Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права на дарунок. Підставою звернення позивача до суду стало те, що відповідачка, яка є власником цілої спірної нерухомості, не може оформити договір дарування цієї нерухомості у власність одарованого [PERSON], по причині відсутності присвоєних кадастрових номерів земельній ділянці під подарованими житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами. Громадяни України не мають право на повторну приватизацію на повторну безкоштовну передачу у власність земельних ділянок на території України з цільовим призначенням: 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та до 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, тому не може отримати дозвіл на виготовлення Технічної документації на приватизацію зазначених земельних ділянок та присвоєння їм кадастрових номерів. Позивач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує, позовні вимоги визнає. У судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON], є законним власником цілого спірного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами під № 2 (два) по вулиці Садова, в селі Філонівка, Радомишльського району, Житомирської області на підставі Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 27 березня 2007 року у цивільній справі № 2-267/2007 за позовом [PERSON] до Котівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Право власності зареєстроване в КП «Житомирське ОМБТІ» Житомирської обласної ради. Право власності в реєстраційній службі Радомишльської РДА Житомирської області не зареєстроване, а правовстановлюючий документ втрачений. Вартість цілого житлового будинку визначена органом БТІ в розмірі 11491,00 грн. Сторони оцінили дарунок цілого житлового будинку в розмірі 1500 $ USA які еквівалентні по курсу Національного банку України близько 40000,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи позивач і відповідачка ще у 2010 році домовились про те, що відповідачка подарувала, а позивач прийняв у дарунок цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться в селі Філонівка Радомишльського р-ну Житомирської обл., по вул. Садова, № 2 (два) а позивач прийняв їх у свою власність. Звернувшись до Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області за нотаріальним посвідченням договору дарування, позивачу та відповідачу стало відомо, що, у переліку правовстановлюючих та інших документах на цю нерухомість відсутні відомості про кадастрові номери земельних ділянок під зазначеною нерухомістю та коло неї. Також нотаріусом було виявлено відсутність оригіналу правовстановлюючого документу та цілу низку розбіжностей, невідповідностей, підтертостей, незастережених виправлень у видно у її ксерокопії тощо, і які не можливо виправити у добровільному (адміністративному) порядку. Тому, відповідачка не може належним чином виконати свої договірні зобовязання перед позивачем по нотаріальному посвідченню договору дарування зазначених житлового будинку з будівлями у його, позивача власність. Ні у позивача, ні у відповідачки не має можливості належним чином узаконити існуючи правовідносини стосовно спірної нерухомості у добровільному позасудовому порядку через нотаріуса. Фактичним набувачем усієї нерухомості житлового будинку з будівлями і спорудами є позивач, який з 2011 року фактично вступив у володіння і користування: доглядає, ремонтує і обслуговує цю нерухомість, проводить за свій рахунок капітальні та поточні ремонти в будинку, охороняє їх, обробляє земельні ділянки, користуємося врожаєм та плодами тощо. Відповідачка, яка є дарувальником щодо позивача на його користь, зі своєї сторони взяла на себе зобовязання найближчим часом підготувати усі необхідні документи для нотаріального посвідчення договору дарування на користь позивача, так як останній зі своєї сторони вже давно доглядає за нерухомістю і має права на визнання прав на цю нерухомість та землю і за набувальною давністю. [PERSON] (або дарувальниця), як власниця з одного боку, передала позивачу [PERSON] (або обдарованому) нерухомість, віддала ключі від вхідних дверей будинку, будівель та передала земельні ділянку у його користування, а останній зі свого боку прийняв їх у своє повне володіння і розпорядження, та розпочав користуватись зазначеною нерухомістю, проводить капітальний його ремонт, обробляє земельну ділянку тощо. Документи дарувальниця для нотаріуса так і не підготувала, за наявністю великої кількості перешкод, факти по яким мають бути встановлені і усунуті тільки в судовому порядку. Громадянин, якому належить право власності на нерухомість, має право розпоряджатись цим майном на свій розсуд: заповідати, продавати, обмінювати, здавати в оренду, передавати його в тимчасове користування іншим громадянам, юридичним особам та державі, укладати інші угоди, не заборонені законом. У тому числі договори дарування майна. Статтею 316 ЦК України передбачено: «Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.» Стаття 321 ЦКУ встановлює: «1. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. 2. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.» Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, «…якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.» Крім того, наявність істотних обставин які унеможливлюють виконання дарувальниками свого зобовязання щодо одарованого по нотаріальному посвідченню договору дарування: - те, що відповідачка не може то за відсутністю відповідних документів, то часу, то коштів, то стану її здоровя тощо, заставило позивача звернутись до суду за вирішення даного спору і за захистом своїх прав одарованої та законних інтересів набувачки (власниці). В підтвердження зазначеного вище, є прийняття обдарованою (позивачкою) дарунку житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки, тобто нашого повного виконання істотної умови договору дарування прийняття дарунку разом з копіями правовстановлюючих документів (їх копії додаю до даного позову), і ключів від дверей будинку та воріт огорожі земельної ділянки, а також відсутність зі сторони дарувальниці до позивача претензій фінансового, майнового та немайнового характеру. \~Статтею 386 ЦК України, ч. 1 гарантовано: «..Держава забезпечує рівний захист права усіх суб'єктів права власності.» У відповідності до\~ст.328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved