Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи, що подружні відносини з відповідачем припинені, подружнє життя не склалось через різні погляди на життя та сім'ю, через непримиримі протиріччя по різним побутовим питанням. Наразі сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують з січня 2018. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO] Шлюб має формальний характер, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому він наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою суду від 08.02.2019 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. 18.02.2019 через канцелярію суду позивачем надано заяву на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. Ухвалою суду від 22.02.2019 справу відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Позивач в підготовче засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглянути у його відсутність. Відповідач також в підготовче засідання не з'явилася, надала заяву, в якій зазначила, що позов визнає, просить задовольнити та розглядати без її участі. На підставі ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести підготовче засідання за відсутності сторін. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Провівши підготовче судове засідання в порядку ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі. Положеннями ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст.114 Сімейного Кодексу України шлюб вважається припиненим з моменту набрання рішення про його розірвання, чинності. Відповідно до ст.115 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу здійснене за рішенням суду, має бути зареєстровано в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що шлюб було зареєстровано 15.10.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, свідоцтво серії [NUMBER], актовий запис №158. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO], згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] в графі «батько» вказаний [PERSON], в графі «Мати» - [PERSON]. Також встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин з січня 2018 року, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння, почуття любові та довіри між ними втрачено і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін необхідно розірвати. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved