Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з неї аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON],[INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до його повноліття. Одночасно позивач просить закрити виконавче провадження за виконавчим листом №2/692, виданим 30 червня 2011 року Знамянським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з нього на користь [PERSON], аліментів на неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтував тим, що з відповідачем з 05 листопада 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано судовим рішенням від 11 серпня 2017 року. Від спільного життя мають дитину [PERSON], [INFO], на утримання якого він сплачує аліменти на користь відповідача у розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця за виконавчим листом 2/694, виданим 30 червня 2011 року Знамянським міськрайонним судом Кіровоградської області. Проте, з травня 2017 року син [PERSON] проживає разом з ним і знаходиться на його повному утриманні, мати дитиною не опікується. Вказав, що він та відповідач працюють, але місце роботи відповідача йому не відоме. На утримання сина [PERSON], він щомісячно відповідачу сплачує аліменти, заборгованості по аліментам не має, але гроші, які отримує відповідач, використовуються не за призначенням, оскільки дитина проживає разом з ним. Позивач у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься його заява, в якій він просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у розумінні положень ч.11 ст.128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не надала. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 05 листопада 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Знамянського міськрайонного суду Кірововградської області від 11 серпня 2017 року (а.с.6). Від спільного життя сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Згідно з довідкою квартального комітету №4 міста Знамянка від 16 листопада 2017 року дитина [PERSON], проживає разом з батьком [PERSON] по вулиці Дмитрівська, 19-а в місті Знамянка Кіровоградської області (а.с. 10). Про те, що [PERSON] проживає разом з батьком також свідчать письмові пояснення сусідів [PERSON], [PERSON], засвідчені підписом голови квартального комітету №4 міста Знамянка (а.с.12,13). У характеристиці на [PERSON], виданій НВК Знамянська ЗШ І-ІІІ ступенів вказано, що дитина проживає разом з батьком і знаходиться на його утриманні, мати наразі з родиною не проживає (а.с. 14). Рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 червня 2011 року свідчить про те, що з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення ним повноліття, тобто до 14 червня 2024 року, стягнення розпочато з 25 травня 2011 року (а.с.7-8). Відповідно до довідки Знамянського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області, з [PERSON]В на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] стягуються аліменти за виконавчим листом №2/692 виданим 30 червня 2011року Знамянським міськрайонним судом Кіровоградської області. Станом на 15 листопада 2017 року заборгованість по аліментам відсутня (а.с. 11). З довідок Виробничого підрозділу Служби локомотивного господарства «Локомотивне депо Знамянка» від 19 жовтня 2017 року та 07 грудня 2017 року вбачається, що заробітна плата позивача за період з червня 2017 року по листопад 2017 року становила 99 339 грн. 12 коп., утримана сума, крім податків та інших обовязкових платежів, становить 19 992 грн. (а.с.15,16). Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й\~ відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи (абз. 4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року) При вирішенні питання про стягнення аліментів, суд відповідно до ч.1 ст.182 СК України має враховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності та враховуючи те, що позивач позов підтримує, а відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в судове засідання не зявилася, у звязку з чим розгляд справи проводився заочно, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоровя відповідача чи знаходження на її утриманні інших дітей або непрацездатних членів сімї, яких вона зобовязана утримувати, а також ненадання нею матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, який знаходиться на утриманні позивача, проживаючи разом із ним, й матеріальне становище сторін, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до її повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовна вимога щодо закриття виконавчого провадження за виконавчим листом задоволенню не підлягає, оскільки не ґрунтується на вимогах Цивільного процесуального кодексу України, Сімейного кодексу України, Закону України «Про виконавче провадження». Поряд з цим, виконуючи завдання цивільного судочинства суд вважає, що порушені права позивача в цій частині підлягають задоволенню в інший спосіб. Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивач може просити суд визначити інший спосіб захисту прав та інтересів, який не суперечить закону. Положенням ч.4 ст.273 ЦПК України визначено, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З аналізу положень вказаних статей СК України вбачається, що у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає аліменти на дитину має місце припинення стягнення аліментів. З огляду на вищенаведене, а також враховуючи зміст ст.445 ЦПК де зазначено, що у справах про стягнення аліментів, поворот виконання не допускається, суд дійшов висновку, що оскільки в судовому засіданні доведено факт проживання дитини разом з батьком, стягнення аліментів з нього на користь відповідача на утримання [PERSON] за рішенням суду від 10 червня 2011 року підлягає припиненню. На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial