Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, просив стягнути з до [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» суму заборгованості за кредитним договором №1602/0708/98-014 від 16 липня 2008 року у розмірі 335241,61 грн. та судові витрати в розмірі 3352,42 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.07.2008 року між ВАТ «Сведбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №1602/0708/98-014, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 20000 доларів США, зі строком користування до 10.07.2008 року ті зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5% річних. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав. 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ПАТ «Сведбанк» було укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «Сведбанк» відступило право вимоги від [PERSON] коштів відповідно до кредитного договору №1602/0708/98-014 від 16.07.2008 року. 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступило право вимоги від [PERSON] коштів відповідно до кредитного договору №1602/0708/98-014 від 16.07.2008 року. Згідно умов вказаного кредитного договору позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених цим договором. У зв'язку з істотними порушеннями [PERSON] умов кредитного договору, утворилася прострочена заборгованість, яка станом на 01.08.2014 року становить 515624,91 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надіславши до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не прибув по невідомій суду причині, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.07.2008 року між ВАТ «Сведбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №1602/0708/98-014, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 20000 доларів США, зі строком користування до 10.07.2008 року ті зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5% річних. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав. 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ПАТ «Сведбанк» було укладено договір факторингу №15, відповідно до якого ПАТ «Сведбанк» відступило право вимоги від [PERSON] коштів відповідно до кредитного договору №1602/0708/98-014 від 16.07.2008 року. 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступило право вимоги від [PERSON] коштів відповідно до кредитного договору №1602/0708/98-014 від 16.07.2008 року, що підтверджується копією реєстру боржників від 28.11.2012 року. Отже, ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло права грошової вимоги до [PERSON] В результаті неналежного виконання [PERSON] своїх обов'язків по кредитному договору, утворилась прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, яка відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 01.08.2014 року становить 515624,95 грн. в тому числі: - заборгованість по кредиту - 13481,28 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01.08.2014 року становить 161280,33 грн.; - заборгованість по процентам - 10941,45 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01.08.2014 року становить 130895,63 грн.; - пеня - 18677,90 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01.08.2014 року становить 223448,95 грн. Але позивач обмежується вимогою про стягнення пені за останні 12 місяців, а саме у розмірі 3599,82 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01.08.2014 року становить 43065,65 грн. Вказана сума заборгованості станом на день розгляду справи відповідачем банку не сплачена. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. На підставі встановлених обставини, а також те, що на момент розгляду справи відповідач не виконав своїх зобов'язань по погашенню заборгованості за кредитним договором №1602/0708/98-014 від 16.07.2008 року, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в зв'язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються з судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду в сумі 3352,42 грн.

Outcome: approved