Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача. В заяві позивач на підтвердження позовних вимог вказав, що відповідно до укладеного договору від 30.01.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, а саме не здійснював оплату по кредитному договору згідно умов. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 03.04.2014 року має заборгованість в сумі 23570 грн. 83 коп., яка складається з: 2502 грн. 64 коп. - заборгованість за кредитом; 12054 грн. 58 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 7415 грн. 00 коп. - заборгованість по комісії, а також штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 1098 грн. 61 коп. (процентна складова). А тому на підставі вищевикладеного просив винести рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 23570 грн. 83 коп., а також витрати понесені по справі (судовий збір) в сумі 243 грн. 60 коп. Від представника позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судове засіданні відповідач не з'явився. Від нього надійшла заява про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позову заперечує з посилання на заперечення, наявні в матеріалах справи (а.с.30-31), із змісту яких вбачається заперечення відповідачем позовних вимог з посиланням на сплив строку позовної давності. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи (розрахунок заборгованості, копію правил користування платіжною карткою, копію заяви позичальника від 30.01.2008 року, копію умов і правил надання банківських послуг, копію паспорту на ім'я [PERSON], [INFO], копію банківської ліцензії, виписку по особовому рахунку [NUMBER] на ім'я [PERSON], копію наказу ПриватБанку від 24.05.2005 року про запровадження спрощеної форми укладення договору, копію наказу ПриватБанку від 20.07.2005 року про зміну умов обслуговування кредитних карток «Товари в розстрочку»), суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 30.01.2008 року було укладено кредитний договір і кожна із сторін взяла на себе певні зобов'язання, позивач виконав свої зобов'язання і видав грошову суму в кредит відповідачу, а відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, тобто не здійснював оплату по кредитному договору щомісячно. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 03.04.2014 року має заборгованість, а саме: 2502 грн. 64 коп. - заборгованість за кредитом; 12054 грн. 58 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 7415 грн. 00 коп. - заборгованість по комісії. Загальна сума становить 21972 грн. 22 коп. В свою чергу заборгованість в частині стягнення суми штрафів в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 1098 грн. 61 коп. (процентна складова). підлягає задоволенню частково. Згідно п. 5.10 Умов і правил надання банківських послуг (що діяли на момент підписання кредитного договору) при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Враховуючи наведене процента складова штрафу визначена правильно та становить 1098 грн. 61 коп. (21972 грн. 22 коп. : 100 х 5), однак фіксована частина штрафу підлягає стягненню в сумі лише 250 грн. За таких обставин позов підлягає задоволенню частково. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 23320 грн. 83 коп., з яких: 2502 грн. 64 коп. - заборгованість за кредитом; 12054 грн. 58 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 7415 грн. 00 коп. - заборгованість по комісії, а також штрафи - 250 грн. (фіксована частина) та 1098 грн. 61 коп. (процентна складова). Відповідно до вимог ст. 526, 610, 615 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Пунктом 6.5 вищевказаних Умов і правил надання банківських послуг передбачено обов'язок клієнта погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перевищенню платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором. З наявного в матеріалах справи Порядку повернення кредиту вбачається, що відповідач під підпис був ознайомлений щодо необхідності сплати комісії за розрахункове обслуговування, яка нараховується щомісячно на загальну суму кредиту. Доводи відповідача щодо спливу строку позовної давності, на думку суду, є безпідставними виходячи з наступного: -згідно ст.ст. 256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. В силу вимог ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. П. 5.12 Умов і правил надання банківських послуг (що діяли на час укладання сторонами договору), передбачено, що строки позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів по даному договору встановлюються сторонами тривалістю 5 років. З матеріалів справи вбачається, що останній платіж по кредиту було здійснено 14.09.2009 року, позов пред'явлено до суду 05.05.2014 року. Наведенні обставини свідчать, що позов пред'явлено в межах п'ятирічного строку позовної давності після його переривання. Обставини викладені в вищевказаних запереченнях, щодо не укладання відповідачем договору про збільшення строку позовної давності, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами (п. 5.12 Умов і правил надання банківських послуг, яким передбачено строк позовної давності тривалістю 5 років та заявою позичальника від 30.01.2008 року (а.с.16), підписаною відповідачем, із змісту якої вбачається, що вказані Умови є складовою частиною кредитного договору). В силу статті 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати понесені ним по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., що підтверджено платіжним дорученням. На підставі викладеного та

Outcome: partial