Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 26.11.2013 року, між сторонами було укладено договір № АВН0R2121540277, згідно з умовами договору, відповідачу було надано кредит в розмірі 5668,77 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», тарифами, складає між нею та банком кредитний договір. Відповідач не виконувала належним чином умови кредитного договору, у зв'язку з чим у неї утворилася заборгованість, яка станом на 16.09.2016 року становить 11072,95 грн., з яких заборгованість за кредитом - 4503,91 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 1,67 грн., заборгованість за пенею - 5563,90 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 503,47 грн. В порушення Умов і правил надання банківських послуг відповідач свої зобов'язання за договором не виконала. Тому позивач змушений був звернутися в суд для захисту своїх прав та інтересів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з'явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та у встановленому законом порядку. За таких обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 26.11.2013 року, між сторонами було укладено договір № АВН0R2121540277, згідно з умовами договору, відповідачу було надано кредит в розмірі 5668,77 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», тарифами, складає між нею та банком кредитний договір. Відповідач не виконувала належним чином умови кредитного договору, у зв'язку з чим у неї утворилася заборгованість, яка станом на 16.09.2016 року становить 11072,95 грн., з яких заборгованість за кредитом - 4503,91 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 1,67 грн., заборгованість за пенею - 5563,90 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 503,47 грн. (а.с. 6). Таким чином, [PERSON] порушено вимоги ст. 526 ЦК України, якою визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1054 ЦК України, яка вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинно бути виконано у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Таким чином, обґрунтованою є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 11072,95 грн. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. На підставі Закону України «Про акціонерні товариства» найменування юридичної особи Закрите акціонерне товариство «Акцент - Банк» змінено на Публічне акціонерне товариство «Акцент - Банк». Відповідно до п. 1.1. Статуту Публічного акціонерного товариства «Акцент - Банк», банк є правонаступником усіх прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства «Акцент - Банк» (а.с. 22). При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1378,00 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved