Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Позивач, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договоромв розмірі 33387,00 грн., а також просив стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 17.05.2013 року ПАТ «АКТАБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0861599001/Т/972117. 23.03.2018 року між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір №2 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого, ПАТ «АКТАБАНК» відступає шляхом продажу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належні ПАТ «АКТАБАНК», а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги ПАТ «АКТАБАНК» до позичальників, заставодавців та поручителів. Зазначив, що [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в сумі 33387,00 грн., з яких: 15228 грн. - заборгованість за основним боргом; 9 грн. - заборгованість за процентами; 15600 грн. - заборгованість за комісією; 2550 грн. - штрафи, пені. Представник позивача у своєму позові просив проводити розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити. Крім того, надав до суду письмову заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі. [PERSON] в судове засідання з`явилася, та зазначила, що укладала з ПАТ «АКТБАНК» кредитним договір, не заперечувала, що користувалася кредитними коштами. Також надала письмову заяву в якій зазначила, що кінцевою датою повернення кредитних коштів є 16.05.2016 року, що передбачено умовами договору, атому строки позовної давності необхідно відраховувати з 17.05.2016 року, який складає три роки і закінчується 17.05.2019 року. Розрахунок заборгованості наданий суду з 23.03.2018 року і не відображає той факт, що заборгованість виникла з 2014 року. Таким чином, строки позовної давності закінчилися ,що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Судом встановлено, що 17.05.2013 року ПАТ «АКТАБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0861599001/Т/972117. 23.03.2018 року між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір №2 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого, ПАТ «АКТАБАНК» відступає шляхом продажу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належні ПАТ «АКТАБАНК», а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги ПАТ «АКТАБАНК» до позичальників, заставодавців та поручителів. Судом встановлено, що [PERSON] отримала кошти у розмірі 24 000,00 грн. та користувалася ними, що підтверджується наданими розрахунками заборгованості та матеріалами справи в їх сукупності. [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в сумі 33387,00 грн., з яких: 15228 грн. - заборгованість за основним боргом; 9 грн. - заборгованість за процентами; 15600 грн. - заборгованість за комісією; 2550 грн. - штрафи, пені. Відповідно до ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. З позовної заяви вбачається, що позивачем з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 23.03.2018 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що наданий розрахунок відображає стан кредитного рахунку [PERSON] за період з 17.05.2013 по 16.05.2016 роки, проте [PERSON] у своїй заяві зазначено, що останній платіж за кредитом нею було здійснено у 2014 році, а позовна заява була складена 23.01.2020 року та надійшла до суду 06.01.2021 року.(а.с.3-4, 6). Так, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу, що узгоджується з позицією Верховного Суду України викладеної у Постанові від 19.03.2014 року у справі №6-20цс14. Разом з цим, матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з даною позовною заявою після спливу позовної давності. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд приймає доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву в частині застосування строків позовної давності, оскільки вважає їх обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження в матеріалах справи під час розгляду даної цивільної справи. Решта доводів відзиву на позову не знайшла свого підтвердження. У відповідності до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд приходить до висновку, що незважаючи на наявність встановленої судом заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 33387,00 грн., з яких: 15228 грн. - заборгованість за основним боргом; 9 грн. - заборгованість за процентами; 15600 грн. - заборгованість за комісією; 2550 грн. - штрафи, пені, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договоромне підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, а саме, сплачений позивачем судовий збір відносить за його рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed