Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що між сторонами було укладено договір №VIV2FM12842966 від 27.08.2012 року про надання банківських послуг, який складається із заяви, умов та правил надання банківських послуг. Згідно з умовами договору, відповідачу було надано кредит в розмірі 943,51 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.01.2013 року. Відповідач не виконував належним чином умови кредитного договору, у звязку з чим у нього утворилася заборгованість, яка станом на 08.07.2015 року становить 3184,05 грн., з яких заборгованість за кредитом становить 943,53 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 0,29 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 94,35 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 127,81 грн., та пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 1518,07 грн. Тому позивач змушений був звернутися в суд для захисту своїх прав та інтересів. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав на співміпність боргу та нарахованої пені, пояснив, що не сплачував борг за кредитним договором у звязку із скрутним матеріальним становищем. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, між сторонами було укладено договір №VIV2FM12842966 від 27.08.2012 року про надання банківських послуг, який складається із заяви, умов та правил надання банківських послуг (а.с. 5-15). Згідно з умовами договору, відповідачу було надано кредит в розмірі 943,51 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.01.2013 року. Відповідач не виконував належним чином умови кредитного договору, у звязку з чим у нього утворилася заборгованість, яка станом на 08.07.2015 року становить 3184,05 грн., з яких заборгованість за кредитом становить 943,53 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 0,29 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 94,35 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 127,81 грн., та пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 1518,07 грн.(а.с. 4). Таким чином, [PERSON] порушено вимоги ст. 526 ЦК України, згідно з якою зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1054 ЦК України, яка вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинно бути виконано у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно із п. 1.5.32 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 943,53 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 0,29 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 94,35 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 127,81 грн. Разом з тим, визначаючись щодо стягнення суми заборгованості з відповідача, з матеріалів справи вбачається, що однією із позовних вимог позивача є стягнення пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 1518,07 грн., нарахування якої передбачено п.1.5.25. Договору. Проте, слід зазначити, що ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Зважаючи на конструкцію вказаної норми Закону, яка надає суду право зменшувати розмір неустойки у разі якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, приходить до висновку, що таке право у суду виникає виключно у випадках за наявності у сукупності двох обставин 1) якщо розмір неустойки явно перевищує розмір збитків, та за наявності обставин, які мають істотне значення. Суд вважає за можливе зменшити розмір пені в звязку з тим, що її розмір значно перевищує розмір збитків, та зменшити розмір пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором до 943,53 грн., що буде відповідати розміру збитків, що спричинено позивачу, у звязку з невиконанням боржником зобовязань. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення а саме в частині стягнення пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial