом Марганецького міського суду від 19.01.2009 року було стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 4174,32 грн. Різниця становить 12740,32 грн. Також нараховано штраф (фіксована частина) у сумі 500 грн. та штраф (процентна складова) - 637,02 грн. загальна сума заборгованості становить 13877,34 грн. В зв'язку з тим, що відповідач не виконує свої зобов'язання за Кредитним договором, не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами, позивач просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість в сумі 13877,34 грн., та судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 243,60 грн. Представник позивача до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності у заяві зазначив, що позовні вимоги не визнає, просить суд застосувати строк позовної давності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до умов договору № DNYJRX152630130 від 03.01.2008 року, Відповідач 03.01.2008 року отримав строковий кредит у розмірі 2515,19 грн. на строк по 03.01.2009 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1.0 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється щомісячно у період сплати, за який приймається період з 19 по 24 число кожного місяця позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 285,29 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором, яка складається з заборгованості за кредитом, відсоткам, комісією. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Відповідач порушив умови кредитного договору, внаслідок чого має прострочену заборгованість в сумі 13877,34 грн. Відповідач наполягає на застосуванні строку позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Умовами кредитного договору передбачено, що погашення заборгованості повинно здійснюватися позичальником щомісяця в період з 19 по 24 число кожного місяця у сумі - 285,29 грн. Кінцевий строк повернення кредитних коштів 03.01.2009 року. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Отже перебіг строку позовної давності починається з 25 числа того місяця у якому позичальником не було здійснено чергове погашення кредиту тобто з 25.03.2008 року. Аналогічний висновок щодо перебігу строку позовної давності міститься в постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року № 6-116цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Оскільки позичальник не сплачував щомісячний платіж у розмірі 285,29 грн. з 25.03.2008 року, то з 25.03.2008 року почався перебіг строку позовної давності за несплату вказаного платежу. Проте правом дострокового звернення до суду про стягнення заборгованості за непогашення цього платежу як і чергових платежів, останній з яких не було здійснено позичальником - 24.03.2008 року, Банк не скористався. При зверненні 14.05.2014 року позивача до суду про стягнення заборгованості за весь період невиконання позичальником кредитних зобов'язань, слідує, що позивачем пропущено 3-річний строк позовної давності до основної вимоги, а тому вважається, що сплив строк позовної давності і до додаткових вимог (пеня, штраф). Обґрунтування позивача в позовній заяві в частині того, що договір щорічно пролонговується та на теперішній час діє, тому строк позовної давності не пропущено, суд вважає необґрунтованими, оскільки строк дії договору і термін виконання зобов'язання в законодавстві визначаються як різні поняття - ст.ст. 530, 631 ЦК України. Враховуючи наведене, беручи до уваги письмову заяву відповідача та в силу дії ч. 4 ст. 267 ЦК України, якою передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивач порушив вимоги щодо позовної давності для звернення до суду. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed