Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просив визнати за ним право власності на певні транспортні засоби та вилучити їх з користування відповідача. 12.05.2021р. до суду надійшла заява відповідача про визнання ним позову. Як встановлено ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. 20.09.2020р. позивач та відповідач уклали між собою договір позички транспортних засобів, за яким позивач передав відповідачу в тимчасове безоплатне користування строком на два місяці наступні транспортні засоби: трактор МТЗ 80, 1980 року випуску, заводський № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] ; трактор МТЗ 80, 1987 року випуску, заводський № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] ; трактор МТЗ 80, 1981 року випуску, заводський № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] ; трактор МТЗ 80, 1987 року випуску, заводський № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] ; трактор МТЗ 80, 1978 року випуску, заводський № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] ; трактор Т-150 К, 1980 року випуску, заводський № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] ; трактор Т-150 К, 1990 року випуску, заводський № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] ; автомашина ЗІЛ-554М, 1989 року випуску, двигун № [NUMBER] , шасі № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] ; автомашина ГАЗ-330700, 1992 року випуску, двигун № [NUMBER] , шасі № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] ; автомашина ГАЗ 53-12, 1990 року випуску, двигун № [NUMBER] , шасі № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] ; автомашина САЗ-3507, 1991 року випуску, двигун № [NUMBER] , шасі № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] ; автомашина САЗ-3503, 1976 року випуску, двигун № [NUMBER] , шасі № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] ; автомашина ЗІЛ-4502, 1986 року випуску, двигун № [NUMBER] , шасі № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] ; автомашина ВАЗ-2105, 1990 року випуску, двигун № [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] ; причеп ГКБ 819; причеп ПТС 12; причеп ГБТС-9; буряконавантажувач СПС 4.2А (силовий агрегат трактор Беларусь МТЗ 80, № трактора [NUMBER] , 1990 року випуску, двигун № [NUMBER] ); комбайн бурякозбиральний (силовий агрегат трактор Беларусь МТЗ 80, № трактора [NUMBER] , 1987 року випуску); розкидач рідких добрив РЖТ (а.с.14). По закінченню строку користування відповідач відмовився повертати позивачу отримане майно, посилаючись на те, що нібито відповідно до реєстраційних документів на транспортні засоби позивач не є власником цього майна, а саме на те, що відповідно до реєстраційних документів деякі транспортні засоби зареєстровані за колгоспом ім.Щорса, деякі за КСП «Маяк», а деякі за СТОВ «Маяк». Вирішуючи питання належності права власності на спірне майно, суд виходить з наступного. Відповідно до архівної довідки Архівного відділу Кодимської районної державної адміністрації Одеської області від 15.02.2021р. №16-02-32/4-Т колгосп ім.Щорса був реорганізований у КСП «Маяк» (протокол від 19.02.1993р. №1). У свою чергу майно КСП «Маяк» було розпайовано, а на базі КСП «Маяк» було утворено ТОВ «Маяк» (рішення засновників ТОВ «Маяк» від 06.01.2000р. №1) (а.с.11). Статтями 7-9 Закону України від 14.02.1992р. «Про колективне сільськогосподарське підприємство» передбачено, що майно КСП належить його членам на праві спільної часткової власності. Пайовий фонд КСП складається з балансової вартості як основних виробничих, так і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій, грошових коштів. Пай є власністю члена підприємства. Право розпорядження своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства у підприємстві. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Пунктами 8, 9 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого\~Наказом Міністерства аграрної політики України №62 від 14.03.2001р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.04.2001р. за №305/5496 (далі Порядок), у редакції, що була чинною на момент реорганізації КСП «Маяк», було передбачено, що кожний із співвласників має право скористатися своїм майновим паєм в один із таких способів: об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність та передати його до статутного (пайового) фонду новоствореною юридичної особи, у тому числі до обслуговуючого кооперативу; об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність, укласти договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном та передати його в оренду; отримати свій майновий пай у натурі індивідуально чи разом із членами своєї сім`ї і використати його на свій розсуд; відчужити пай будь-яким способом в установленому законом порядку. Згідно п.13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2001р. №177, майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво. СТОВ «Маяк» унаслідок придбання у власність майнових паїв інших осіб отримало Свідоцтво про право власності на майновий пай члена сільськогосподарського підприємства серії ОД-XII-XIX №000003 від 09.12.2019р. (а.с.29). Реалізуючи права співвласника пайового майна на підставі Акту приймання-передачі від 18.02.2020р., голова спілки власників майнових паїв КСП «Маяк» передав у власність СТОВ «Маяк» майно, серед якого було майно, що є предметом договору позички (а.с.30). Згідно ч.2 ст.328 ЦК України встановлена презумпція, відповідно до якої право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Як було зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018р. у справі №2-383/2010, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідач не надав суду доказів на спростування фактів правомірності набуття позивачем права власності, у тому числі не надані рішення суду, якими би набуття права власності на перелічені транспортні засоби було б визнано незаконним. Щодо відсутності державної реєстрації транспортних засобів та сільськогосподарської техніки за позивачем, то суд зазначає, що відповідно до діючого законодавства виникнення права власності на транспортні засоби та на сільськогосподарську техніку не пов`язано з фактом їх державної реєстрації. Напроти, державна реєстрація здійснюється після набуття права власності. Як встановлено п.3 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998р. №1388 (надалі Порядок №1388), державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання\~сервісних послуг МВС (далі сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій. Відповідно до\~п.7 Порядку №1388 власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Відповідно до п.п.3, 4 Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2009р. №694, власники, крім суб`єктів господарювання, визначених у підпункті 5 пункту 8 цього Порядку, зобов`язані зареєструвати в територіальному органі Держпродспоживслужби машину протягом 10 діб від дня придбання, митного оформлення або виникнення інших обставин, що є підставою для реєстрації. Строк реєстрації може бути продовжений територіальним органом Держпродспоживслужби у разі неможливості власника своєчасно її провести у зв`язку з хворобою, відрядженням чи з інших причин. Причіпне, навісне обладнання (крім тракторних причепів і прирівняних до них машин) та інвентар, яким присвоєно ідентифікаційні номера, реєструються за бажанням власників. Машина реєструється протягом семи днів на підставі зареєстрованої в установленому порядку державним інспектором заяви власника або уповноваженої ним особи у разі, коли документи, що додаються до заяви, подані у повному обсязі. Таким чином, позивач є власником транспортних засобів та сільськогосподарської техніки, що вказана вище, незалежно від факту їх державної реєстрації. Як власник майна позивач користується усіма засобами захисту свого права власності. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а в силу ст.387 цього Кодексу власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Враховуючи наведене,

Outcome: approved