Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що з 31.07.2010р. він знаходиться у зареєстрованому шлюбі з останньою, від шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. З грудня 2016р. між ним та відповідачем припинені сімейно-шлюбні стосунки, причиною припинення сімейно-шлюбних відносин є те, що вони з відповідачем мають різні характери та погляди на життя, що приводило до взаємного непорозуміння, примирення не можливе, відповідач фактично створила нову сім,ю, спора про дитину та майно не має, тому, просить шлюб з відповідачем розірвати. [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, мотивуючи тим, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 31.07.2010р., сімейно-шлюбні стосунки з яким фактично припинені, має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], дитина проживає з позивачкою. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча працює та має постійний дохід, на утриманні інших осіб не має. Вважає, що відповідач, як батько дитини, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно до повноліття дитини, на її користь. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.02.2017р. зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини прийнято до сумісного розгляду із первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та об,єднано їх в одне провадження. У судове засідання позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] не з,явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до ст.76 ЦПК України, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги за первісним позовом, зустрічний позов визнав та просить справу розглянути у його відсутність, судові витрати покласти на нього, тому, суд, вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з,явилась, про час розгляду справи була повідомлена належним чином відповідно до ст.76 ЦПК України, надала суду заяву, в якій не заперечує проти позовних вимог за первісним позовом, просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», на зустрічному позові наполягає та просить справу розглянути її відсутність, тому, суд, вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги за первісним позовом та позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, сторони одружені з 31.07.2010 року (а.с.7), мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.6), сімейно-шлюбні стосунки між сторонами припинені з грудня 2016р., спільне господарство не ведуть, спора про дитину та майно не має. Крім того, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що примирення не можливе, а відповідач не заперечує проти позову. Тому, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати своїх дітей до їх повноліття. Таким чином, оскільки відповідач згоден на виплату аліментів, суд відповідно до ст.183 Сімейного Кодексу України, з урахуванням матеріального стану сторін, вважає необхідним присудити аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) з відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати за первісним позовом покласти на позивача [PERSON] за його заявою.

Outcome: approved