Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав, в якому вказав, що у позивача та відповідача, які проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, [INFO] народилася дитина - [PERSON] Спільне життя не склалося, дитина поживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дитини, не утримує дитину, не забезпечує його потреби, не спілкується з дитиною, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] та стягнути з нього на свою користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку) [PERSON], але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Представник третьої особи Служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву з проханням розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив прийняти законне рішення в інтересах дитини. Крім того, при винесенні рішення просив врахувати висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO] від 08.08.2018 року. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається із матеріалів справи, [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 12.02.2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 5). Згідно Довідки-характеристики №01 від 14.02.2018 року, виданої Дошкільним навчальним закладом №193, дитина [PERSON], відвідує ДНЗ №193. За весь період відвідування дитину приводили та забирали мати [PERSON], брат [PERSON] та бабуся [PERSON] Батько з'явився у садочку лише один раз у 2015 році (а.с. 8-9). Із Довідки Оболонського УП ГУНП у м. Києві від 12.04.2017 року №С-1538/125/5105/2017 убачається, що під час перевірки було встановлено, що [PERSON] був затриманий та притягувався до адміністративної відповідальності: 24.04.2016 року за ст. 185 КУпАП та 25.04.2016 року за ст. 178 ч. 1 КУпАП (а.с. 10). Згідно висновку Оболонської РДА в м. Києві як органу опіки та піклування №104-7100 від 08.08.2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування рекомендує позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] (а.с. 25-26). Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В матеріалах справи відсутні докази невинуватості відповідача у невиконанні ним своїх батьківських обов'язків, що свідчить про його винні дії. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідач дійсно не виконує свого батьківського обов'язку по утриманню та вихованню його малолітньої дитини, а тому позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав підлягають задоволенню. Частиною 3 ст. 166 СК України визначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст.183 СК України визначено що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, вимога про стягнення аліментів є правомірною, оскільки під час розгляду справи встановлено відсутність, зі сторони відповідача батьківського піклування відносно дитини та невиконання батьківського обов'язку по її утриманню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи наведене, суд вважає, що виходячи з того, що дитина сторін проживає разом із позивачем, у зв'язку з чим цілодобовий обов'язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат, враховуючи вік дитини, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 17.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. На підставі викладеного та

Outcome: approved