Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Львівське комунальне підприємство «Цитадель-Центр», про приведення квартири до попереднього стану. В обґрунтування заявленого позову зазначає, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] у м. Львові, який перебуває у власності Львівської міської ради та на обслуговуванні у ЛКП «Цитадель-Центр». Відповідачем здійснено самовільне перепланування та переобладнання квартири № 16 у жовтні 2012 року. У приміщенні, позначеному у поверхневому плані під літ. 16-1 пл.11,9 кв. м., встановлена перегородку, внаслідок чого утворилися два нових приміщення, у яких облаштовано санвузол та ванну. Постановою адміністративної комісії Галицької райадміністрації Львівської міськради від 06 грудня 2012 року № 232 відповідача притягнено до адміністративної відповідальності у виді штрафу. Просить суд зобов'язати відповідача за власні кошти привести квартиру [ADDRESS] до попереднього стану, а саме: демонтувати самовільно влаштовані ванну, туалет та перегородку на кухні квартири № 16. Представник позивача та третьої особи до суду не прибули. В письмовій заяві представник позивача за довіреністю (а.с.155) [PERSON] просила судове засідання провадити без її участі, позовні вимоги підтримала. Не заперечувала проти винесення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду (а.с.161-164). Заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило. Тому, за згодою представника позивача, у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки №1938 від 17 червня 2013 року, виданою ЛКП «Цитадель-Центр» (а.с.6). Згідно з постановою № 232 про адміністративне правопорушення, передбачене ст.150 КУпАП від 06 грудня 2012 року адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (а.с.7), відповідач здійснила самовільне перепланування та переобладнання квартири [ADDRESS], а саме, у жовтні 2012 року у приміщенні позначеному у поверхневому плані під літ. 16-1 пл.11,9 кв. м. встановила перегородку, внаслідок чого утворилися два нових приміщення у яких облаштовано санвузол та ванну. Відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.150 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн. У матеріалах справи відсутні відомості, що зазначену постанову було оскаржено відповідачем та вона є скасованою. Згідно акту обстеження технічного стану квартири(нежитлового приміщення) від 27 березня 2013 року перепланування, здійснене відповідачем суперечить вимогам ДБН, потребує приведення до попереднього стану (а.с.9) про що повідомлено [PERSON].(а.с.8). Розпорядженням голови Галицької райадміністрації ЛМР від 15 квітня 2013 року № 154 затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району (протокол № 15 від 09 квітня 2013 року), зобов'язано [PERSON] за власні кошти привести квартиру до попереднього стану: демонтувати самовільно влаштовану ванну, туалет та перегородку на площі кухні (а.с.10-11). Зміст розпорядження доведений до відома відповідача листом ЛКП «Цитадель-Центр» від 17 червня 2013 року (а.с.13). Висновком судової інженерно-технічної експертизи Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 3611 від 23 грудня 2013 року встановлено, що проведене в квартирі [ADDRESS] переобрання/перепланування не призвело до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту та технічного стану житлового будинку в цілому(а.с.51-53). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до ст. 152 ЖК Української РСР переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Пунктом 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572, передбачено, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку. Підпунктом 1.4.1 пункту 1.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, також встановлено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих приміщень у будинках дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем порушена процедура узгодження перепланування квартири відповідно до вимог чинного законодавства, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 114 грн. 70 коп. (а.с.1).

Outcome: approved