Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору № 6403-127К від 11.12.2007 року ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було надано громадину [PERSON] кредит у сумі 660 000,00 грн. строком до 11.12.2022 року зі сплатою 16,5 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Надання кредитних коштів проводилося згідно вимог п. 3.1. Кредитного договору на підставі письмових заяв Позичальника шляхом видачі готівкових коштів. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором від 11.12.2007 року між Банком та [PERSON] укладено іпотечний договір №6403-127І від 11.12.2007 року, посвідчений того ж дня приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Журавльовою З.В. за реєстровим № 1442. Відповідно до п. 1 Іпотечного договору, предметом іпотеки за вищевказаним договором є жилий будинок [ADDRESS], загальною площею 53 кв. м., житловою площею 26,8 кв. м., розташований на земельній ділянці площею 1476 кв. м., та складається з: житловий будинок - літера «А», житловою площею 26,8 кв. м., сарай - літера «Б», літня кухня - літера «Б'», фундамент під гараж - літера «К», навіс - літера «С», зливна яма - №12, паркани - №№№8,13,14,10, ворота - №№9, 11, водопровід №2, що належить Іпотекодавцю на підставі рішення суду, справа №2-2204 від 16.05.2006 року Ленінського районного суду м. Запоріжжя, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №16910003, виданого Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 04.12.2007 року, реєстраційний №16451847, номер запису 42778 в книзі 307. В цьому ж пункті іпотечного договору зазначено, що відповідно до ч.4 ст. 6 Закону України «Про іпотеку» у разі передачі в іпотеку будівлі іпотека також поширюється на належну Іпотекодавцю на праві власності земельну ділянку або її частину, на якій розташована відповідна будівля (споруда) і яка необхідна для використання цієї будівлі (споруди) за цільовим призначенням. Земельна ділянка площею 0,1000 га, на якій розташовано предмет іпотеки, належить [PERSON] (Позичальнику) згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 06.03.2007р., кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Згідно п. 2 Іпотечного договору, предмет іпотеки передається в іпотеку, як забезпечення повернення кредитних ресурсів, виданих за Кредитним договором, а також процентів за користування кредитними ресурсами, а також комісійної винагороди за Кредитним договором, неустойки за цим Договором або за Кредитним договором, враховуючи відшкодування збитків, завданих простроченням платежів за Основним зобов'язанням, відшкодування витрат по зверненню стягнення на Предмет іпотеки в повному обсязі, визначеному на момент фактичного задоволення вимог. Позичальником було порушено основні зобов'язання за договором про відкриття кредитної лінії №6403-127К від 11.12.2007 року, сума заборгованості за Кредитним договором за період з 11.12.2007 по 01.08.2014 склала 3 917 004,34 грн., і складається з: - заборгованості за кредитом у розмірі 659998,90 грн.; - заборгованості по відсоткам у розмірі 575793,54 грн.; - пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам у розмірі 2 681 211,90 грн. У відповідності із положеннями статті 35 Закону України «Про іпотеку» на адресу боржника направлено вимогу від 22.08.2014 №2687, згідно з якою пропонувалось відповідачу усунути порушення основного зобов'язання за кредитним договором щодо належного проведення розрахунків протягом 30 (тридцяти) днів з моменту отримання даної вимоги. При цьому, попереджено про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. [PERSON] у відповідь на зазначу вимогу надав заперечення, в яких послався на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2013 у справі №2-3583/11, та відмовився добровільно виконати вимогу Банку. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2013 у справі №2-3583/11, залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 24.10.2013 у справі №22-ц/778/4932/13 задоволено позовні вимоги АТ «Банк «Фінанси та кредит» і стягнуто з гр. [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 11.12.2007 №6403-127К у розмірі 1792896,97 грн. Звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку встановленому Законом України «Про іпотеку» є одним із видів захисту порушеного права, при цьому стягнення заборгованості з боржника не перешкоджає іпотекодержателю задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідачем оскаржувався кредитний договір. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.09.2012 у справі №2-3552/11, залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 28.11.2012 у справі №22ц-5516/2012 в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. Відповідачем оскаржувався іпотечний договір. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2012 у справі №2-3553/11, залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 31.07.2012 у справі №22-3109/2012 в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позичальник зобов`язаний виплачувати відсотки від суми займу щомісячно до дня повернення позики, при відсутності іншої домовленості. Але, відповідачем не виконуються умови щодо сплати відсотків та станом на 01.08.2014 року заборгованість по сплаті відсотків становить 3 917 004, 34 гривень. Згідно ст.. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідач та його представник в судові засідання не з'явились з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлені належним чином . Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 224 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Статтями 526, 527, 530, 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належними чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Крім того, частиною другою ст. 1050 ЦК України встановлено, що коли договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Також, відповідно до ст. 611, 615 ЦК України у випадку порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодежатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки». Відповідно до умов ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцями і іпотеко держателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотеко держатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем (відповідачем) в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Судом встановлено, що 11 грудня 2007 року між позивачем і відповідачем укладений кредитний договір № 6403-127К про надання кредиту у розмірі 660 000,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,5 % річних з кінцевим терміном повернення 11.12.2022 року. Кредитний договір складений і підписаний обома сторонами відповідним чином. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Позивач зобов'язання за вказаним вище договором виконав в повному обсязі. Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Як вбачається з розрахунку, загальна заборгованість за кредитним договором, станом на 01.08.2014 року становить 734 585,57 гривень. Заборгованість за цією сумою, відповідачем не погашена дотепер. Згідно п.п. 3.4., 3.5. Кредитного договору [PERSON] зобов`язався достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів у випадку невиконання умов кредитного договору, тобто зазначені пункти договору містять норму про відповідальність відповідача у вигляді дострокового повернення кредиту, в тому числі й при порушенні зобов`язань по щомісячній сплаті кредиту та відсотків. На підставі п.п. 8.4.8, 8.4.15 Договору іпотеки, право вибору способу задоволення вимог, встановлених умовами укладеного Договору іпотеки належить Іпотекодержателю (банку) Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека є видом забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим законом. Таким чином, у разі невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором (повернення кредиту та сплати відсотків за користування цим кредитом), позивач на підставі ст. 33 Закону України «Про іпотеку» має право звернути стягнення на предмет іпотеки, що забезпечує це кредитне зобов'язання. Відповідно до ч.3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню і витрати понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 243,60 гривень. Враховуючи наведене,

Outcome: approved