Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він надав відповідачеві [PERSON] позику - грошові кошти в сумі 56530,54 доларів США, а також 34008,00 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути зазначену суму грошових коштів мені в строк не пізніше 13 лютого 2016 року. Зазначене підтверджується власноручно складеними та підписаними [PERSON] розписками від 20.12.2015 року та від 28.12.2015 року. Однак відповідачем [PERSON] до цього часу не повернуто позивачеві отриманих у позику коштів на загальну суму 90538,54 доларів США. У зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду з цим позовом. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики. Позивач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення в друкованих засобах масової інформації, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає наступне. Судом встановлено, що [PERSON] 13.12.2015 отримав в борг у позикодавця [PERSON] грошові кошти в розмірі 56530,54 доларів США, зобов'язався повернути позивачеві зазначену суму грошових коштів в строк не пізніше 13 лютого 2016 року разом з відсотками за користування коштами в розмірі 1% від ссуми боргу в місяць. Сторони дійшли згоди, що позичальник поверне кошти з відсотками в доларах США, або в гривнях по курсу НБУ дійсному станом на день повернення + 10%. В разі виникнення прострочення повернення заборгованості позичальник зобовязався сплатити пеню в розмірі 0,05% від отриманої в борг суми за кожен день прострочки, наведене підтверджується розпискою [PERSON] від 13.12.2015. Крім того, [PERSON] 13.12.2015 отримав в борг у позикодавця [PERSON] грошові кошти в розмірі 34008,00 доларів США, зобов'язався повернути позивачеві зазначену суму грошових коштів в строк не пізніше 13 лютого 2016 року разом з відсотками за користування коштами в розмірі 1% від ссуми боргу в місяць. Сторони дійшли згоди, що позичальник поверне кошти з відсотками в доларах США, або в гривнях по курсу НБУ дійсному станом на день повернення + 10%, що підтверджується підтверджується розпискою [PERSON] від 13.12.2015. Позичальник вказані зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість перед позивачем Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~\~\~ Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (525 ЦК України). Строк (термін) виконання зобов'язання встановлений ст. 530 ЦК України, а саме якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Борг підлягає стягненню на користь позивасча з визначенням еквівалента в національній валюті на час ухвалення рішення (ВСУ у справі № 6-284цс17 від 01.03.2017 року). Станом на 31.10.2017 року курс гривні до долара США за курсом Національного банку України складає 2682,93 за 100 доларів США. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення та стягненню боргу в відповідно до розписки від 20.12.2015 та від 28.12.20115, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу позику, а останній зобовязався повернути позику. Відповідач в повному обсязі прийняв на себе зобов'язання щодо виконання даного договору позики. Договір є обов'язковим до виконання, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Також до стягнення з відповідача в силу вимог п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України підлягають судові витрати на користь держави в розмірі 8000 грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Тому до стягнення з відповідача підлягають витрати понесені позивачем на правничу допомогу підтверджені актом приймання передачі наданої правничої допомоги в розмірі 2046 грн.

Outcome: approved