Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він з 25.07.1987 року проживає в квартирі [ADDRESS] .В зазначене житлове приміщення , яке являлось відомчим гуртожитком ДП «Південзахіденергобуд » позивач вселився на підставі ордеру , виданого адміністрацією підприємства в зв'язку з трудовими правовідносинами , позивач має реєстрацію місця проживання у вказаному будинку. На ім'я позивача відкрито особові рахунки, за якими він сплачує за комунальні послуги. За час проживання в зазначеній квартирі з метою поліпшення житлових умов позивачем за власний рахунок було проведено капітальний ремонт квартири. На теперішній час позивач має наміри оформити правовстановлюючі документи на дану квартиру, проте, в зв'язку з тим, що будинок не прийнятий до комунальної власності, позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на приватизацію, у зв'язку з чим звернувся до суду з позовом та просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] . Відповідач Харківська міська рада в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 169, ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено ,що у відповідності до плану приватизації ДП «Південзахіденеогобуд», затвердженого розпорядженням регіонального відділення ФДМУ по Харківській області від 08.09.1995р. за №353-Р, зазначено, що гуртожиток по [ADDRESS] який знаходиться на балансі підприємства, підлягає передачі в комунальну власність, як об'єкт державної власності. Відповідно до положення про управління державним майном, яке не ввійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, затвердженого спільним наказом ФДМУ та Міністерства економіки України від 19.05.1999р. за № 908/68, господарське товариство повинно обліковувати на своєму балансі майно, що не увійшло до його статутного капіталу. При цьому, відповідальність за збереження та ефективне використання державного майна несе господарське товариство. Рішенням загальних зборів акціонерів від 25.03.1998 року були прийняті зміни до статуту в новій редакції стосовно виходу зі складу ВАТ структурного підрозділу№16 «Житлово-комунальний відділ» і створення на його базі колективного підприємства. Вказаний гуртожиток було передано на баланс новоутвореного КП Житлово - комунальне господарство «Південзахіденергобуд». Після ліквідації державного Тресту будівля гуртожитку з мешканцями за вказаною адресою не увійшла ні до одного їх статутних фондів з новостворених підприємств, разом з цим була передана на баланс КП ЖКГ «Південзахіденергобуд». Рішенням виконкому Харківської міської ради Харківської області від 19.12.2007р. вказану будівлю виключено з числа гуртожитків та присвоєно статус житлового будинку, а мешканцям дозволено закріпити за собою займану житлову площу та відкрити особові рахунки у встановленому законом порядку. Згідно листа Головного управління житлово - комунального господарства та розвитку інфраструктури № 16/878-6 від 17.04.2009р. за інформацією Головного управління статистики в Харківській області (звіт 1-Житловонд) встановлено, що колективне підприємство житлово-комунального господарства «Південзахіденергобуд», на балансі якого перебував зазначений гуртожиток, входить до підприємств - банкрутів та тих, що повністю припинили свою діяльність станом на 01.01.2008р. і неможливо, також визначити балансову вартість даної будівлі, що в подальшому не дозволить мешканцям оформити документи на приватизацію займаного житла відповідно до Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». Так, ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» регулює правові, майнові , економічні, соціальні, організаційні питання щодо забезпечення реалізації конституційного права на житло громадян, які тривалий час на законних підставах проживають у гуртожитках, призначених для проживання одиноких громадян або для проживання сімей. Дія вказаного Закону не поширюється на гуртожитки , що знаходяться у приватній власності , крім гуртожитків,що було включено до статутних капіталів товариств, с творених у процесі приватизації . Статті 2 та 4 передбачають , що громадяни , на яких поширюється дія цього Закону, можуть реалізувати конституційне право на житло або шляхом приватизації житла у гуртожитку (у випадках, передбачених цим Законом), або шляхом отримання соціального житла (відповідно до цього Закону та Закону України «Про житловий фонд соціального призначення » ), або шляхом самостійного (на власний розсуд , за власні чи залучені кошти ) вирішення свого (своєї сім'ї ) житлового питання (відповідно до цивільного законодавства України). Громадяни , на яких поширюється дія цього Закону , мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках , які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону. Приватизація житлових приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» з урахуванням особливостей , визначених Законом. З матеріалів справи вбачається , що починаючи з липня 1987 року [PERSON] зареєстрований у будинку [ADDRESS] , відповідно копії паспорту (а.с.5,6,7) , постійно проживає в квартирі [ADDRESS] на його ім'я відкрито особові рахунки , за якими [PERSON] сплачує комунальні послуги (а.с. 9-17). Відповідно до ст. 47 Конституції України, ст. 1 ЖК України, кожен має право на житло. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 238 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вказані обставини були встановлені рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 18.08.2014 року . Таким чином вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, не суперечать інтересам третіх осіб, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Outcome: approved