Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, де є третя особа, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, посилаючись на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2008 року по 30 травня 2011 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачем, яка перешкоджає позивачу спілкуватися із дочкою, не дає можливості зустрічатися особисто та спілкуватися. Позивач бажає приймати участь у вихованні дитини, виконувати свої батьківські обов'язки. У зв'язку із чим звертався до опікунської ради при Козачелагерській сільській раді Цюрупинського району Херсонської області, рішенням якої від 05 грудня 2011 року встановлено для позивача [PERSON] та його дочки [PERSON] дні для спілкування та виховання. Проте, відповідач не виконує вимоги рішення опікунської ради та продовжує чинити позивачу перешкоди у спілкуванні із дитиною, у зв'язку із чим позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили зобов'язати відповідача не чинити позивачу перешкоди у спілкуванні із дочкою та встановити для спілкування між дочкою та батьком вихідні дні (субота та неділя) з 10.00 год. до 14.00 год. у присутності матері, встановити для спільного відпочинку з відвідуванням дитиною місця проживання батька без присутності матері один місяць влітку під час канікул щорічно, встановити для спілкування батька з дочкою вихідні дні - один раз на місяць без присутності матері для відвідування дочкою місця проживання батька, встановити час для спілкування батька з дочкою по телефону не менше 10 хв. на день. Відповідач та його представник заперечили проти заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач ніколи не заперечувала проти спілкування батька з дитинию, чим не порушувала його немайнові права, визачені Сімейним кодексом. Рішенням опікунської ради від 05 грудня 2011 року визначено порядок зустрічей батька з дочкою. Після винесення рішення позивач не зустрічався з дочкою більше одного року, не цікавився її життям і станом здоров'я, взагалі не виходив на зв'язок. 03 квітня 2013 року у робочий день (всупереч рішення опікунської ради) вимагав зустрічі з дочкою. Відповідач при зустрічі з позивачем з приводу його відвідування дочки в дитячому садку мала безрезультатну розмову, яка відбулася на підвищених тонах та стосувалася особистих стосунків, а не зустрічі з дитиною. Задоволення вимог позивача в частині спілкування батька з дочкою по вихідним дням буде мати наслідком порушення розпорядку дня дитини, який вона не порушує протягом останніх двох років. Задоволення позовних вимог в частині спілкування батька з дитиною один місяць влітку без присутності матері з відвідуванням місця проживання батька може призвести до негативних наслідків для дитини, завдати їй моральних страждань. Представник третьої особи при розгляді справи поклалась на компетентність суду при вирішенні даного спору. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснила, що позивач взагалі не цікавиться життям своєї доки, протягом року тільки один раз з його боку була спроба побачитися з дитиною. Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснив, що відповідач умисно чинить йому перешкоди у спілкуванню з його дочкою, уникає зустрічі з ним. Від сторонніх людей йому прийшлось дізнатися який дошкільний заклад відвідує його дочка та мав спробу зустрітися з нею, однак безрезультатно, оскільки відповідач приклала зусиль, щоб не допустити зустрічі його з дитиною. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює психологом у дитячому садку, позивач відвідував дитячий дошкільний заклад останній раз в грудні 2012 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є матір'ю відповідача. На літо кожного року до неї приїздять дочка з онукою. Проягом цього часу позивач жодного разу не відвідав свою дочку, не телефонував та взагалі ніяким чином не виходив на зв'язок з своєю дитиною. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріли справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2008 року по 30 травня 2011 року. Від шлюбу мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. В подальшому сторони припинили спільне проживання, дочка сторін залишився проживати разом із відповідачем. Позивач бажає спілкуватися із дитиною та приймати участь у її вихованні, у зв'язку з чим звертався до третьої особи з відповідною заявою. Рішеням опікунської ради при Козачелагерській сільській раді Цюрупинського району Херсонської області від 05 грудня 2011 року № 10, винесеного за заявою позивача за попередньою згодою відповідача, встановлено для батька [PERSON] та малолітньої дочки [PERSON] дні для спілкування та виховання: у вихідні дні (субота або неділя), за попередньою домовленістю з [PERSON], чотири год. на день за місцем проживання дитини з матір'ю у присутності матері. Згідно ч. 2 ст. 158 СК України, рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Позивачем не було реалізовано його права як батька за рішенням опікунської ради при Козачелагерській сільській раді Цюрупинського району Херсонської області від 05 грудня 2011 року № 10.. Позивач також позбавлений можливості реалізовувати свої немайнові права у відношенні дочки у інший спосіб, ніж передбачений рішенням опікунської ради. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Враховуючи наведене, вбачається, що відповідачем порушуються вимоги закону зокрема ч. 2 ст. 158 СК України, оскільки остання не виконує розпорядження третьої особи, перешкоджає позивачу виконувати обов'язок передбачений ч. 2 ст. 157 СК України, чим порушує ч. 3 ст. 157 СК України. Згідно ч. 1 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Згідно ч. 2 ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Так, як вбачається з з рішення Цюрупинського районного суду від 01.11.2011 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] народження. Як вбачається з довідки, виданою в. о. головного лікаря ст. швидкої медичної допомоги від 22.04.2013 року позивач постійно працевлаштований, має постійний дохід, з його доходу утримано суму по аліментах рівну їх нарахуванню. Також при прийнятті рішення в частині позовних вимог щодо можливості відвідування місця проживання позивача, в силу ч. 2 ст. 159 СК України, суд бере до уваги його матеріальне становище, та задовільні матеріально-побутові умови проживання, його прихильність та бажання спілкування з дочкою та участь у її вихованні, його позитивні характеристики за місцем роботи та проживання, відсутність протипоказань за психіатричним оглядом. Оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною є обґрунтованими, законними і підлягають задоволенню, підстави для відмови у задоволенні останніх судом не вбачаються. Крім того, підлягають задоволенню вимоги щодо спілкування з дитиною без обов'язкової участі відповідача, з метою запобігання конфліктів між сторонами, що негативно впливатиме на дитину. Разом з тим, суд вважає позов в частині часу спілкування батька з дитиною по телефону підлягає відмові з мотивів віку дитини, її психічного розвитку а також складеного за час життя відповідного розпорядку дня, зокрема часи для сну тощо, що підлягає обов'язковому врахуванню. На підставі викладеного та

Outcome: partial