Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 20 червня 2016 року відбулась ДТП за участю автомобіля марки «Mazda3», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Ford C-Max», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] В судовому порядку [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП транспортний засіб марки «Ford C-Max», д/н [NUMBER], зазнав механічних пошкоджень. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Ford C-Max», д/н [NUMBER], становить 16 128,14 грн., які позивач просив стягнути на його користь з відповідача, а також 800 грн. витрат на встановлення розміру шкоди та судові витрати. Позивач надав суду заяву про розгляд даної цивільної справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного порядку розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за адресою місця його реєстрації. Тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги не є обґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що [PERSON] 20 червня 2016 року о 21 годині 22 хвилин, у м.Дніпропетровську по вул. Січеславська набережна біля ЛЕП 128, керуючи транспортним засобом «Mazda3», д/н [NUMBER], не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Ford C-Max», д/н [NUMBER], яким керував [PERSON], який зупинився попереду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2016 року винним у даній ДТП було визнано [PERSON] /а. с. 5/. Згідно приписам п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, які мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Судом також встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] з 27 липня 2012 року власником автомобіля марки «Ford C-Max», д/н [NUMBER], є [PERSON] /а. с. 19/. Розмір матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля марки «Ford C-Max», д/н [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, визначений звітом про оцінку матеріальної шкоди №60/06/16 від 26 липня 2016 року, становить 16 128,14 грн. /а. с. 6-17/. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні даного позову, оскільки до суду з ним звернувся [PERSON], який був учасником відповідної дорожньо-транспортної пригоди, але не є власником пошкодженого при ДТП автомобіля, тобто матеріальна шкода була спричинена не позивачу у даній справі, а власнику цього транспортного засобу - [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: dismissed