Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 14787.04 грн. заборгованості за договором комплексного обслуговування фізичних осіб від 25.05.2017 року, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач, уклавши вищевказаний договір, шляхом підписання Заяви про приєднання, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 06.12.2019 року, утворилась заборгованість в розмірі 14787.04 грн., яка складається із 12994.84 грн. - заборгованості по тілу кредитного ліміту; 1502.32 грн. - заборгованість по процентам; 14.00 грн. - комісії; 211.73 грн. - пені за несвоєчасне погашення процентів; 34.18 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту; 26.64 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів, які позивач просить стягнути з [PERSON] разом з судовими витратами. Ухвалою від 09.01.2020 року було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та прийнято рішення про розгляд справи з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи; відповідач причини неявки не повідомив, відзиву на позов у встановлені Судом строки не подав. З письмової згоди представника позивача Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, Суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 25.05.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір у виді Заяви про приєднання №1003460/250517 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронної платіжного засобу (платіжної картки). Позивач відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях України на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщенні установ банку та надав йому платіжну картку типу «Моя картка» та персональний ідентифікаційний код (ПІН-код) (а.с.5). На виконання умов кредитування та відповідно до Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) позивач встановив відповідачу кредит в сумі 1500.0 грн. на строк дії платіжної картки із визначеною процентною ставкою, яка є фіксованою і складає 28% (а.с.6). 02.11.2017 року згідно з поданою відповідачем Заявою на встановлення (збільшення кредиту), Банк встановив [PERSON] кредит у сумі 13000.00 грн. на строк дії платіжної картки із визначеною процентною ставкою, яка є фіксованою і складає 28% (а.с.7-8). Таким чином, укладений між сторонами договір складається з Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Заяви про приєднання №1003460/250517 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії та Заяви про встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (а.с.5-8). За своєю правовою природою вказаний договір є одним із видів кредитного договору. Згідно з п.3.7 Заяви про встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії від 02.11.2017 року відповідач взяв на себе зобов`язання здійснювати часткове повернення кредиту у розмірі мінімального платежу, розмір якого встановлений Договором (а.с.7 зворотна сторона) З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернув належні грошові суми, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком та не спростована відповідачем (а.с.9-12). Так, розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем станом на 06.12.2019 року складає: по тілу кредитного ліміту - 12994.84 грн., по процентам - 1502.32 грн., комісії - 14.00 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів - 211.73 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту - 34.18 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів - 25.64 грн., що у сумі складає 14783.71 грн., а не 14787.04 грн., як вказано позивачем у позові. Згідно з розрахунком боргу, останній платіж в рахунок погашення заборгованості був здійснений відповідачем у лютому 2019 року (а.с.10 зворотна сторона, а.с.18). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Положеннями ст.530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст.525 ЦК України забороняється одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміну його умов. Крім цього, згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У порушення вищевказаних вимог закону та умов договору, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув, що є підставою для стягнення заборгованість за кредитним договором. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Таким чином, Суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову і з [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України» підлягає стягненню 14783.71 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1919.00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial