Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. Мотивує свої вимоги тим, що 28 березня 2008 року, між ВІДКРИТИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» (правонаступником якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО», далі АТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО», Позивач), в особі директора відокремленого підрозділу Бобровицького району електричних мереж (надалі Бобровицький РЕМ) та гр. [PERSON] укладено Договір №150/48 про користування електричною енергією, за адресою: [ADDRESS] . Для здійснення, Відповідачем, платежів за спожиту електричну енергію, останньому було відкрито особовий рахунок: [NUMBER] . Відповідно до пункту 1 Договору, Позивач зобов`язався постачати Відповідачу електричну енергію, а останній, зобов`язався оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами, у терміни, передбачені Договором. Проте, положення Договору, щодо внесення Відповідачем плати за спожиту електричну енергію, останній виконує, не належним чином. Так, всупереч Договору та нормам чинного законодавства, Відповідачем, в період з квітня 2018 року, і по теперішній час, не сплачуються рахунки за спожиту електроенергію. Заборгованість Відповідача, перед Позивачем, становить 1 057,94 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином у порядку передбаченому ч. 11ст.\~128\~ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У силу приписів цієї статті з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомив суд про поважність його неявки в судові засідання, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку: 26 березня 2008 року між між ВІДКРИТИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» (правонаступником якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО», далі АТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО», Позивач), в особі директора відокремленого підрозділу Бобровицького району електричних мереж (надалі Бобровицький РЕМ) та гр. [PERSON] укладено Договір №150/48 про користування електричною енергією, за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-6). Відповідно до копії обігової відомості по абоненту [PERSON] за період з квітня 2018 р. по листопад 2018 р. вбачається, що [PERSON] є споживачем послуг з електропостачання за адресою: [ADDRESS] згідно з особовим рахунком 150/48 та її заборгованість складає 1057, 94коп. (а.с.7).гідно з п.1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Згідно з п. 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 споживач електричної енергії зобов`язаний: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів та дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів. Згідно з п.5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний сплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з пунктом 4.12 розділу ІV Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (надалі - ПРРЕЕ), оплата за спожиту, протягом розрахункового періоду, електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо Договором не встановлено іншого терміну. Згідно з ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», відповідач, як споживач електричної енергії, несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією, зокрема за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії. Таким чином судом було встановлено, що [PERSON] користувалася житлово-комунальними послугами в період з квітня 2018 , заборгованість за спожиту електричну енергію за вказаний період складає1 057 ,94 грн , нею добровільно не сплачено вказану суму на користь позивача, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 1921,00 грн. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з тим, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 1 921 грн.

Outcome: approved