Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виділ в натурі частини жилого приміщення із спільної часткової власності. Свої вимоги мотивував тим, що рішенням Роменського міськрайонного суду від 29 грудня 2011 року за ним і відповідачкою визнано право власності по 59 / 200 частини квартири [ADDRESS], яка складається з 1 / 2 частини житлової прибудови до квартири без виділення в натурі, загальною площею 60, 05 кв.м., до складу якої входять : житлова кімната 2-5 площею 16,4 кв.м., ванна кімната 2-6 площею 4,8 кв. м., топочна 2-7 площею 3, 5 кв.м., кухня 2-8 площею 18,3 кв.м., коридор 2-2 площею 13,2 кв.м., коридор 2-1 площею 4,3 кв.м. На підставі рішення суду за ним було зареєстровано право власності 59 / 200 частини квартири [ADDRESS], що становить 1 / 2 частину житлової прибудови до квартири без виділення в натурі . загальною площею 60, 05 кв.м. В період шлюбу між ним та відповідачкою, остання приватизувала земельну ділянку площею 0,0598 га. Сумісне проживання у спірній квартирі є неможливим, відповідач відмовляється вести розмову про виділення йому в натурі 59/200 частини з житлової прибудови до квартири із спільної часткової власності, перешкоджає користуватись нею, чим порушує його права як співвласника. Тому просив виділити йому в натурі 59 / 200 частини квартири [ADDRESS], яка складається з 1 / 2 частини житлової прибудови до квартири із спільної часткової власності до складу якої входить: житлова кімната 2-5 площею 16,4 кв.м., ванна кімната 2-6 площею 4.8 кв.м.. топочна 2-7 площею 3,5 кв.м., кухня 2-8 площею 18,3 кв.м., коридор 2-2 площею 13, 2 кв.м., коридор 2-1 площею 4,3 кв. м. та визнати за ним варіант порядку землекористування земельною ділянкою для будівництва та обслуговування частини квартири житлової прибудови та господарських будівель відповідно до частки у праві власності до квартири житлової прибудови, що знаходиться за адресою [ADDRESS] за варіантом судової експертизи. Крім того просив стягнути з відповідачки на його користь судові витрати та витрати за надання правової допомоги. В судовому засіданні після проведення судової будівельно-технічної експертизи та земельно-технічної експертизи позивач просив виділити йому в натурі частину квартири [ADDRESS], згідно 1 варіанту виділу, який вказаний у висновку експерта, а земельну ділянку згідно варіанта 3. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та погодився з 1 варіантом виділу позивачу в натурі частину квартири [ADDRESS] та погодився сплатити на користь позивача різницю у ринковій вартості, об'єктів нерухомого майна , відповідно до ідеальних часток співвласників в сумі 228 грн. Проти виділу позивачу земельної ділянки в натурі заперечував, посилаючись на те, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи на дану земельну ділянку, а запропонований ним варіант 3 порядку користування земельною ділянкою відноситься до 2 варіанту розподілу прибудови до житлового будинку, згідно висновку експертизи. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що рішенням Роменського міськрайонного суду від 29 грудня 2011 року за [PERSON] і [PERSON] визнано право власності по 59/ 200 частини, на житлову прибудову до квартири [ADDRESS], без виділення в натурі, загальною площею 60,05 м.кв. і до якої входить житлова кімната 2-5 площею 16,4 кв.м., ванна кімната 2-6 площею 4,8 кв.м., топочна 2-7 площею 3, 5 кв.м., кухня 2-8 площею 18,3 кв.м., коридор 2-2 площею 13,2 кв.м., коридор 2-1 площею 4,3 кв.м. (а.с.7). Ухвалою Роменського міськрайонного суду від 18 квітня 2013 року було роз'яснено рішення Роменського міськрайонного суду від 29 грудня 2011 року наступним чином : за [PERSON] і [PERSON] визнано право власності по 59/ 200 частини квартири [ADDRESS], яка складається з1 / 2 частини житлової прибудови до кв.[ADDRESS] загальною площею 60,05 м.кв. і до якої входить житлова кімната 2-5 площею 16,4 кв.м., ванна кімната 2-6 площею 4,8 кв.м., топочна 2-7 площею 3, 5 кв.м., кухня 2-8 площею 18,3 кв.м., коридор 2-2 площею 13,2 кв.м., коридор 2-1 площею 4,3 кв.м. (а.с.8). На підставі вищевказаного рішення суду [PERSON] було видано витяг з державного реєстру речових прав на 59/200 частини квартири [ADDRESS], яка складається з 1 / 2 частини житлової прибудови до кв.[ADDRESS] загальною площею 60,05 м.кв. і до якої входить житлова кімната 2-5 площею 16,4 кв.м., ванна кімната 2-6 площею 4,8 кв.м., топочна 2-7 площею 3, 5 кв.м., кухня 2-8 площею 18,3 кв.м., коридор 2-2 площею 13,2 кв.м., коридор 2-1 площею 4,3 кв.м. (а.с.9). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 0,0598 га, яка розташована в [ADDRESS], для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель (а.с.22). Згідно звіту експертно-грошової оцінки вартість 59/200 частка земельної ділянки загальною площею 0,0598 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована за адресою [ADDRESS] становить 31499 грн. (а.с.46-56). Відповідно до інвентарної справи та копії технічного паспорту до складу прибудови до житлового будинку за адресою [ADDRESS] входять наступні приміщення : коридор, 4,3 кв.м., коридор 13,2 кв. м., житлова 16,4 кв. м., ванна 4,8 кв.м., топона 3,5 кв.м.,кухня 18,3 кв.м. Встановлені в суді факти свідчать про те, що між сторонами склалися спірні правовідносини з приводу виділу в натурі спільного майна подружжя . Дані правовідносини регулюються ст. ст.358, 364 Цивільного кодексу України. Згідно із ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч.2 ст. 364 ЦК Укрїни,співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Технічна можливість розподілу (виділу частки) між співвласниками спірного майна існує. У висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 360/361/366 від 28.04.2017 року запропоновано 4 різні варіанти виділу частини прибудови до житлового будинку за адресою [ADDRESS], та 6 варіантів роздільного порядку користування земельною ділянкою. Позивач в судовому засіданні просив виділити йому в натурі 59/ 200 частини квартири [ADDRESS], яка складається з 1/ 2 частини житлової прибудови до квартири із спільної часткової власності, згідно запропонованого варіанту 1 у висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 360/361/366 від 28.04.2017 року. Представник відповідачки в судовому засіданні не заперечував та погодився з даним варіантом виділу та сумою різниці у ринковій вартості ідеальних часток об'єктів нерухомого майна. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Тому відповідно до ст. 61 ЦПК України, дані обставини, щодо виділу в натурі частини житлового будинку, не підлягають доказуванню, оскільки вони визнані сторонами по справі. Згідно 1 варіанту виділу частини прибудови до житлового будинку за адресою [ADDRESS], з відступом від ідеальних часток співвласників , запропоновано виділити [PERSON] коридор 2-2 площею 5,6 кв. м., житлова 2-5 площею 16,4 кв.м., ванна 2-6 площею 4,8 кв.м., топочна 2-7 площею 3,5 кв.м., загальною вартістю 185086 грн. Для відповідності об'ємно-планувальних рішень виділюваних квартир вимогам будівельних норм і правил та для здійснення запропонованого варіанту розподілу необхідно провести переустаткування: демонтувати дверний блок та замурувати проріз між приміщеннями 2-7 та 2-2; улаштувати проріз та вставити дверний блок між приміщеннями 2-5 та 2-6; улаштувати проріз та вставити дверний блок між приміщеннями 2-7 та 2-6; демонтувати перегородку між приміщеннями 2-2 та 2-5; улаштувати міжквартирну перегородку у приміщенні 2-2, утворивши приміщення коридору, площею 7,6 кв.м; улаштувати міжкімнатну перегородку між приміщеннями 2-2 та 2-5, утворивши житлову кімнату площею 15.0 кв.м та кухню площею 7,0 кв.м; улаштувати проріз та вставити віконний блок у зовнішній стіні приміщення 2-2; улаштувати у приміщенні 2-6 коридор; улаштувати у приміщенні 2-7 суміщений санвузол; улаштувати проріз та вставити дверний блок у зовнішній стіні приміщення 2-6; улаштувати ганок та тамбур з входом до приміщення 2-6 глибиною не менше 1,5 м; улаштувати проріз та вставити дверний блок між приміщеннями 2-2 та 2-8; улаштувати міжкімнатну перегородку у приміщенні 2-8, утворивши кухню площею не менше 7,0 кв.м та суміщений санвузол площею не менше 3,8 кв.м. Різниця у ринковій вартості, об'єктів нерухомого майна, відповідно до розрахунку ідеальних часток співвласників становить 228 грн. Графічно варіант 1 виділу частини прибудови до житлового будинку за адресою [ADDRESS], представлений в додатку № 2 до висновку даної експертизи (а.с.89-130). Оскільки представник відповідачки не заперечував проти такого варіанту виділу частини спірної квартири, то суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про виділ йому в натурі частини жилого приміщення із спільної часткової власності підлягають задоволенню та позивачу необхідно виділити в натурі 59 / 200 частини квартири [ADDRESS], яка складається з 1 / 2 частини житлової прибудови до квартири із спільної часткової власності відповідно до 1 варіанту виділу частини прибудови до житлового будинку з відступом ідеальних часток співвласників, вказаному у висновку судово будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 360/361/366 від 28.04.2017 року, а саме : коридор 2-2 площею 5,6 кв. м., житлова 2-5 площею 16,4 кв.м., ванна 2-6 площею 4,8 кв.м., топочна 2-7 площею 3,5 кв.м., загальною вартістю 185086 грн. Позовні вимоги [PERSON] про визначення порядку землекористування земельною ділянкою для будівництва та обслуговування частини квартири житлової прибудови та господарських будівель відповідно до частки у праві власності до квартири житлової прибудови , що знаходиться за адресою [ADDRESS] за 3 варіантом запропонованим у висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 360/361/366 від 28.04.2017 року задоволенню не підлягають, виходячи із наступного. У судовому засіданні позивач просив суд встановити саме 3 варіант роздільного користування земельною ділянкою, оскільки лише цей варіант надасть змогу йому користуватись належним майном так як йому необхідно, з іншими варіантами непогодився. Запропонований у висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 360/361/366 від 28.04.2017 року варіант 3 роздільного порядку користування земельною ділянкою [NUMBER], площею 598 кв.м., для будівництва та обслуговування будинку та господарських будівель, відноситься до запропонованого варіанту 2 розподілу прибудови до житлового будинку. При цьому необхідно вирішити питання встановлення земельного сервітуту. В той же час позивач в судовому засіданні не ставить питання про встановлення земельного сервітуту або визнання за ним права власності на частину земельної ділянки, а суд не може виходити за межі позовних вимог. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. Ст. 99 ЗК України передбачено види земельних сервітутів, які власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: право проходу та проїзду на велосипеді; право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху, інші земельні сервітути. При цьому перелік не є вичерпним. У п. 22-2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» , встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном. Відповідно до ч. 1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Таким чином, сервітут - це право обмеженого користування чужим майном і потреба встановлення сервітуту виникає у тих випадках, коли власник майна не може задовольнити свої потреби будь-яким іншим способом. В той же час у висновку експерта № 360/361/366 від 28.04.2017 року наданий варіант 1 можливого роздільного порядку користування земельною ділянкою [NUMBER], площею 598 кв.м., для будівництва та обслуговування будинку та господарських будівель, відповідно до запропонованого варіанту 1 розподілу прибудови до житлового будинку, на який погодились сторони в судовому засіданні. Тому суд не може взяти за основу 3 варіант роздільного користування земельною ділянкою, який вказаний у висновку експерта, оскільки він передбачає варіант 2 розподілу прибудови до житлового будинку, а так як сторони в судовому засіданні погодилися на 1 варіант розподілу прибудови до житлового будинку і судом було задоволено ці позовні вимоги, то суд не може встановити 3 варіант роздільного користування земельною ділянкою. Відповідно до ст. 120 ЗК України , у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Ч.6 ст. 120 ЗК України передбачено, що укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов'язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера. В той же час в судовому засіданні позивач не надав доказів про встановлення меж спірної земельної ділянки в натурі . Частиною 1ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. ч. 2, 3ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 4ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачу в судовому засіданні було роз'яснено ст.. 60, 61 ЦПК України. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України позивач не надав доказів на підтвердження того, що він не може задовольнити свої потреби в користуванні належної йому частини квартири будь-яким іншим способом, окрім як заявленим ним 3 варіантом можливого роздільного порядку користування земельною ділянкою, зазначеному у висновку експерта. Крім того, позивач не ставив питання про встановлення земельного сервітуту або визнання за ним права власності на частину земельної ділянки Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що в задоволенні, позовних вимог [PERSON] в частині визначення порядку землекористування земельною ділянкою для будівництва та обслуговування частини квартири житлової прибудови та господарських будівель відповідно до частки у праві власності до квартири житлової прибудови , що знаходиться за адресою [ADDRESS] за 3 варіантом запропонованим у висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 360/361/366 від 28.04.2017 року необхідно відмовити. Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, згідно якої, якщо позов задоволено частково , судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи , що позовні вимоги позивача задоволені частково, а при поданні позивачем позову ним сплачено судовий збір в розмірі 570 грн., тому з відповідачки на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 532 грн. 40 коп. Вимог позивача про стягнення з відповідачки на його користь витрат за проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 360/361/366 від 28.04.2017 року в розмірі 5148 грн. задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Позовні вимоги були задоволенні частково і позивачу було відмовлено в задоволенні його позовних вимог в частині визначення порядку землекористування земельною ділянкою. Розрахунок вартості експертизи включає в себе проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи. Позивач не надав суду довідки, яка вартість кожної експертизи окремо, тому суд не може вирішити яку суму витрат за проведення експертизи необхідно стягнути з відповідачки, пропорційно до задоволених судом вимог позивача. Крім того, в матеріалах справи відсутні дані хто саме оплатив вартість виконання експертизи. В той же час це не позбавляє позивача в подальшому звернутися до суду з заявою про стягнення коштів по експертизі. Також задоволенню не підлягають вимоги позивача про стягнення з відповідачки на його користь витрат за надання правової допомоги згідно квитанції, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження даної вимоги та не додана квитанція про сплату витрат за надання правової допомоги.

Outcome: approved