Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Артемівської міської ради, про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, який складається з житлового будинку (А1 а), погребу (Б), сараю (В), сараю (Г), заборів (1-2), замощення (3), та водопроводу (4), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно до біржового контракту №137-Н від 07 травня 2002 року його мати - [PERSON], придбала житловий будинок з будівлями та прибудовами. Відповідно до заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 грудня 2009 року за [PERSON] встановлено право власності на будинок [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла, з метою оформити спадкові права після смерті матері він звернувся до державного нотаріуса Першої Артемівської державної нотаріальної контори. Згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 лютого 2013 року, він успадкував квартиру, що належала спадкодавцю і яка розташована за адресою: [ADDRESS]. В той же час в оформлені спадкових прав на вказаний вище житловий будинок з будівлями та побудовами було відмовлено з тих підстав, що після визнання судом права власності на нього за спадкодавцем, воно так і не було зареєстровано в органах державної реєстрації. У зв'язку з цим, він вимушений звернутися з цим позовом до суду. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Суд вважає за можливе розглянути справи без участі представника відповідача, на підставі тих доказів, що є в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO], його батьками є: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.7). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.8) [PERSON] помер [INFO] у віці 62 років. Відповідно до копії заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 грудня 2009 року (а.с.13) позовна заява [PERSON] до [PERSON], про визнання правочину за договором купівлі-продажу жилого будинку житловою площею 15,97 кв.м. [ADDRESS] по біржевому контракту №137-Н дійсним задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на будинок [ADDRESS]. Рішення набуло законної сили 04.01.2010 року, що також підтверджується копією біржевого контракту та копією технічного паспорту на будинок (а.с.9-12). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.14) [PERSON] померла [INFO] у віці 70 років. З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 лютого 2013 року (а.с.15-18) вбачається, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] є її син [PERSON]. Відповідно до листа Першої Артемівської державної нотаріальної контори від 17 грудня 2015 року згідно заяви [PERSON] про прийняття спадщини було заведено спадкову справу на майно [PERSON], померлої [INFO], інших заяв від інших спадкоємців не надходило. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює згідно з законом по своїй волі, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності придбається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.392 ЦК України, власник майна може пред*явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, а також у випадку втрати ним документів, підтверджуючих право власності. Відповідно до частини 1 та 2 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно з частиною 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини 1 статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з частинами 2 та 3 статті 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Суд з*ясував, що позивач відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом, оскільки є сином спадкодавця. Право власності на спадщину він придбав правомірно, не порушуючи права третіх осіб, проте документально не може оформити свої права, зокрема, права на спадщину, оскільки спадкодавець [PERSON] за час свого життя не встигла зареєструвати у органах державної реєстрації, що позбавляє позивача права володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном у повній мірі. Суд, з урахуванням аналізу наданих доказів, не вбачає підстав для відмови позивачу в задоволенні позову в частині визнання за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, який складається з житлового будинку (А1 а), погребу (Б), сараю (В), сараю (Г), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], яка померла [INFO], у зв'язку з чим суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги у цій частині, що стосується позовних вимог в частині визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на забори (1-2), замощення (3) та водопроводу (4), то в цій частині слід відмовити, оскільки цього не має у плані земельної дільниці як об'єкт, а зазначено як характеристика будівель та споруд. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial