Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] року помер його дядько [PERSON]. Останнім місцем проживання є [ADDRESS]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 49/100 частин домоволодіння по [ADDRESS], власником якої він є згідно свідоцтва на право власності на житловий будинок від 7 березня 1975 року. 09 серпня 1995 року [PERSON] залишив заповіт згідно якого заповідає йому ? частину будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходяться в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] він не звертався до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав за заповітом, оскільки в даному будинку проживала дружина померлого [PERSON] (його тітка), [PERSON], і він вважав, що правильним буде коли тітка яка є єдиною спадкоємицею першої черги після [PERSON] успадкує дану частину домоволодіння і буде доживати у своєму власному житлі. [INFO] року померла його тітка [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 49/100 частин домоволодіння по [ADDRESS]. 09 серпня 1995 року його тітка залишила заповіт згідно якого заповідає йому ? частину будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходяться в [ADDRESS]. Він має право на спадщину за заповітом після смерті своєї тітки, інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом не має. В установлений законом строк він звернувся до приватного нотаріуса черкаського міського нотаріального округу [PERSON] та подав заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. А 06 листопада 2013 року отримав лист від нотаріуса, згідно якого йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON], яка померла [INFO] року, яка після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року, спадщину фактично прийняла, але юридично не оформила. Підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину є відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Після чого він звернувся в реєстраційну службу Черкаського міського управління юстиції для отримання дублікату правовстановлюючого документу на 49/100 частин домоволодіння по [ADDRESS]. На що він отримав відповідь, для реєстрації права власності втраченого правовстановлюючого документу необхідно надати реєстратору копію правовстановлюючого документу завіреного тим органом який видавав оригінал та заяву на реєстрацію права власності (оскільки реєстрація права власності буде проводитись повторно), яка обов'язково подається власником або уповноваженою особою. А оскільки власник 49/100 частин домоволодіння [PERSON] помер, і особисто не може звернутися до реєстратора з заявою, то й зареєструвати право власності на його ім'я неможливо. Тому чітко зрозуміло, що заінтересованою особою при реєстрації речових прав не може бути померла особа, а спадщину після смерті [PERSON] необхідно оформити в судовому порядку, в зв'язку з чим і звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила суд визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на 49/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] після [PERSON], яка померла [INFO] року , яке вона фактично успадкувала, але юридично не оформила, після [PERSON], померлого [INFO] року. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений, причини неявки суду не відомі. Третя особа в судове засідання не з'явилась, належним чином була повідомлена, причини неявки суду не відомі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер дядько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 24 жовтня 2003 року. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 49/100 частин домоволодіння по [ADDRESS], власником якої він є згідно свідоцтва на право власності на житловий будинок від 07 березня 1975 року. 09 серпня 1995 року [PERSON] залишив заповіт згідно якого заповідає позивачу ? частину будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходяться в [ADDRESS]. Як пояснила в судовому засіданні представник позивача, що позивач після смерті [PERSON] не звертався до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав за заповітом, оскільки в даному будинку проживала дружина померлого [PERSON] (його тітка), [PERSON], і він вважав, що правильним буде коли тітка яка є єдиною спадкоємицею першої черги після [PERSON] успадкує дану частину домоволодіння і буде доживати у своєму власному житлі. Згідно ст. 549 ЦК України (1963 року редакції) [PERSON] фактично прийняла спадщину після [PERSON], який помер [INFO] року, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме 49/100 частинами домоволодіння по [ADDRESS]. Фактичне прийняття спадщини підтверджується також тим, що [PERSON], постійно проживала в даному домоволодінні, була зареєстрована, сплачувала комунальні платежі. [INFO] року померла тітка позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 18 квітня 2013 року. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 49/100 частин домоволодіння по [ADDRESS]. 09 серпня 1995 року [PERSON] залишила заповіт згідно якого заповідає позивачу ? частину будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходяться в [ADDRESS]. Відповідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. З пояснень представника позивача вбачається, що нотаріусом 06 листопада 2013 року було відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину за заповітом після [PERSON], яка померла [INFO] року, яка після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року, спадщину фактично прийняла, але юридично не оформила. Підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину є відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину, судовому розгляду не підлягають. Як вбачається із наданих суду доказів, а саме відмови нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу, останній не може оформити свої спадкові права внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно (відмова нотаріальної контори № 300/02-14 від 06 березня 2013 року). Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач будучи спадкоємцем за заповітом, з незалежних від нього підстав позбавлений можливості оформити право власності в нотаріальному порядку на спадкове майно, належність якого спадкодавцю документально підтверджена, чим порушені права та законні інтереси позивача. За таких обставин суд, вважає, що позов повністю обґрунтований та такий, що підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved