Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Знам'янського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції в Кіровоградській області, в якому просить зняти арешт, накладений записом №11879094 від 23 листопада 2011 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на все його рухоме майно у вигляді заборони відчуження, що накладений відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження б/н від 26 травня 2009 року ВДВС Знамянського МРУЮ. Свої вимоги обґрунтував тим, що маючи намір продати належний йому автомобіль, отримав інформацію з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №49284603 з якої дізнався, що за №12955705 від 05 вересня 2012 року та за №11879094 від 23 листопада 2011 року державним реєстратором, внесені в реєстр записи на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження б/н від 26 травня 2009 року ВДВС Знамянського МРУЮ з типом обтяження «арешт рухомого майна» та обєктом обтяження «все рухоме майно». Цим записом було арештоване все його рухоме майно та внесені дані до Єдиного реєстру обтяжень рухомого майна Кіровоградською філію державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Як зясувалося, арешт накладено у звязку з виконавчим провадженням про стягнення з нього аліментів на користь колишньої дружини [PERSON] на утримання неповнолітніх дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) Рішення про стягнення аліментів ухвалено Знамянським міськрайонним судом і стягувачу [PERSON] 26 травня 2009 року видано виконавчий документ №2-544. На час відкриття 26 травня 2009 року державним виконавцем виконавчого провадження та накладення арешту на рухоме майно він працював у фізичної особи підприємця і тому після відкриття провадження виконавчий документ було направлено за місцем його роботи. Аліменти стягувалися регулярно, заборгованості він не мав, тож у державного виконавця не було законних підстав для накладення арешту на його майно. Наразі первісне виконавче провадження відкрите 26 травня 2009 року знищене за закінченням строку зберігання. Рішенням Знамянського міськрайонного суду від 04 травня 2016 року у справі №2/389/387/16, яке набрало законної сили та вже виконане, знятий арешт, накладений на все його рухоме майно реєстраційним записом №12955705 від 05 вересня 2012 року, що був накладений відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження б/н від 05 вересня 2012 року ВДВС Знамянського МРУЮ. Але залишається в реєстрі запис за №11879094 від 23 листопада 2011 року, за яким цей арешт залишається чинним, у звязку з чим він звертається з даним позовом до суду. Зазначив, що заборгованості по аліментам він не має. Позивач як і його представник у судове засідання не зявилися, представником позивача надано заяву, в якій вона позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить розглядати справу за їх відсутності. Представник відповідача відділу державної виконавчої служи Знамянського міськрайонного управління юстиції у судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності з прийняттям рішення на розсуд суду. Третя особа у судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала заяву, відповідно до якої позов визнала, просила суд розглядати справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільної справи №2/389/387/16, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено,що рішенням Знамянського міськрайонного суду від 04 травня 2016 року ухваленим у справі №2/389/387/16 за позовом [PERSON] до відділу державної виконавчої служби Знамянського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області про зняття арешту з майна, позовні вимоги задоволено у повному обсязі. А саме, з рухомого майна [PERSON] знято зареєстрований 05 вересня 2012 року за №12955705 арешт, накладений постановою про відкриття виконавчого провадження від 26 травня 2009 року ВДВС Знам'янського МРУЮ в Кіровоградській області на все його рухоме майно у вигляді заборони його відчуження. Встановлено, що згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, 29 березня 2016 року за №12955705 зареєстровано обтяження, яким на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження б/н від 26 травня 2009 року ВДВС Знам'янського МРУЮ в Кіровоградській області на все рухоме майно [PERSON] накладено арешт, а саме заборона його відчуження. Також на підставі постанови ВДВС Знамянського МРУЮ в Кіровоградській області про відкриття виконавчого провадження б/н від 26 травня 2009 року (виконавчий лист №2-554 Знамянського міськрайонного суду від 05 травня 2009 року) в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано обтяження: арешт рухомого майна, 23 листопада 2011 року за №11879094. Заборгованість за виконавчим листом №2-544, виданим Знамянським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання доньок [PERSON] та [PERSON], на підставі якого накладений арешт на рухоме майно [PERSON] відсутня. Дане рішення не оскаржувалося і набрало законної сили. Згідно зі статтею 57 Закону України Про виконавче провадження арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, і може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду\~ за захистом\~ свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. За змістом ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначене кореспондується зі ст. 321 ЦК України. За нормою ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, оскільки накладення арешту на зазначене рухоме майно порушує права позивача та позбавляє його можливості вільно розпоряджатися належним майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved