Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач пояснив, що 05.01.2005 року зареєстрував шлюб з відповідачкою у Мар»ївській сільській раді Компаніївського району Кіровоградської області, актовий запис № 01. Спільних дітей не мають. Тривалий період між ними існує непорозуміння на побутовому грунті, стосунки погіршилися, що негативно впливає на їх сімейні відносини та робить неможливим існування сім»ї. Збереження сім»ї за таких обставин є неможливим та не відповідає інтересам позивача. Спору про поділ спільного майна, що є їх спільною власністю, на даний час немає. Примирення між ними не можливе. Позивач в судове засідання не з»явився, але надав до суду заяву від 14.11.2017 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення № 585349 від 02.11.2017 року. Про причини неявки суд не повідомила, клопотань про перенесення розгляду справи не надавала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін, без здійснення технічної фіксації. Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. \~\~\~\~ Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. \~\~\~\~ Згідно оригіналу свідоцтва про одруження серії 1-ОЛ № 072927 від 05.01.2005 року встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований. (а.с.6). Основна причина розпаду сімї, що тривалий період між сторонами існує непорозуміння на побутовому грунті, стосунки погіршилися, що негативно впливає на їх сімейні відносини та робить неможливим існування сім»ї. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу подружжя, оскільки примирення між ними не можливе із-за небажання зберегти сімю. Суд вважає поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, а подальше збереження шлюбу може суперечити інтересам подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. \~\~\~\~ Згідно з ч. 3ст. 115 Сімейного кодексу України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідач не виявила бажання змінювати прізвище після розлучення. Спору про розподіл майна між сторонами не має. За таких обставин суд вважає неможливим зберегти сімю, шлюб підлягає розірванню. \~Судові витрати, згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved