Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача і просить стягнути з нього 7 452 грн. 66 коп. завданої шкоди та 1600 грн. 00 коп. понесених судових витрат. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.05.2001 позивач уклав з відповідачем договір про користування електричною енергією і відповідно до п. 1.1 цього договору позивач постачає електричну енергію, а відповідач своєчасно оплачує спожиту ним електроенергію. Цим же договором передбачено обов'язок відповідача дотримуватися нормативно-технічних документів та договору. Відповідно до п. 37 Правил користування електричною енергією для населення (надалі - Правила) 21.05.2016 представниками позивача під час обстеження електроустановок споживача за адресою: [ADDRESS] було виявлено, що відповідач порушив п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, змонтувавши відгалуження від будинкового вводу перед електролічильником. На виконання п. 53 Правил уповноваженими представниками позивача було складено відповідний акт в якому було зафіксовано порушення. З цим актом було ознайомлено відповідача та запрошено на засідання комісії по його розгляду. 08.06.2016 за участю відповідача комісія з числа уповноважених позивачем осіб, відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією здійснила розрахунок вартості не облікованої електроенергії у розмірі 7452 грн. 66 коп. Відповідач добровільно зазначену суму не сплатив, а тому просить стягнути її в примусовому порядку разом із понесеними судовим витратами. В судовому засіданні представник позивача, викладені у позовній заяві обставини підтримала і просить позов задовольнити. Будь-яких інших належних та допустимих доказів не надала, предмет та підстав позову не змінювала і не уточнювала. Відповідач позову не визнав та пояснив суду, окрім іншого поза межами предмету спору, що дійсно 21.05.2016, приїхавши до належного йому будинку в с. В.Каратуль Переяслав-Хмельницького району Київської області, вирішив скосити траву в саду. За допомогою електротримера скосив частину трави, використовуючи електричну розетку в будинку. Інша частина саду не могла бути скошена в такий спосіб, оскільки електропровід та подовжувач із-за своєї довжини не дали змоги об'єктивно це зробити. До цього він використовував розетку в іншій кімнаті. Однак, після того як його будинок було пограбовано, він забив дошками вікно в тій кімнаті і об'єктивно за браком часу не міг демонтувати їх з вікна. Тому вирішив, що накид на ввід електропроводу до будинку для використання електротримера впродовж нетривалого часу не завдасть шкоди. Посилання відповідача на ті обставини, що в договорі про користування електроенергією та протоколі про № 0231 від 08.06.2016 є підписи від його імені, але вони йому не належать, суд не розцінює як належний та допустимий доказ, оскільки це не є предметом спору і вимог про визнання їх недійсними перед судом відповідачем в якості зустрічних позовних вимог не заявлялося. Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Статтею 27 цього Закону передбачено відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику. Правопорушеннями в електроенергетиці, серед іншого, є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; порушення правил користування енергією. Методика розрахунку розміру шкоди, завданої енергопостачальнику внаслідок викрадення електроенергії, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Посилання позивача на те, що відповідач порушив п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, змонтувавши відгалуження, є безпідставним. Зазначена позивачем норма визначає обов'язки побутового споживача електроенергії, а не вказує на вид порушення. Відповідно до п. 2 Правил користування електричною енергією для населення електрична мережа - підстанції, розподільні установки та електричні лінії, призначені для передачі та розподілу енергії, до яких безпосередньо приєднана електроустановка споживача, а самовільне підключення - споживання електричної енергії без укладення з електропостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил. Відповідальність побутового споживача електричної енергії передбачена п. 48 Правил. Зокрема, за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку. Як вбачається із суті позовних вимог позивач вказує на те, що виявив в діях відповідача порушення цих Правил (не зазначаючи які саме) та факт розкрадання електричної енергії, що підтверджує Актом про порушення № К 028745 від 21.05.2016. Із вищевказаного Акту вбачається, що відповідач надав пояснення, що накид проводів біля його будинку було здійснено одноразово. Відповідно до п. 53 Правил Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Побутовий споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє побутового споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Як вбачається із протоколу № 0231 від 08.06.2016 засідання комісії по розгляду акту № 028745 від 21.05.2016 про порушення Правил користування електроенергією відбулося саме 08.06.2016 у присутності відповідача, який надав аналогічні пояснення, що і в самому Акті. Проведення засідання такої комісії 08.06.2016 відносно відповідача не узгоджується із нормами п. 53 Правил, адже відбулося всього через 18 днів після складення Акту і аж ніяк не було дотримано вимогу Правил про повідомлення побутового споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Таким чином, даний Протокол було складено з порушенням Правил. Окрім того, поданий розрахунок суми позову не відповідає підпункту в) пункту 3.1, пункту 3.3 вимогам Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Здійснювати самостійні розрахунки суд не має змоги, оскільки це виходить за межі його компетенції. Посилання представника позивача на норми ст. ст. 526, 614 та 623 ЦК України як на підставу позову є помилковим, оскільки ці норми регулюють відносини в частині виконання зобов'язань. Жодних зобов'язань за договором відповідач не порушив. Деліктні зобов'язання, як і інші цивільно-правові зобов'язання, виникають за наявності юридичних фактів, пов'язаних із завданням шкоди, тобто деліктом. Оскільки деліктні зобов'язання містять відповідальність за завдану шкоду, то підстави виникнення деліктного зобов'язання збігаються з підставами деліктної відповідальності. Визначаючи заходи деліктної відповідальності, законодавець виходить із принципу генерального делікту, згідно з яким завдання шкоди однією особою іншій є підставою виникнення обов'язку відшкодувати завдану шкоду. Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець у ст. 1166 ЦК відносить: а) наявність шкоди; б) протиправну поведінку заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вину. Перераховані підстави визнають загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом. Якщо закон змінює, обмежує або розширює коло підстав, необхідних для покладення відповідальності за завдану шкоду, то йдеться про спеціальні підстави відповідальності, що характеризують особливості тих чи інших правопорушень. Таким чином, за наявних у справі доказів, суд не вбачає в діях відповідача наявності доведеного розміру шкоди. Відповідно до вимог ст. ст.10, 11 ЦПК України на позивача покладено обов'язок доказування обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Представник позивача не довела в установлений законом спосіб правомірність своїх вимог, а тому в позові слід відмовити за недоведеністю позовних вимог. На підставі п. п. 48,53 Правил користування електричною енергією для населення, ст. 1166 ЦК України, ст.ст. 10,60,88,212,215 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed