Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що між ПАТ «Альфа Банк» (правонаступником якого за договором факторингу від 30.09.2014 року є Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]») та [PERSON] уклали кредитний договір № 500396744 (надалі Договір). Відповідно до умов вищевказаного Договору ПАТ «Альфа Банк» надав відповідачеві (за Договором - Позичальникові) кредит у сумі 50000,00 грн. Відповідно до умов Договору, відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, визначених Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Відповідач не виконував належним чином умови кредитного договору, у звязку з чим у нього утворилася заборгованість, яка станом на 16.12.2016 року становить заборгованість 115 822,82 грн., а саме: за кредитом - 50000,00 грн.; по відсотках - 17854,24 грн.; по комісії - 41968,58 грн.,штраф - 6000,00 грн.. В порушення Умов і правил надання банківських послуг відповідач свої зобов'язання за договором не виконав. Тому позивач змушений був звернутися в суд для захисту своїх прав та інтересів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та в разі неявки відповідача не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку через оголошення в газеті Урядовий курєр №43 від 04.03.2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням приписів ст. 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і представник позивач не заперечила проти такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 30.09.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» укладено Договір факторингу з подальшими змінами і доповненнями. Відповідно до п.п.1.1., 1.3. Фактор (TOB «Дата [PERSON]») зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ПАТ «Альфа-Банк») за плату, а Клієнт зобов'язується відступити Факторові свої Права грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим Фактору в день отримання Клієнтом грошових коштів від Фактора. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів 30.09.2014 року відбулася заміна кредитора, а саме TOB «Дата [PERSON]» набуло статусу нового кредитора/стягувана (надалі - Новий кредитор/Стягувач) за текстом Позивач, за договором № 500396744 від 27.07.2013 року позичальником згідно якого є [PERSON]. Між ПАТ «Альфа Банк» (правонаступником якого за договором факторингу від 30.09.2014 року є Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]») та [PERSON] уклали кредитний договір № 500396744 (надалі Договір). Відповідно до умов вищевказаного Договору ПАТ «Альфа Банк» надав відповідачеві (за Договором - Позичальникові) кредит у сумі 50000,00 грн. Відповідно до умов Договору, відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, визначених Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту (а.с. 4-8). Відповідач не виконував належним чином умови кредитного договору, у звязку з чим у нього утворилася заборгованість, яка станом на 16.12.2016 року становить заборгованість 115 822,82 грн., а саме: за кредитом - 50000,00 грн.; по відсотках - 17854,24 грн.; по комісії - 41968,58 грн.,штраф - 6000,00 грн. (а.с. 10). Таким чином, [PERSON], порушено вимоги ст. 526 ЦК України, згідно з якою зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1054 ЦК України, яка вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинно бути виконано у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача боргу за договором кредиту на загальну суму 115822,82 грн. (а.с. 10). При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1737,34 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved