Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Посилався на те, 16.03.2014 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, у відповідності до якого він надав відповідачу позику у розмірі 390000 доларів США, яку відповідач зобовязався повернути в термін до 16.03.2015 року. Факт одержання відповідачем коштів підтверджує розпискою. У вказаний строк відповідач свої зобовязання за договором не виконав, позику не повернув та ухиляється від повернення коштів. На його неодноразові звернення про добровільну сплату заборгованості не відреагував. Також вважає, що у звязку з неповерненням відповідачем боргу у визначений строк, [PERSON] також має сплатити за період прострочення з 16.03.2015 року по 28.10.2015 року три відсотки річних у сумі 7308,49 доларів США. Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 397308,49 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 9098664 грн. 42 коп. У судовому засіданні позивач позов підтримав та підтвердив, викладені у ньому обставини, просив задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що дійсно відповідач отримав у борг у позивача кошти в сумі 390000 доларів США. Кошти [PERSON] він не повернув, оскільки перебуває у скрутному матеріальному становищі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 16.03.2014 року [PERSON] написав розписку, в якій зазначив, що отримав у борг від [PERSON] кошти в сумі 390000 доларів США. Вказані кошти зобовязався повернути в строк до 16.03.2015 року (а.с.8). У відповідності до ст. 1046 ч.1 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Таким чином, договір позики є підставою для виникнення правовідносин, учасниками яких є будь-які фізичні або юридичні особи, оскільки ЦК України не містить жодного виключення як щодо субєктного складу, так і щодо права на одержання від позичальника неустойки. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.. Як вбачається з досліджених матеріалів справи, письмова форма договору позики сторонами дотримана не була. На підтвердження факту укладення договору позики позивачем була надана розписка, яка наявна в матеріалах справи (а.с.8). Відповідно до ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину може доводитись письмовими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватись на свідченнях свідків. Згідно ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок у зобовязанні належним чином. Статтею 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Проте, як було встановлено судом, у визначений договором строк кошти позивачу повернуті не були. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з дослідженого судом розрахунку, за період прострочення з 16.04.2015 року по 28.10.2015 року позивачем було нараховано три відсотки річних у сумі 7308,49 доларів США (а.с.5). Зазначений розрахунок відповідачем будь-якими доказами спростований не був. За таких обставин, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved