Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги. Свої вимоги позивач мотивує тим, що будинок [ADDRESS] , в якому мешкає відповідач знаходиться на утриманні КП «ШКЗ «Імпульс». Підприємство надає мешканцям вказаного будинку послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання згідно з тарифами затвердженими рішеннями Шосткинського міськвиконкому. [PERSON] мешкає у квартирі [ADDRESS] та відповідно є споживачем вказаних послуг, які надає позивач. При цьому, плату за отримані послуги відповідач не сплачує, тому за період з 01.03.2017 року по 01.10.2020 року утворилась в сумі 21060,47 грн, 3% річних за прострочку виконання грошового зобов`язання, щодо оплати наданих послуг за вказаний період становить 1352,17 грн та інфляційне збільшення суми боргу 2799,97 грн. Загальна сума заборгованості відповідача перед КП «ШКЗ «Імпульс» склала 25212,61 грн. 29 березня 2021 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали та направлена відповідачу за місцем його реєстрації. Станом на 22 червня 2021 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. Позивач надає мешканцям буд. [ADDRESS] послуги з теплопостачання та гарячого постачання на підставі рішення Шосткинської міської ради №261 від 04.10.2004 року «Про надання послуг з теплопостачання» за тарифами затвердженими рішеннями Шосткинського міськвиконкому. Як вбачається з виписки по особовому рахунку № [NUMBER] відокремленого структурного підрозділу «ЖКВ КП «ШКЗ «Імпульс» відповідач [PERSON] мешкає в квартирі [ADDRESS] , яка не приватизована./а.с.10/. Згідно довідки, виданої ВСП «ЖКВ» від 18.11.2020 року [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] за складом сім`ї одна.(а.с. 11). Зі змісту ст.ст. 66-68 ЖК України вбачається, що наймач квартири та члени його сім`ї зобов`язані оплачувати квартирну плату та комунальні послуги. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про те, що відповідач повинен нести тягар утримання квартири та сплачувати послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання з моменту набуття відповідного права користування вказаним житлом. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі із договору та інших правочинів, із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (Виконавець), зобов`язується за завданням другої сторони (Замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України від 24.06.2004 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин і до 30.04.2019р.) житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Аналогічне визначення міститься і в ч. 1 ст.1 Закону України від 09.11.2017р. № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», що введений в дію з 01.05.2019р. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України від 24.06.2004 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин і до 30.04.2019р.) учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. В свою чергу відповідно до частини 1 статті 1 зазначеного Закону, споживачем - є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Виконавець і споживач є учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг і за приписами ст.6 Закону України від 09.11.2017р. № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», що введений в дію з 01.05.2019р. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України від 24.06.2004 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин і до 30.04.2019р.) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України від 09.11.2017р. № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», що введений в дію з 01.05.2019р., також визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. В свою чергу, ст.19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі Правила) встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Таким чином, суд доходить висновку, що між позивачем та відповідачем у справі виникли взаємні права та обов`язки: у позивача - по наданню послуг у строк та належної якості, а у відповідача - по оплаті цих послуг та можливості оспорювати їх якість та ціну. Споживаючи послуги по теплопостачанню, відповідач не оспорював їх ціни та якості. При цьому, матеріали справи не містять передбачених вимогами закону актів-претензій відповідача - споживача послуг, які надавались позивачем. Згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачу за період часу з 01.03.2017 року по 01.10.2020 року нараховано: заборгованість за послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання в сумі 21060,47 грн, 3% річних за прострочку виконання грошового зобов`язання в сумі 1352,17 грн та інфляційне збільшення боргу в сумі 2799,97 грн (а.с. 4-8). На думку суду, наявність та розмір заявленої до стягнення заборгованості витікає з умов вчиненого правочину та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за послуги з теплопостачання є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved