Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 18.12.2016 року в м. Дніпрі на перехресті вул. Д. Галицького та тупику Упорного з вини водія [PERSON], який керував автомобілем «АС G3302 AXX-1», державний номер [NUMBER], та перебував у трудових відносинах із ТОВ «Катеринославхліб», відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої належному позивачу автомобілю «Mitsubishi Outlander», державний номер [NUMBER], заподіяні механічні ушкодження. Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.01.2017 року винним у ДТП визнано водія [PERSON] та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. З метою визначення розміру заподіяної шкоди було проведено авто-товарознавче дослідження, відповідно до висновку № 3301/17/17 експертного дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди, завданої володільцю КТЗ судового експерта Дроздова Ю.В. від 25.01.2017 року, витрати на ремонт автомобіля «Mitsubishi Outlander», державний номер [NUMBER], складають 37 871,28 грн. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «АС G3302 AXX-1», державний номер [NUMBER], була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхове товариство «Іллічевське» згідно з Договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що був виданий Поліс № АЕ 0158AX. Позивач зазначив, що на заяву про виплату страхового відшкодування від 20.12.2016 року Страхувальник страхове відшкодування не виплатив, тому позивач просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринославхліб», ЄДРПОУ 35680054, на його користь 39 371 гривні 28 копійок матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 1 500,00 гривень витрат на проведення авто-товарознавчого дослідження та 640,00 гривень витрат по сплаті судового збору. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Також представник позивача зазначив, що на теперішній час ПрАТ «СТ «Іллічевське» припинило свою діяльність, тому кошти даною страховою компанією не можуть бути виплачені. Оскільки позивач дійсно звертався до ПрАТ «СТ «Іллічевське», однак отримати кошти за понесені збитки на теперішній час неможливо, тому позивач не позбавлений права звернутися до заподіювача шкоди з вимогою про відшкодування збитків відповідно до ст. 1194и ЦК України. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринославхліб» - О.А. Кійко у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, вважаючи їх безпідставними, просив суд відмовити у позові повністю, зазначивши, що оскільки позивач звернувшись до Страховика із вимогою про виплату страхового відшкодування, обрав спосіб захисту своїх порушених прав - відшкодування завданої шкоди ПрАТ «СТ «Іллічевське», тому відсутні законні підстави для стягнення збитків із відповідача ТОВ «Катеринсолавхліб», цивільно-правова відповідальність якого була застрахована ПрАТ «СТ «Іллічевське». Представник третьої особи ПрАТ «СТ «Іллічевське» в судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.12.2016 року в м. Дніпрі на перехресті вул. Д. Галицького та тупику Упорного з вини водія [PERSON], який керував автомобілем «АС G3302 AXX-1», державний номер [NUMBER], та перебував у трудових відносинах із ТОВ «Катеринославхліб», сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої належному позивачу автомобілю «Mitsubishi Outlander», державний номер [NUMBER], заподіяні механічні ушкодження. Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.01.2017 року винним у ДТП визнано водія [PERSON], та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. З метою визначення розміру заподіяної шкоди було проведено авто-товарознавче дослідження, відповідно до висновку № 3301/17/17 експертного дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди завданої володільцю КТЗ судового експерта Дроздова Ю.В. від 25.01.2017 року, витрати на ремонт автомобіля «Mitsubishi Outlander», державний номер [NUMBER], складають 24 063,01 грн. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «АС G3302 AXX-1», державний номер [NUMBER], була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхове товариство «Іллічевське» згідно з Договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що був виданий Поліс № АЕ 0158AX. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.ст. 58-60 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. За ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Дослідивши спірні правовідносини у ході судового розгляду та застосовуючи відповідні норми права, суд вважає, що оскільки позивачем не доведено розмір матеріальних збитків на суму 37 871,28 гривень, який згідно до висновку № 3301/17/17 експертного дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди завданої володільцю КТЗ судового експерта Дроздова Ю.В. від 25.01.2017 року визначений на суму 24 063,01 гривень, не віднесена сума матеріальних збитків розміром 37 871,28 гривень на рахунок фактичних витрат на ремонт постраждалого транспортного засобу позивача, а від так суд вважає, що стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринославхліб» підлягають матеріальні збитки, підтверджені на суму 24 063,01 гривень, також стягненню підлягає 1 500,00 гривень витрат на проведення авто-товарознавчого дослідження та 640,00 гривень витрат по сплаті судового збору. Відповідно до правової позиції Судової палати у цивільних справах Верховного суду України викладеної у Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 20.01.2016 року по справі 6-2808цс15, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Таким чином позивачу, як кредитору, належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринославхліб» заявлені відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки він не позбавлений права на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка її завдала, зважаючи на те, що позивач не може отримати страхове відшкодування через припинення діяльності ПрАТ «Страхове товариство «Іллічевське», та потрачу належить право вимоги в обох випадках зобов'язань: делікатному та договірному. Таким чином, посилання відповідача на те, що позивач вже використав своє право на звернення з вимогою про відшкодування збитків і звернувся із заявою про виплату до страхової компанії, тому не може ставити вимоги про стягнення збитків з винної особи, суд вважає безпідставними.

Outcome: partial