Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування ним, як споживачем природного газу, збитків в розмірі 19487 грн. 52 коп., завданих внаслідок порушення Правил надання населенню послуг з газопостачання. В подальшому позивач двічі уточнював свої вимоги та на час розгляду даної справи просить стягнути з [PERSON] завдані збитки у розмірі 685 грн. 34 коп. та судові витрати в розмірі 229 грн. 40 коп. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що між ВАТ «Мелітопольгаз» та відповідачем [PERSON] укладений договір № Г-1814 від 08.08.2008 року про надання послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS]. 21.01.2013 року працівниками ВАТ «Мелітопольгаз» було здійснено огляд газових приладів в будинку відповідача за вищевказаною адресою, в результаті якого виник сумнів у відповідності заводській пломби на лічильнику газу. Внаслідок огляду відповідачу було виписане попередження та роз'яснено про подальший демонтаж даного приладу обліку для проведення експертизи. 24.01.2013 року згідно заявки служби безпеки ВАТ «Мелітопольгаз», на адресу відповідача було здійснено виїзд працівників ВАТ «Мелітопольгаз» сумісно з праівниками служби метрології, якими був оглянутий прилад обліку газу (лічильник) та складений Акт № 21/13 про виявленні порушення, а саме, були виявлені сумніви щодо достовірності пломб, встановлених на лічильнику Gallus 2000 G4 №00435921, який встановлений в будинку споживача [PERSON] В той же день даний лічильник був демонтований, про що складений Акт за № 21/13 від 24.01.2013 року про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи. Вищеказані Акти були підписані сторонами та на момент демонтажу лічильника ніхто не висловлював сумніви щодо порушення конструкції лічильника, внутрішнього втручання в лічильник, пакування та демонтування приладу обліку. Відповідно до вимог п.п. 3.2.8. «Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті» (далі Положення) та за погодженням зі споживачем [PERSON] в Акті про демонтаж лічильника було визначено, що доставка демонтованого приладу обліку на експертизу здійснюється споживачем, тобто [PERSON] Однак, в призначений день, 29.01.2013 року [PERSON] не доставив демонтований лічильник газу для проведення експертизи, надавши письмові пояснення про те, що він загубив його. Представник позивача вважає, що це можуть бути зроблено відповідачем навмисно, оскільки той не звертався до правоохоронних органів з відповідною заявою. У зв'язку з недоставкою споживачем лічильника газу на експертизу, представниками ВАТ «Мелітопольгаз» та Мелітопольської філії державного підприємства «Запоріжжястандартметрологія» був складений відповідний Акт. Оскільки споживач, будучи відповідальним за доставку лічильника на експертизу, не надав його, а відповідно до вимог Положення, Акт про виявлені порушення є підставою для відшкодування збитків згідно з Порядком відшкодування збитків, завданих газопостачальній або газотранспортній організації внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, тому 29.01.2013 року був складений розрахунок відшкодування збитків на загальну суму 19487 грн. 52 коп. за період з 23.07.2012 року по 23.01.2013 року, тобто за останні півроку. Але, в подальшому, влітку 2013 року сума збитків була переглянута та визначена у розмірі 1913 грн. 27 коп. за період з 02.12.2012 року по 23.01.2013 року, тобто з останнього контрольного зняття показників лічильника. На даний час, відповідач частково погасив суму збитків, тому представник позивача просить стягнути з нього залишок суми, а саме, 685 грн. 34 коп. та судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду в розмірі 229 грн. 40 коп. Не погоджуючись с позовом ВАТ «Мелітопольгаз» відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до ВАТ «Мелітопольгаз», в якому просить визнати недійсним Акт про виявлені порушення від 24.01.2013 року, складений ВАТ «Мелітопольгаз», зобов'язати ВАТ «Мелітопольгаз» здійснити підключення до газопостачання його житловий будинок, за адресою: [ADDRESS], а також стягнути з ВАТ «Мелітопольгаз» майнову шкоду в розмірі 8203 грн. та моральну шкоду в сумі 10000 грн. В подальшому відповідач [PERSON] зменшив свої вимоги та у зв'язку з тим, що на час розгляду справи його будинок був підключений до газопостачання та відпала необхідність у зобов'язанні ВАТ «Мелітопольгаз» здійснити таке підключення. Свої зустрічні позовні вимоги відповідач [PERSON] обгрунтовує тим, що 21.01.2013 року в його відсутність працівники ВАТ «Мелітопольгаз» провели перевірку лічильника газу в його житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], зафіксували показники лічильника (27053 м.куб.) та виписали попередження про погашення заборгованості за використаний газ. 24.01.2013 року працівниками ВАТ «Мелітопольгаз» був проведений демонтаж лічильника та складені відповідні Акти, а саме, Акт про виявлені порушення та Акт про демонтаж лічильника. Від підписання вказаних Актів він відмовився та не підписав їх, оскільки був не згоден з тим, як провели демонтаж та монтаж лічильника, але працівники ВАТ «Мелітопольгаз» не зазначили про це в актах, а умовили його дружину їх підписати, чим порушили вимоги укладеного з ним договору про надання послуг з газопостачання. 28 січня 2013 року він узяв демонтований лічильник та поїхав до свого родича, у якого планував заночувати, а вранці наступного дня піти до ВАТ «Мелітопольгаз», щоб надати лічильник на експертизу. Однак, по дорозі до родича, він загубив лічильник, забувши його у громадському транспорті. 29.01.2013 року він прибув до ВАТ «Мелітопольгаз», де подав заяву про те, що загубив лічильника. 04.02.2013 року він отримав листа від ВАТ «Мелітопольгаз» з розрахунком заборгованості, згідно якого він повинен був до 05.02.2013 року сплатити 19487 грн., при цьому розрахунок був датований « 28» січнем 2013 року. 05.02.2013 року він звернувся з претензією до ВАТ «Мелітопольгаз», але дана претензія залишилася без уваги, а 12.02.2013 року працівниками ВАТ «Мелітопольгаз» безпідставно було припинено газопостачання його будинку. При відключенні від газопостачання працівники ВАТ «Мелітопольгаз» мотивували тим, що ним не сплачено саме нарахована сума збитків в розмірі 19487 грн. В подальшому, 24.02.2013 року від ВАТ «Мелітопольгаз» ним було отримано листа-попередження про сплату боргу, де була зазначена вже інша сума - 11 501 грн. 08 коп., яку необхідно було сплатити до 01.04.2013 року. При зверненні до абонентського відділу, йому не надали ніяких пояснень, а лише порадили сплатити борг. В серпні 2013 року він був запрошений до ВАТ «Мелітопольгаз», де йому повідомили про те, що ситуація з розрахунком заборгованості ними з'ясована та сума боргу складає лише 1913 грн. за стягненням якої вони вже звернулися до суду. Відповідач [PERSON] вважає, що своїми неправомірними діями по відключенню його від газопостачання ВАТ «Мелітопольгаз» завдав йому матеріальну шкоду в розмірі 8203 грн., яка полягає в тому, що після відключення газопостачання в зимовий період, він був змушений перейти на обігрів будинку за допомогою електричних приладів, внаслідок чого ним було спожито електроенергії на суму 10603 грн. Враховуючи, що при опалюванні будинку газом, в середньому ним споживається електроенергії не більш ніж 600 грн. на місяць, то за два місяці він використав би електроенергії на суму не більше 1200 грн. Оплата за використаний газ в опалювальний період ним також не перевищувала 600 грн. на місяць, а тому за два місяці ним було б спожито газу не більше ніж на суму 1200 грн. Таким чином, виходячи з розрахунку: 10603 грн.-(1200 грн.+1200 грн.)= 8203 грн., що є матеріальним збитком, який він зазнав внаслідок незаконного відключення його будинку від газопостачання. Крім того, позивач вважає, що внаслідок неправомірних дій ВАТ «Мелітопольгаз» по відключенню його будинку від газопостачання, бездіяльності та професійної недбалості працівників ВАТ «Мелітопольгаз», йому було заподіяно моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., яка полягає в тому, що від негативного ставлення до нього з боку працівників та керівництва ВАТ «Мелітопольгаз», від їх небажання розібратися у спірному питанні, він відчував приниження, що сприяло виникненню конфліктів та нервової напруги та привело його до тривалих душевних страждань і дискомфорту, був порушений звичайний устій його життя, він став дратівливим та як слідство погіршилися його взаємовідносини з рідними та близькими. Представник ВАТ «Мелітопольгаз» в судовому засіданні підтримав уточнені вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі посилаючись на вищевикладені обставини. В задоволенні зустрічних позовних вимог просив відмовити, посилаючись на те, що оскаржуваний [PERSON] Акт про виявлені порушення був підписаний дружиною відповідача, [PERSON]., яка є членом сім'ї наймача, проживає з ним за однією адресою та відповідно до ст.64 ЖК УРСР користується нарівні з ним усіма правами та несе солідарну відповідальність за зобов'язаннями. Крім того, представник вважає безпідставними посилання відповідача [PERSON] на те, що йому неправомірно були нараховані збитки без проведення експертизи, оскільки Правилами передбачена можливість визначення розміру збитків на підставі Акта. З вимогами [PERSON] про стягнення з ВАТ «Мелітопольгаз» матеріальної та моральної шкоди вона не погоджується та вважає її безпідставною з тих причин, що відключення споживача [PERSON] від газопостачання працівниками ВАТ «Мелітопольгаз» здійснювалося правомірно, оскільки він не виконав попередження про погашення заборгованості за використаний газ у розмірі 1953 грн. 84 коп., яке йому було видане 21.01.2013 року та за яким було надано 10-ти денний строк для оплати боргу. Однак, відповідач сплатив 28.01.2013 року лише частину боргу у розмірі 1100 грн. та вже після відключення газопостачання повідомив, що у лютому 2013 року ним сплачено ще 841 грн. 50 коп. Таким чином, працівники ВАТ «Мелітопольгаз» діяли відповідно до п.30 Правил, згідно якого газопостачальне підприємство має право припинити постачання газу споживачеві в разі порушення строків оплати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просив задовільнити його уточнені зустрічні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в зустрічному позові. Заперечував проти задоволення вимог ВАТ «Мелітопольгаз» про стягнення з нього заборгованості в розмірі 685 грн. 34 коп., оскільки вважає безпідставним нарахування заборгованості без проведення експертизи лічильника. Заслухавши пояснення сторін, показання свідка [PERSON], дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що в позовні вимоги ВАТ «Мелітопольгаз» про відшкодування збитків в розмірі 685 грн. 34 коп. підлягають задоволенню в повному обсязі, а зустрічні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні сторонами було визнано той факт, що між ВАТ «Мелітопольгаз» та [PERSON] укладено договір №Г-1814 від 08.08.2008 року про надання послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS] (копія договору міститься в матеріалах справи на а.с.5-6). [PERSON] також не заперечував, що станом на 21.01.2013 року він мав заборгованість за спожитий газ та в той день йому було залишено попередження про погашення до 31.01.2013 року заборгованості на показники лічильника - 27053 (а.с.31). В той же день працівниками ВАТ «Мелітопольгаз» під час зняття показників лічильника було виявлено сумніви щодо відповідності наявній на лічильнику пломби заводській та попереджено дружину [PERSON], [PERSON], про те, що лічильник буде демонтований з метою проведення експертизи. 24.01.2013 року працівниками ВАТ «Мелітопольгаз» за адресою: [ADDRESS], в присутності споживача [PERSON] та його дружини було проведено демонтаж лічильника та відповідно складені Акт про виявлені порушення за №21/13 від 24.01.2013 року (а.с.8) та Акт про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи за № 21/13 від 24.01.2013 року (а.с.9). Сторони в судовому засіданні визнали, що вказані Акти були підписані не споживачем [PERSON], а його дружиною, [PERSON]., яка, будучи допитаною в судовому засіданні, підтвердила цю обставину та зазначила, що її чоловік, [PERSON], дійсно відмовився від підпису Актів та вийшов в іншу кімнату, а вона підписала Акти, завіривши своїм підписом те, що при перевірці працівники ВАТ «Мелітопольгаз» висловили сумніви щодо подліності заводської пломби на лічильнику та демонтували його з метою направлення на експертизу, встановивши замість демонтованого інший лічильник. Сторони визнали ту обставину, що демонтований лічильник був залишений споживачеві [PERSON] для доставки його на експертизу на 11-00 годину 29.01.2013 року до ВАТ «Мелітопольгаз» за адресою: м.Мелітополь, вул.Чкалова, 47 а, про що було зазначено в Акті про демонтаж лічильника (пункти 2,3). Однак, демонтований лічильник [PERSON] на експертизу не доставив, надавши 29.01.2013 року на ім'я голови правління ВАТ «Мелітопольгаз», Новака Н.Г., письмову заяву про те, що 28.01.2013 року він загубив лічильник, забувши його в автобусі (копія заяви на а.с.75). У зв'язку з не доставкою лічильника на експертизу, комісією ВАТ «Мелітопольгаз» та МФ ДП «Запоріжжястандартметрологія» був складений Акт від 29.01.2013 року (копія Акту на а.с.11) про те, що споживач [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], вчасно з'явився на експертизу, але не мав при собі лічильника газу Gallus 2000 G4 №00435921, який підлягав експертизі. На початку лютого 2013 року відповідач [PERSON] отримав в абонвідділі ВАТ «Мелітопольгаз» розрахунок відшкодування збитків, завданих газопостачальній організації внаслідок порушення Правил надання населенню послуг з газопостачання, за № Г1814 від 28.01.2013 року, за яким споживачу [PERSON] розраховано до сплати збитків на суму 19487 грн. 52 коп. за період з 23.07.2012 року по 23.01.2013 року, тобто за останні півроку, що передували демонтажу лічильника. В судовому засіданні представник ВАТ «Мелітопольгаз» пояснила, що вищевказаний розрахунок дійсно був виданий відповідачу, але у написанні дати даного розрахунку відбулася описка, а саме, він був зроблений саме 29.01.2013 року, а не 28.01.2013 року. До того ж, в подальшому, після вказівки з НКРЕ України, розрахунок відшкодування збитків, завданих підприємству споживачем [PERSON], був переглянутий та сума збитків була розрахована з дати, наступної після дня останнього виходу контролера до споживача, а саме, з 02.12.2012 року по 23.01.2013 року та сума збитків складає - 1913 грн. 27 коп. Судом також встановлено, що [PERSON], 05.02.2013 року, не погодившись з врученим йому на той час розрахунком збитків на суму 19487 грн. 52 коп., направив ВАТ «Мелітопольгаз» претензію та заяву, в яких висловлював сумніви щодо законності дій ВАТ «Мелітопольгаз» та своє непогодження з розрахунком збитків на вищевказану суму. Копії претензії та заяви були представлені [PERSON] в судовому засіданні. Представник ВАТ «Мелітопольгаз» не заперечувала проти надходження таких претензій від споживача. Крім того, [PERSON] були надані суду докази про сплату ним суми боргу за використаний газ відповідно попередження, отриманого 21.01.2013 року. Так, згідно наданих доказів споживачем [PERSON] 28.01.2013 року та 11.02.2013 року було сплачено відповідно 1100 грн. та 841 грн. 50 коп. Цей факт не заперечувався і представником ВАТ «Мелітопольгаз». Однак, не зважаючи на фактичне погашення споживачем безспірної заборгованості за спожитий газ та за наявності претензій споживача щодо нарахування йому суми збитків у розмірі 19487 грн. 52 коп., які в разі не досягнення згоди мають вирішуватися в судовому порядку, 12.02.2013 року ВАТ «Мелітопольгаз», у порушення вимог Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.1999 року № 2246 (далі Правил), здійснило відключення будинку споживача [PERSON] від газопостачання. При цьому, за свідченнями свідка [PERSON], працівники ВАТ «Мелітопольгаз» вказували на несплату боргу за розрахунком збитків на суму 19487 грн. 52 коп., як на підстави відключення їх будинку від газопостачання. Заперечення ж представника ВАТ «Мелітопольгаз» щодо наявності заборгованості [PERSON] за спожитий газ на час відключення його будинку від газопостачання, суд вважає безпідставними, так як, досліджені в судовому засіданні докази вказують на те, що на час відключення споживача від газопостачання, а саме на 11.02.2013 року, в нього не існувало безспірної заборгованості за спожитий газ, оскільки 28.01.2013 року ним було сплачено 1100 гривень боргу, що навіть перевищує суму безспірної заборгованості, яка існувала на той час. А саме, суд вважає безспірною суму заборгованості станом на день останньої контрольної перевірки (01.12.2012 року), яка становила 707,61 грн. (це вбачається з розрахунку, наданого ВАТ «Мелітопольгаз» до уточненого позову від 19.02.2014 року). На це також вказує відділ Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики (далі НКРЕ), у Запорізькій області у своєму листі-відповіді від 09.09.2013 року на звернення [PERSON] (а.с. 48-52). Таким чином, відключення житлового будинку [PERSON] від газопостачання за встановлених обставин, суд вважає незаконним. Так, механізм відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил встановлено «Порядком відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання», затвердженого постановою НКРЕ від 29.05.2003 року № 475 (далі Порядок). Згідно пункту 1.3. Порядку, порушеннями споживачем Правил, які тягнуть за собою відповідальність з відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству зокрема є пошкодження лічильника газу, пломб на ньому, порушення цілісності або пошкодження повір очного тавра, а також дій споживача, які призводять до зниження показань лічильника. Відповідно пункту 2.2. Порядку, у разі пошкодження лічильника газу, повір очного тавра, цілісності його пломб з вини споживача або дій споживача, що призвело до зниження показань лічильника, розрахунок збитків здійснюється за Нормами (Нормами споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою КМУ від 08.06.96 року № 619) з урахуванням кількості підключених газових приладів, пристроїв, розміру опалювальної площі, кількості осіб, яким надавались послуги з газопостачання, та кількості днів з часу останнього контрольного зняття представником газопостачального або газорозподільного підприємства показань лічильника газу до дня виявлення порушення, але не більше ніж за 6 місяців. Факт пошкодження (втручання в роботу) лічильника газу, що призвело до зниження його показань, засвідчується актом експертизи лічильника газу, який складається за результатами проведення експертизи лічильника газу відповідно до Положення. Згідно пункту 3.8 Порядку, у разі, якщо між газопостачальним або газорозподільним підприємством і споживачем не досягнуто згоди про відшкодування збитків, спірні питання вирішуються у визначеному законодавством порядку. Пунктом 39 Правил передбачено, що в разі недосягнення між споживачем та газопостачальним або газорозподільним підприємством згоди про надання послуг з газопостачання, розміру їх оплати, відшкодування збитків, спірні питання вирішуються в судовому порядку. Як вбачається з роз'яснень відділу НКРЕ у Запорізькій області, наданих у вищевказаному листі-відповіді від 09.09.2013 року, ВАТ «Мелітопольгаз» не мав підстав для вимоги від споживача оплати збитків згідно Порядку до отримання результатів експертизи лічильника та/або отримання відповідного судового рішення. До того ж, під час розгляду справи встановлено, що на виконання рекомендацій відділу НКРЕ у Запорізькій області, наведених у вищевказаному листі за № 30-07-12/767 від 09.09.2013 року, ВАТ «Мелітопольгаз» восени 2013 року все ж таки здійснило безоплатне підключення до газопостачання житлового будинку [PERSON] Суд вважає, що тим самим, ВАТ «Мелітопольгаз» фактично визнало неправомірність своїх дій по відключенню споживача від газопостачання. Враховуючи, що таке відключення від газопостачання відбулося взимку, а саме, 12.02.2013 року, [PERSON] був змушений приймати заходи щодо опалення свого житлового будинку іншими засобами та з інших джерел. Як зазначає [PERSON] у своєму зустрічному позові, після відключення його будинку від газопостачання він здійснював його опалення за допомогою електрообігрівачів, у зв'язку з чим поніс значні незаплановані витрати електроенергії. Так, згідно представленої [PERSON] квитанції (а.с.57), у період з 11.02.2013 року по 17.04.2013 року за адресою: [ADDRESS], ним було витрачено електроенергії на суму 10 603 грн. 53 коп. З наданих [PERSON] квитанцій за період з 21.11.2012 року по 31.01.2013 року ним було витрачено електроенергії - 1351 кВт-Год на суму 638 грн. 19 коп., а з 31.01.2013 року по 11.02.2013 року витрачено 1750 кВт-Год на суму 1188 грн. 87 коп. Тобто за весь період з 21.11.2012 року по 11.02.2013 року ( всього 82 дні) ним витрачено електроенергії на загальну суму 1827 грн. 06 коп. Виходячи з підрахунку: 1827 грн. 06 коп. поділити на 82 дні, знаходимо вартість щоденного середнього споживання електроенергії споживачем [PERSON].( у період опалення його будинку газом), яка складала 22 грн. 28 коп. Тобто, за період з 12.02.2013 року по 17.04.2013 року, що складає 65 днів (коли будинок [PERSON] був відключений від газопостачання та опалювався за допомогою електроприладів) він мав би витратити при звичайному споживанні електроенергії на суму приблизно 1448 грн. 20 коп., виходячи з розрахунку: 65 днів помножити на 22 грн.28 коп. Середня вартість споживання газу споживачем [PERSON] за день становить 14 грн. 53 коп., виходячи з розрахунку: 5070 грн. 57 коп. ( вартість спожитого газу з 16 грудня 2011 року по 01 грудня 2012 року, згідно даних, представлених ВАТ «Мелітопольгаз») поділити на 349 днів (за вищевказаний період). Тобто за звичайних умов споживання газу у період з 12.02.2013 року по 17.04.2013 року [PERSON] було б витрачено газу приблизно на 944 грн. 45 коп., виходячи з розрахунку: 65 днів помножити на 14 грн. 53 коп. Таким чином, якщо від суми витраченої [PERSON] електроенергії відняти витрати, які б він поніс при звичайних умовах опалення будинку газом (10603 грн. 53 коп. -1448 грн. 20 коп. та 944 грн. 45 коп.), то виявляється, що [PERSON] дійсно поніс незаплановані витрати на електроенергію в розмірі 8210 грн. 88 коп. Але, враховуючи, що суд не може вийти за межі позовних вимог, тому суд задовольняє вимоги [PERSON] про стягнення з ВАТ «Мелітопольгаз» збитків у сумі 8203 грн. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що її дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 22 ЦК визначає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому у даному випадку відповідно до ч.1 даної статті збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Суд вважає, що в судовому засіданні був встановлений факт неправомірного відключення споживача [PERSON] від газопостачання з боку ВАТ «Мелітопольгаз», що в свою чергу потягло порушення його прав та завдало збитків. Разом з тим, суд вважає, що втрата [PERSON] газового лічильника, який він повинен був доставити на експертизу 29.01.2013 року, є цілком його провиною, а тому, збитки, нараховані йому ВАТ «Мелітопольгаз» за період з 02.12.2012 року по 23.01.2013 року на підставі Акту від 24.01.2013 року про виявлені порушення в розмірі 1913 грн. 27 коп., є