Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його батьком дитини [PERSON], [INFO], народженої [PERSON] в с. Парасковіївка, Бахмутського району, Донецької області. Внести зміни до актового запису №16 від 12 жовтня 2004 року про народження дитини [PERSON], [INFO], де у графі відомості про батьківство вказати батьком дитини [PERSON], громадянина України, та видане нове свідоцтво про народження дитини. Мотивуючи свої вимоги тим, що в період з квітня 2002 року по квітень 2009 року він проживав однією сім'єю з [PERSON]. Вони мешкали разом, вели спільне господарство. Офіційно шлюб вони не зареєстрували. Фактичні сімейні відносини у них припинились з квітня 2009 року. Від сумісного проживання [INFO] року у них народилась дитини - донька [PERSON], народження якої зареєстровано виконкомом Парасковіївської сільради Артемівського району, Донецької області. Відповідно до актового запису про народження №16 від 12 жовтня 2004 року відомості про батька вказані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. На цьому наполягала матір дитини. Він теж не був упевнений у їх стосунках з відповідачем . Але згодом він дуже прив'язався до дитини, дитина зовнішньо схожа на нього, він безпосередньо приймав участь у вихованні дитини, піклувався про неї, бажав все більше часу проводити з дочкою. Він визнає себе батьком дитини і бажає оформити це згідно закону. Відповідач не заперечує проти його батьківства. В судове засідання позивачі та їх представник не з'явилися, надали до суду заяви, згідно яких просять розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Позивач себе визнає біологічним батьком дитини. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, згідно якої просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надала до суду заяву, згідно якої просить розглядати справу у її відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 3 ЦПК України). Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси, у спосіб, визначений законами України. Згідно із ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які як і інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи та розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення вирішення справи. Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Виходячи з приписів статті 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частина 1 статті 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частинами 3,4 статті 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.. Судом встановлено, що [INFO] року народила [PERSON], її батьками у свідоцтві записані: батько - [PERSON], мати [PERSON] (а.с.5), згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 статті 135 СК України відомості про батька дитини - [PERSON] записаний зі слів матері. З копій фотографій (а.с.8) вбачається позивач з відповідачем та дитиною відмічають якісь свята. У відповідності до ч.1 ст.128 Сімейного Кодексу України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно ч.2 ст.128 Сімейного Кодексу України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що посвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. У відповідності до ч.3 та ч.5 ст.136 СК України оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Відповідно до абз.2, 3 п.11 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до п.20 п.1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі по тексту - Правила), що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про: визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов'язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Крім цього, в ч. 2 п. 11 Пленуму ВСУ зазначено, що предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам, під час розгляду справи було роз'яснено їх права та обов'язки, зокрема положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи. На підставі викладеного та з урахуванням документальних матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст. 125, 128, 135 СК України,

Outcome: approved