Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на ті обставини, що 22 липня 2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин слугувало те, що сторони мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Через постійні конфлікти та суперечки спільне життя сторін не склалося. З цього приводу встановилися неприязні стосунки, були втрачені почуття любові та поваги. Сторони не мешкають разом, не ведуть спільного господарства. Сімя носить формальний характер, розпалася остаточно і відновлювати її недоцільно, так як належної сімї сторони не створили і вже створити не можуть. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, просила шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі з 22 липня 2017 року. Шлюб зареєстрований Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 534 (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин слугувало те, що сторони мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Через постійні конфлікти та суперечки спільне життя сторін не склалося. З цього приводу встановилися неприязні стосунки, були втрачені почуття любові та поваги. Сторони не мешкають разом, не ведуть спільного господарства. Сімя носить формальний характер, розпалася остаточно і відновлювати її недоцільно, так як належної сімї сторони не створили і вже створити не можуть. На примирення сторони не погоджуються, наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що за таких обставин сімя не може бути відновлена, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між сторонами, оскільки вони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди на життя, втратили почуття любові й поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені та поновлені бути не можуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved