Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову [PERSON] вказував, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування від 20.03.2001. В спірному будинку окрім позивача, зареєстрований [PERSON] , який з моменту реєстрації - 14.06.2017 в будинку не мешкав, його особистих речей в будинку немає, оплату за нараховані на нього комунальні платежі він не здійснює. В теперішній час, через реєстрацію відповідача у спірному домоволодінні позивач позбавлений можливості розпорядитися своїм майном на власний розсуд, та змушений сплачувати комунальні платежі за відповідача, також має складності із оформленням субсидій, тощо. Посилаючись на зазначене, позивач просив суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом. На судове засідання позивач не з`явився, до його початку подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав. Відповідач на судові засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, в зв`язку із чим, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності на підставі договору дарування від 20.03.2001 позивачу, [PERSON] (а.с. 4). З довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 12.04.2021 №02-02-20/414 (а.с. 5), вбачається, що за адресою [ADDRESS] , зареєстровані позивач, його дочка, [PERSON] та [PERSON] . З наданого позивачем акту від 07.04.2021 за підписом селищного голови та сусідів вбачається, що [PERSON] у спірному домоволодінні не проживає з дня реєстрації - 14.06.2017 (а.с. 6). Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 191 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач факту не проживання у спірному домоволодінні з червня 2017 року не оспорював, доказів вчинення йому перешкод у користуванні житлом до суду не надав, правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно положень ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved