Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В позовній заяві зазначив, що 28.11.2014 року між ним та відповідачем укладено договір позики, згідно умов якого позивач передав а відповідач отримав грошові кошти в сумі 160\~000 грн. За умовами договору відповідач зобовязався повернути суму боргу у строк до 28.05.2015 року та сплатити відсотки у розмірі 36 % річних. Крім цього, умовами договору передбачено відповідальність за порушення грошового зобовязання у виді штрафу в розмірі 50 000 грн. Відповідач свої зобовязання за договором позики у встановлений договором строк не виконав, та до теперішнього часу суму боргу не повернув, у звязку із чим, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики у сумі 160\~000 грн., відсотки за користування грошовими коштами у сумі 197\~418,08 грн., штраф за прострочення виконання умов договору у сумі 50\~000 грн., три відсотки річних у сумі 14\~071,20 та інфляційні витрати у сумі 56\~480 грн. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявились, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність суду не надав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалась у відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.11.2014 року позивач [PERSON] уклав з відповідачем [PERSON] договір позики. За умовами договору позивач передав а відповідач отримав в грошові кошти в сумі 160\~000 грн., та зобовязався повернути суму боргу у строк до 28.05.2015 року та сплатити відсотки у розмірі 36 % річних. Факт отримання відповідачем грошових коштів за договором позики підтверджується розпискою [PERSON] від 28.11.2018 року. Таким чином позивач виконав умови договору позики у повному обсязі. Разом з цим, відповідач умови договору належним чином не виконав, суму боргу не повернув, відсотки за користування грошовими коштами не сплатив. Відповідно до ч.1. ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч 1. ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В порушення зазначених вимог цивільного законодавства та умов договору, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, у звязку із чим, станом на 02.05.2018 року утворилась заборгованість, яка складається з основної суми боргу в розмірі 160\~000 грн. за суми відсотків за користування грошовими коштами в розмірі 197\~418,08 грн. Крім цього, згідно п. 4 Договору позики, в разі прострочення повернення суми боргу, позичальник зобовязаний сплатити позикодавцю штраф в розмірі 50\~000 грн. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання\~є його\~невиконання або\~виконання з\~порушенням умов,\~визначених змістом\~зобов'язання\~(неналежне\~виконання). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 546 ЦК України договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Відповідно до ч.1. ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. З огляду на викладене, у звязку із порушенням відповідачем умов договору, а саме прострочення повернення суми боргу, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню штраф у розмірі 50\~000 грн. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню три відсотки річних у сумі 14\~071,2 грн. та інфляційні витрати у сумі 56\~480 грн., згідно розрахунку, наведеного позивачем, який відповідачем не спростований. З урахуванням наведених положень законодавства, з огляду на порушення відповідачем умов договору позики, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судові витрати у вигляді сплаченого ним судового збору у сумі 4\~779,69 грн. На підставі ст.ст. 546, 549, 610, 611, 624, 625, 1046, 1048-1050 ЦК України,

Outcome: approved