Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому вказує, що 01.08.2005 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 13600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяці з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав та надав позичальнику кредит. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав і станом на 24.12.2013 року заборгованість [PERSON] складає 17858,80 грн., з яких сума заборгованості за кредитом - 2856,36 грн., заборгованість по процентам за кредитом - 13675,83 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина)- 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 826,61 грн. Представник позивача в судовому засідання підтримав позовну заяву, просить суд її задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час і місце слухання справи повідомлений шляхом публікації оголошення в газеті «Запорізька правда». Суд відповідно зі ст. 224 ЦПК України вважає можливим справу розглянути на підставі наявних в ній доказів за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом установлено, що 01.08.2005 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») і [PERSON] укладено Кредитний договір № бн відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 13600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач дав згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і банк в будь-який момент може змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяці з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Банк у повному обсязі виконав прийняті на себе зобов'язання за договором і надав відповідачу суму кредиту, а той у свою чергу прийняті зобов'язання не виконав у повному обсязі, у зв'язку з чим, станом на 24.12.2013 року заборгованість [PERSON] складає 17858,80 грн., з яких сума заборгованості за кредитом - 2856,36 грн., заборгованість по процентам за кредитом - 13675,83 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина)- 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 826,61 грн. Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг, позичальник зобов'язався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором. Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні та обґрунтовані, і підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача мають бути стягнуті понесені ним судові витрати на оплату судового збору - 243,60 грн.

Outcome: approved