правомірними, оскільки нараховані у відповідності до вимог Порядку та встановлених Норм. Суд вважає безпідставними вимоги [PERSON] щодо визнання даного Акту від 24.01.2013 року про виявлені порушення недійсним, так як, порушення порядку фіксування відмови споживача від підписання Акту суд вважає не суттєвим порушенням, яке не може тягнути за собою недійсність Акту. До того ж, [PERSON] в судовому засіданні не заперечував, що був присутній при його складанні та демонтажу лічильника та йому надавалась можливість його підписати, а тому він мав можливість зазначити у ньому власноручно причини своєї відмови від підписання Акту та відобразити в ньому претензії щодо дій працівників ВАТ «Малітопольгаз». Однак, він вийшов до іншої кімнати, відмовившись від підпису, а замість нього Акт підписала його дружина, [PERSON], яка також фактично проживає в будинку по [ADDRESS], та є споживачем газу за цією адресою. Крім того, в судовому засіданні [PERSON] фактично визнав суму розрахованих збитків у розмірі 1913 грн. 27 коп., пояснивши, що в разі, якщо б ВАТ «Мелітопольгаз» спочатку було б правильно зроблено розрахунок заборгованості, а саме, з часу останнього контрольного зняття показників контролером, то він сплатив би зазначену суму збитків добровільно та не дійшло б до відключення його будинку від газопостачання. Як показала в судовому засіданні свідок [PERSON], яка працює старшим майстром служби обліку газу ВАТ «Мелітопольгаз», споживачу [PERSON] по завершенню 2013 року був здійснений перерахунок вартості спожитого газу та застосовані менші тарифи у зв'язку з меншими об'ємами споживання природного газу у минулому році, а тому за рахунок переплачених сум була частково погашена заборгованість по збитках. Таким чином, на час розгляду справи несплачена споживачем сума завданих ВАТ «Мелітопольгаз» збитків зменшилась до 685 грн. 34 коп.. Приймаючи до уваги, що судом визнано правомірним нарахування ВАТ «Мелітопольгаз» споживачу [PERSON] збитків у розмірі1913 грн. 27 коп., які на час розгляду справи частково погашені за рахунок здійснення відповідного перерахунку за спожитий газ, тому суд вважає, що стягненню з [PERSON] підлягає заявлена позивачем сума у розмірі 685 грн. 34 коп., що залишається не погашеною на час розгляду справи. Суд також вважає, що у зв'язку з тим, що ВАТ «Мелітопольгаз» були порушені права споживача безпідставним відключенням його будинку від газопостачання у зимовий опалювальний період, [PERSON] зазнав моральної шкоди, яка виразилася у його нервуванні з цього приводу, змінах у звичайному укладі його життя та життя його родини, змусило його звертатися за захистом свого порушеного права у різні інстанції (до керівництва ВАТ «Мелітопольгаз», до суду, до відділення НКРЕ у Запорізькій області). Згідно ст.1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службовихґ0 обов'язків. Таким чином, доводи [PERSON] щодо заподіяння йому моральної шкоди неправомірними діями працівників ВАТ «Мелітопольгаз» знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, але, суд вважає, що ним не була достатньо обґрунтована сума моральної шкоди у 10000 гривень, а тому, з урахуванням встановлених по справі обставини, суд вважає доцільним частково задовольнити ці вимоги [PERSON], стягнувши з ВАТ «Мелітопольгаз» на його користь 3000 грн. моральної шкоди. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд задовольняє вимоги ВАТ «Мелітопольгаз» щодо стягнення з [PERSON] судових витрат в розмірі 229 грн. 40 коп., сплачених в якості судового збору при зверненні до суду з позовом. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» та Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки вимоги [PERSON] судом частково задоволені та на час звернення до суду з позовом він був звільнений від сплати судового збору, тому з ВАТ «Мелтопольгаз» підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial