Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. 01.02.2021 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження. 13.05.2021 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Свої позовні вимоги позивач у позовній заяві мотивує тим, що 28 вересня 2013 року між нею та відповідачем укладено шлюб, від даного шлюбу [INFO] народилася донька [PERSON] та [INFO] син [PERSON] . Вказала, що до 19 серпня 2020 року вона разом з відповідачем та дітьми проживала в будинку батьків відповідача, разом з ними проживали відповідача мати, а також його рідна сестра [PERSON] із сином. Зазначила, що з 19 серпня 2020 року вона вибула проживати до своїх батьків у с. В`язова Жовківського району Львівської області, відповідач з дітьми залишився проживати в будинку своїх батьків. Вказала, що основною причиною, яка спонукала її вибути до іншого місця проживання, стало постійне психологічне втручання в її сім`ю, особливо, сестри відповідача [PERSON] . Її неодноразові спроби захистити особистий емоційний простір сім`ї, тобто, захистити сімейну ідилію, дітей, себе, позитивних результатів не дали. Вказала, що такі випадки негативно відображались на психоемоційному стані дітей, оскільки відповідно до свого віку вони розуміли, що позивачка з відповідачем та його сестрою в напружених відносинах. Крім того, оскільки позивачка своєю поведінкою намагалась ізолювати дітей від стороннього негативного впливу, не виключено, що вони думали, що причиною конфліктних ситуацій були саме вони. Зауважила, що при вибутті до іншого місця проживання вона бажала забрати дітей зі собою, оскільки вона, як мати, набагато більше приділяла часу дітям і їх потребам, ніж відповідач, та вважала, що вона зможе більш повноцінно забезпечити їх розвиток. Жодних передумов щодо участі відповідача у вихованні дітей, зокрема: щодо спільного проживання, побачень з дітьми, з позивачем, тощо, вона не висловлювала. Вказала, що відповідач категорично заборонив їй забирати з собою дітей, при цьому він погрожував їй фізичною розправою, на кшталт, що здійснить наїзд на неї машиною, поб`є, тощо. Зазначила, що такі погрози вона сприймала як реальні та боялася їх здійснення, а тому жодних дій з приводу виконання нею батьківських обов`язків по відношенню до дітей в повному обсязі вона не вживала. Вказала, що після 19 серпня 2020 року вона мала можливість по неділях на вкрай незначний час прибувати до їхнього будинку і за їх бажанням бачитись дітьми, при цьому були випадки коли сестра відповідача примусово відбирала в неї дітей та заводила їх до будинку, за межі домогосподарства їй виходити з дітьми заборонялось, дітей до її помешкання не відпускалось. Зазначила, що у жовтні-листопаді 2020 року кожен раз під час побачень з дітьми вона помічала в їх поведінці негативні психологічні зміни, а саме, що вони бояться розмовляти з позивачкою, бояться що вона їх украде, і за це їх буде сварити відповідач і особливо його сестра, ці страхи в них постійно посилювались. Вказала, що у листопаді 2020 року вона перестала боятись чоловіка, його родичів та звернулась до Жовківського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області, до Служби у справах дітей Жовківської районної державної адміністрації, до Жовківського районного центру для дітей, сім`ї та молоді. За результатами таких дій та проведеної роботи зазначеними органами, службами, вона почала частіше бачитись з дітьми. Син близько місяця живе з позивачкою. Вказала, що такий факт став можливим внаслідок впевненого волевиявлення сина при розмові з відповідачем. Щодо дочки, то вона при розмові з позивачкою висловлює бажання бути з нею, однак боїться скривдити своїми діями відповідача та його сестру [PERSON] . Зазначила, що ще до того, як син проживав з відповідачем, їй під час особистих розмов з дітьми було відомо, що відповідач практично не займався виховання дітей, зокрема, не готував їм їжу; не займався пранням, прасуванням їхньої одежі, постільної білизни; не забезпечував їх речами першої необхідності, таких як зубною пастою, щіткою, милом, тощо; не займався з ними навчанням, активним відпочинком, загально-розвиваючими вправами; не слідкував за їх гігієною, здоров`ям, тощо. Таку роботу по відношенню до дітей виконувала мати та сестра відповідача. Вказала, що з врахуванням описаного слід зазначити, що спочатку її з відповідачем сімейне життя складалось добре. Проте з часом шлюбні відносини між ними погіршились. Зазначила, що причиною погіршення шлюбних відносин стала виключно поведінка відповідача. Зокрема те, що він перестав ставитись до неї, як до своєї дружини з любов`ю, повагою, розумінням, терпінням, підтримкою, тощо. Вказала, що неприпустимість його поведінки по відношенню до неї проявилась та продовжує проявлятись у його умисних діях, що спрямовані на безпідставне створення їй перешкод у вихованні дітей. Зазначила, що в результаті таких дій відповідача між ними зникло порозуміння та повага один до одного, постійно виникають сварки, з 19 серпня 2020 року вони взагалі проживають окремо. Вказала, що основними критеріями, якими вона обґрунтовує виключну потребу в постійному проживанні дітей разом з нею є наступне: вона має безмежне бажання виховувати дітей; вона має можливість повноцінно виховувати дітей; вона має сталий дохід, будучи офіційно працевлаштованою; вона може забезпечити належні побутові умови для проживання, навчання дітей (окремим спальним місцем, окремим куточком для навчання, належними санітарно-гігієнічними умовами, тощо); вона не є особою, яка веде аморальний спосіб життя; відповідач, маючи бажання виховувати дітей, не вчиняє дій по їх вихованню; діти, перебуваючи з відповідачем, виховуються його сестрою та матір`ю, а не ним; у місці проживання відповідача не створені побутові умови для проживання дітей (різностатеві діти ночують разом на одному спальному місці, у дітей відсутнє ліжко, у дітей відсутній окремий куточок, діти не забезпечені санітарними умовами, тощо); відповідачем та його родиною на дітей постійно і тривалий час створюється незаконний неналежний психологічний вплив, чим спричиняється шкода їх психіці; відповідачем та його родиною на дітей створюється незаконний неналежний психологічний вплив з метою усунути мене від виконання батьківських обов`язків; у відповідача відсутній постійний сталий дохід. Просила розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] , та відповідачем [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований 28 вересня 2013 року Туринківською сільською радою Жовківського району Львівської області за актовим записом №15; після розірвання шлюбу визначити постійне місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом з [PERSON] . Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, судові витрати покласти на позивача, стягнути із позивача витрати відповідача на професійну правничу допомогу. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задоволити такі в повному обсязі. Пояснила, що у вихованні дітей їй допомагає батько та брат. Власного житла вона не має, але прописана в житлі батька. Транспортного засобу вона не має, але з транспортом їй допомагає брат. Зазначила, що перешкод у спілкуванні з дітьми вона не чинить. Лише одного разу вона не впустила відповідача, тому що він був неадекватний. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив задоволити такі в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог та просив відмовити в задоволенні таких. Пояснив, що він в той день приходив забрати дитину, оскільки мама дитиною, яка захворіла не займалася, а залишила на бабу. Зазначив, що їсти дитині готує баба, він приїжджав на день народження до дитини. Йому належить ј частка будинку, де він проживає, але зараз будує будинок, де буде близько 200 квадратних метрів. Вказав, що він їздив до Польщі на заробітки, а зараз має господарство, 40 свиней. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог та просив відмовити в задоволенні таких. Зазначив, що відповідач бажає зберегти сім`ю та спільно виховувати дітей. Наголосив, що позивач не належним чином виховує дітей, оскільки судовим рішенням з неї стягуються аліменти. Представник третьої особи у судовому засіданні позовну вимогу про розірвання шлюбу залишила на розсуд суду, а щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дітей - просила таку задовольнити. Пояснила, що комісією було обстежено місця проживання батька та матері, досліджено характеризуючі дані обох батьків та прийнято рішення, виконком Жовківської міської ради вважає доцільним визначення місця проживання дітей [PERSON] , 2014 р. н. та [PERSON] , 2016 р. н. з їх мамою [PERSON] , з врахуванням інтересів батька, який має право відвідувати дітей. У судовому засіданні було досліджено усі наявні в матеріалах справи докази. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 28.09.2013 року в Туринківській сільській раді (актовий запис № 15). З характеристики від 25.11.2020 року, виданої ТОВ «Фуджікура Аутомотів Україна Львів», вбачається, що [PERSON] за місцем праці характеризується позитивно. З характеристики від 24.11.2020 року, виданої Замочківською сільською радою, вбачається, що [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно. З довідки № F0000000484 від 27.11.2020 року, виданої ТОВ «Фуджікура Аутомотів Україна Львів», вбачається, що [PERSON] працювала в даному товаристві та її дохід за період з 27.07.2020 року по 31.10.2020 року склав 29222,87 грн. З довідки № 129 від 19.11.2020 року, виданої ТОВ «Фуджікура Аутомотів Україна Львів», вбачається, що [PERSON] дійсно працює у ТОВ «Фуджікура Аутомотів Україна Львів» з 27.07.2020 року по теперішній час. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , 2014 року народження. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , 2016 року народження. З копії психологічної характеристики, виданої Жовківською РДА, вбачається, що психологом була проведена робота з сім`єю [PERSON] та така триває. З копії листа Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області від 31.12.2020 року № 10254/52/01-20 вбачається, що за результатами перевірки факт жорстокого поводження з дітьми не знайшов свого підтвердження. З копії висновку оцінки потреб сім`ї № 873 від 30.11.2020 року вбачається, що сім`я [PERSON] потребує надання соціальних послуг. З квитанції № ПН1195681 від 15.02.2021 року вбачається, що відповідач сплатив ОПФ Адвокатське об`єднання Галицькі партнери 6000,00 грн. за юридичні послуги. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 04.03.2021 року вбачається, що за позивачем (РНОКПП [NUMBER] ) інформація в даних реєстрах відсутня. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 04.03.2021 року вбачається, що за відповідачем зареєстровано 1/5 будинку [ADDRESS] . З характеристики № 196, виданої Жовківською міською радою, вбачається, що відповідач по місцю проживання характеризується з позитивної сторони. З копії виконавчого листа від 27.05.2021 року, виданого Жовківським районним судом Львівської області, вбачається, що судом вирішено стягувати з позивача в користь відповідача аліменти на утримання [PERSON] , 2014 р.н. З висновку Жовківської міської ради про визначення місця проживання дітей [PERSON] , 2014 р.н., та [PERSON] , 2016 р.н., вбачається, що обстеживши умови проживання батьків [PERSON] і [PERSON] встановлено, що жодних вигод у батька не має: водопостачання у будинку відсутнє, туалет знаходиться на вулиці, ванна кімната відсутня, опалення пічне. Потреба дітей у повсякденних речах відсутня. По місцю проживання матері в [ADDRESS] є в наявності усі вигоди. Відомо, що мама [PERSON] працює і здатна забезпечити обох дітей матеріально на відміну від батька [PERSON] , який не має постійного заробітку. Встановлено також, що у відсутності матері дітьми опікується бабуся [PERSON] . З характеристики старости с. Замочок видно, що [PERSON] не схильна до конфліктів, доброзичлива, ввічлива, працьовита, скарг від жителів села до Жовківської міської ради на неї не поступало. На підставі вищенаведеного, виконком Жовківської міської ради вважає доцільним визначення місця проживання дітей [PERSON] , 2014 р. н. та [PERSON] , 2016 р. н. з їх мамою [PERSON] в [ADDRESS] . У судовому засіданні також було досліджено довідку фельдшерсько-акушерського пункту с. Замочок від 04.02.2021 року, виписку із журналу амбулаторних хворих, характеристику на [PERSON] , видану Замочківським ЗЗСО. Дослідивши усі матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причинами розірвання шлюбу є те, що з часом шлюбні відносини між сторонами погіршились, зникли відчуття любові, поваги, розуміння, терпіння, підтримки, тощо, відповідач створює позивачці перешкоди у вихованні дітей, між сторонами зникло порозуміння та повага один до одного, постійно виникають сварки, з 19 серпня 2020 року вони проживають окремо. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення, а відтак позовну вимогу про розірвання шлюбу потрібно задовольнити. Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дітей судом встановлено наступне. Відповідно до ч.6 ст.6 Сімейного кодексу України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція), яка ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 9 Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Судом встановлено, що позивач постійно піклується про дітей, бере участь у їх вихованні, утриманні, розвитку, за її місцем проживання створені належні умови для проживання та виховання дітей, позивач має стабільний дохід. Суд також враховує висновок органу опіки та піклування Жовківської міської ради про визначення місця проживання дітей [PERSON] , 2014 р.н., та [PERSON] , 2016 р.н.,відповідно до якого доцільно визначити проживання малолітніх дітей разом з матір`ю. Визначення місця проживання дітей з позивачем за даним рішенням не порушує батьківські права відповідача у справі. З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав і законних інтересів малолітніх [PERSON] та [PERSON] , найкращим інтересам дітей буде відповідати визначення місця проживання разом з матір`ю. За таких обставин позовну вимогу - після розірвання шлюбу визначити постійне місце проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] разом з [PERSON] - потрібно задовольнити. Інших фактичних даних, що мають значення для вирішення спору, немає. За таких обставин позов потрібно задовольнити повністю. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача в користь позивача потрібно стягнути суму судового збору, сплаченого позивачем при подачі даного позову.

Outcome: approved