Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], яким просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користуванням житловим будинком №123 по вул. Вокзальна в м. Токмак Запорізької області. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. Позивачу на праві власності належить житловий будинок по вул. Вокзальна, буд.123 в м. Токмак, Токмацького район,у Запорізької області, що підтверджується договором про надання у безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва особистого житлового будинку на право особистої власності від 26.08.1981 року укладеного з виконавчим комітетом Токмацької міської ради народних депутатів посвідченого 05.10.1981 року державним нотаріусом Токмацької міської державної нотаріальної конторі (реєстровий №3369) та зареєстрованому Мелітопольським міжміським бюро технічної інвентаризації 24.11.1981 року реєстровий №1079. Реєстровий напис на документі про право особистої власності №5501 від 23.08.85 року. 02.03.2004 року, позивачем у вище зазначеному будинку було зареєстровано відповідача, що підтверджується довідкою про склад сім'ї виданою квартальним комітетом №21 Токмацької міської ради та домовою книгою житлового будинку по вул. Вокзальна буд. 123 м. Токмак. Однак з 2008 року відповідач [PERSON] у житловому будинку не проживає, особисті речи відповідача у будинку відсутні. Зазначене підтверджується довідкою про склад сім'ї виданою квартальним комітетом №21 Токмацької міської ради. У зв'язку з реєстрацією відповідача у належному позивачу житловому будинку, позивач повинен сплачувати за відповідача комунальні платежі, позивач немає можливості отримати субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, що порушує право позивача на володіння та розпорядження власністю. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання 13.09.2018 року та 17.10.2018 року не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, відзив на заявлені позовні вимоги не подав. За заявою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивачу на праві власності належить житловий будинок по вул. Вокзальна, буд.123 в м. Токмак Токмацького району Запорізької області, що підтверджується договором про надання у безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва особистого житлового будинку на право особистої власності від 26.08.1981 року укладеного з виконавчим комітетом Токмацької міської ради народних депутатів посвідченого 05.10.1981 року державним нотаріусом Токмацької міської державної нотаріальної конторі (реєстровий №3369) та зареєстрованому Мелітопольським міжміським бюро технічної інвентаризації 24.11.1981 року реєстровий №1079. Реєстровий напис на документі про право особистої власності №5501 від 23.08.85 року. 02.03.2004 року, позивачем у вище зазначеному будинку було зареєстровано відповідача, що підтверджується довідкою про склад сім'ї виданою квартальним комітетом №21 Токмацької міської ради та домовою книгою житлового будинку по вул. Вокзальна буд. 123 м. Токмак. Однак з 2008 року відповідач [PERSON] у житловому будинку не проживає, особисті речи відповідача у будинку відсутні. Зазначене підтверджується довідкою про склад сім'ї виданою квартальним комітетом №21 Токмацької міської ради. У зв'язку з реєстрацією відповідача у належному позивачу житловому будинку, позивач повинен сплачувати за відповідача комунальні платежі, немає можливості отримати субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, що порушує право позивача на володіння та розпорядження власністю. Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якого приєдналася Україна 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 - ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319 ЦК України). Гарантуючи захист прав власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.391, 392 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379, 382 наведеного Кодексу). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливі лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 150 ЖК України передбачає прав власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] не проживає у [INFO] з 2008 року, жилим приміщенням не користується, будь-якої домовленості щодо користуванням житлом між сторонами не встановлено, суд вважає, що є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. підлягають стягненню з відповідача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved