Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказуючи, що вони та відповідач 14.12.2007 року уклали кредитний договір. Згідно до договору відповідач отримав кредит у розмірі 10 000.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користуванням кредиту у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно договору ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 10 000 гривень, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати умови договору. Відповідно до п.9.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач вказує, що вони свої зобов'язання за договором та угодою виконали в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 10 000 гривень. В порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов'язання не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.07.2013 року має заборгованість - 30272 грн. 43 коп., яка складається з наступного: - 9077 грн. 22 коп. - заборгованість за кредитом; - 17342 грн. 09 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1935 грн. 39 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом. а також штрафи відповідно до договору: - 500 грн. - штраф (фіксована частина). - 1 417 грн. 74 коп. - штраф (процентна складова). Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. А тому просять суд стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість у розмірі 30272 грн. 43 коп., за кредитним договором та судові витрати: судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 302 грн. 72 коп. Представник позивача за довіреністю Кругляк Н.О., в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та поясненнях на заперечення [PERSON] Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі та просили в задоволенні відмовити, з мотивів неукладеності договору та інших доводів викладених в запереченні до позовної заяви. Подали до суду заяву про застосування строку позовної давності. Вислухавши сторони та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит. Крім того, відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено в судовому засіданні, 14.12.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір. Згідно до договору відповідач отримав кредит у розмірі 10 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користуванням кредиту у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки В заяві від 14 грудня 2008 року міститься посилання на те, що [PERSON] засвідчує той факт, що він отримав повну інформацію про умови кредитування у Приватбанку, був ознайомлений і згодний із Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами надання послуг і Тарифами банку, які складають укладений між сторонами договір про надання банківських послуг, тобто фактично відповідач висловив свою згоду на укладення договору приєднання, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому і друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Посилання відповідача, що договір фактично не укладений, оскільки банком до заяви не надано пам»ятки клієнта, не є підставою для відмови в позові, оскільки пам»ятка клієнта оформлюється і є невід»ємною частиною договору лише у випадках оформлення і видачі платіжної картки за кредитною схемою. Також суд зазначає, що банк надав відповідачу тарифи, які зазначені у довідці про умови кредитування с використанням кредитки «Універсальна GOLD» БПОИК. При одержанні кредитної картки [PERSON] підписано «Справку про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна Голд», чим спростовуються доводи [PERSON] про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування, й те, що договір приєднання не є чітким та не зрозумілим для сторін договору. Щодо посилання [PERSON], що ним не підписувалися умови та правила надання банківських послуг, також спростовується його підписом в заяві від 14 грудня 2008 року. Підсумовуючи викладене суд зазначає, спірний договір приєднання від 14.12.2007 року відповідає вимогам закону, направлений на реальне настання правових наслідків, й волевиявлення сторін договору було вільним та відповідало їх внутрішній волі. Як було достовірно встановлено, що кредитні кошти відповідач отримав, а свої зобов'язання щодо повернення кредиту не виконав, порушивши умови своїх зобов'язань. Щодо розрахунку заборгованості суд зазначає наступне. Згідно наданих відповідачем квитанцій він частково здійснював проплату . При звірці квитанцій з розрахунком та випискою по картках встановлено , що всі дані квитанцій були враховані позивачем. Суд погоджується з обрахунками заборгованості, які були виконані позивачем. Так, станом на 31.07.2013 року заборгованість становить 30272 грн. 43 коп., яка складається з наступного: - 9077 грн. 22 коп. - заборгованість за кредитом; - 17342 грн. 09 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1935 грн. 39 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом. а також штрафи відповідно до договору: - 500 грн. - штраф (фіксована частина). - 1 417 грн. 74 коп. - штраф (процентна складова). Як вбачається із пунктів 9.3. та 9.5. Умов та Правил надання банківських послуг картковий рахунок відкритий на невизначений термін та може бути закритий на підставі заяви держателя картки. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу про закінчення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Пунктом 9.5 вказаних Умов встановлено, що картковий рахунок може бути закритий на підставі заяви його утримувача або банк має право закрити Картрахунок, письмово повідомивши про це утримувача. При цьому, утримувач зобов'язаний повністю погасити перед банком заборгованість за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Пунктом 6.4 Умов передбачено, що у випадку незгоди зі змінами правил та/або тарифів банку, позичальник зобов'язаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і здійснити погашення заборгованості перед банком, в тому числі і заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держатель і його довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку письмово проінформувати банк про це протягом 35 днів з моменту списання. Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Встановлене, свідчить про те, що сторони, укладаючи зазначений договір, досягли згоди, що по закінченню строку його дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) надійшло письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а відтак продовжується строку дії кредитного договору, тобто, момент досягнення домовленості вважається таким, що настав. Таким чином, на підставі умов кредитного договору, строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливу терміну дії карти. Посилання [PERSON] на пропущення позивачем строку позовної давності є безпідставними, оскільки строк дії договору не був припинений, а умовами укладеного договору не передбачені періодичні щомісячні платежі, у випадку непогашення яких виникає право кредитора на звернення до суду, зокрема з моменту настання строку не погашення чергового платежу. Таким чином, зважаючи на відсутність у даних кредитних правовідносинах встановленого графіка платежів, який мав би бути складовою частиною договору та за яким би здійснювалося погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів, сторони встановили як строк дії договору - до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов'язань. Згідно матеріалів справи вбачається, що з моменту укладення кредитного договору 14.12.2007 року, ніхто із сторін до цього часу не заявляв про намір припинення договору, Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що не надавав банку будь-якої письмової заяви про закриття карткового рахунку та не надав доказів повідомлення банку в інший спосіб. Останній платіж був здійснений 08.12.2010 року, а банк звернувся до суду 27.08.2013 року, тобто в межах сроку позовної давності. Відповідно до статей 251 та 256 ЦК України позовна давність застосовується до договору, з яким пов'язано його початок та закінчення, а не до термінів отримання чергових траншів кредиту. Кредитний договір між сторонами по даній справі необмежений часом, або ж є безстроковим. Жодна із сторін договору не вчинила визначених в договорі чи законі дій, направлених на розірвання чи припинення дії кредитного договору. За таких обставин строк дії картки, у тому числі і строк дії кредитного договору пролонгувався автоматично з кожним роком, тому відсутні підстави для застосування до даних правовідносин строків позовної давності. Статтею 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору. Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення даного позову. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України до стягнення підлягає з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 302 грн. 72 коп. На підставі ст.ст.15, 16, 202, 203, 215, 230,251,256,261, 526,625, 634, 639, 1046 - 1051,1054 ЦК України,

Outcome: approved