Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 56 906,75 грн. В обґрунтування позову зазначив, що між публічним акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України» та [PERSON] 08 липня 2020 року укладено договір про споживчий кредит №60_0790. Згідно умов Кредитного договору, відповідачу надано кредит у розмірі 55 000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше «07» липня 2025 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору. За користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56% річних. Кошти надаються одноразово шляхом безготівкового перерахування на Поточний рахунок Позичальника. Банк взяті на себе зобов`язання виконав в повному обсязі, однак, відповідач порушив умови договору та станом на 25.01.2021 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 56906,75 грн.. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати в розмірі 2270,00 гривень. Представник позивача подав заяву в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановлений законом спосіб. Своїм правом на подання відзиву та доказів на спростування заявлених позовних вимог не скористався. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подавав. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 08 липня 2020 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №60_0790, на умовах якого Позивач надав, а Відповідач отримав суму кредиту в загальному розмірі 55 000,00 грн. на строк 60 місяців. Згідно п. 1.1.12 Кредитного договору кошти перераховані на поточний рахунок відкритий в Банку Позичальником 06.07.2020 року. Відповідно до пункту 2.1. Кредитного договору Банк зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього Договору, а Позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені Кредитним договором строки Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених Кредитним договором. З п. 2.4.1 Кредитного договору вбачається, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56% річних. Відповідно до п.3.9.3.2. Кредитного договору, дострокове повернення кредиту за ініціативою Банку відбувається у разі прострочення виконання зобов`язань Позичальника за кредитним договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями на строк понад 58 (п`ятдесят вісім) календарних днів. Також в п.3.10.2.2. Кредитного договору, сторони погодили зміну терміну остаточного повернення кредиту у зв`язку із настанням відкладальних обставин, зокрема у разі прострочення виконання зобов`язань позичальником за цим договором щодо погашення заборгованості у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 (п`ятдесят вісім) календарних днів. Згідно п.п.8.1. - 8.3. Кредитного договору за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань по Договору, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених Договором та чинним законодавством і відшкодовують завдані збитки. Сукупна сума неустойки (пені, штрафу) нарахована за порушення зобов`язань позичальником на підставі договору, не може перевищувати половини суми, одержаної позичальником за цим договором. Відповідач був попередньо ознайомлений із умовами кредитування, про свідчить його підпис у Паспорті споживчого кредиту - Інформація яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. Дата надання інформації 02.07.2020. Отже, підписавши паспорт споживчого кредиту, відповідач погодилася у письмовому вигляді з умовами кредитування, які передбачали сплату процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Аналогічний висновок викладено й у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 року по справі № 750/6058/17-ц, від 23.12.2019 року по справі № 572/1169/17, від 12.02.2020 року по справі № 382/327/18-ц, від 26.02.2020 року по справі № 355/1091/17. Крім того, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 26.12.2019 року по справі № 467/555/19, враховуючи, що шляхом ознайомлення відповідача під підпис з паспортом споживчого кредиту між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір згідно зі ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Згідно розрахунку заборгованості, по поточному рахунку відповідача наявні фінансові операції по отриманню кредитних коштів, в той же час відсутні належні суми зарахування грошових коштів на погашення кредиту, що призвело до виникнення заборгованості, яка відповідно до зобов`язання в добровільному порядку відповідачем не погашається. Відповідно до Розрахунку наданого позивачем, сума заборгованості за кредитним договором, з врахуванням заборгованості за кредитом, відсотками, пенею, 3% річних та інфляційними втратами, яка підлягає стягненню з відповідача станом на 25.01.2021 року, складає 56906,75грн., з яких: - 51333,32 грн. - загальна сума простроченого кредиту (основного боргу); - 5452,77 грн. - загальна сума прострочених нарахованих процентів; - 0,00 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту; - 0,00 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів; - 63,28 грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу; - 18,97 грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по процентам. - 8,25 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу; - 30,16 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по процентам. Вказана сума заборгованості відповідачем та наявними доказами не була спростована при розгляді справи, оскільки належних доказів, які б спростовували розмір нарахувань по кредитному договору відповідачем до суду надано не було. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст.626 ЦК України). Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів не вживав, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за кредитним договором. Крім того, згідно з ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати, які складаються з сплати судового збору, у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved