Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 1350,96 грн., обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 02.02.2009 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс» та відповідачем укладено Кредитний договір № 0357/П11/95/0068707. Відповідно Генерального договору про відступлення прав за кредитними договорами ТОВ «ФК «Гарант Плюс» від 06.10.2008 року ВАТ «Плюс Банк», який перейменовано у ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк» придбав у ТОВ «ФК «Гарант Плюс» права кредитодавця за вищевказаним Кредитним договором по відношенню до відповідача. ТОВ «ФК «Гарант Плюс» передало Банку, як новому кредитору Кредитний договір, що підтверджує набуття Позивачем прав кредитодавця за Кредитним договором та є підставою для пред'явлення вимоги та вчинення інших дій, які випливають з Кредитного договору та/або входять до прав кредитодавця. Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 3317,86 грн. зі сплатою 20,9895річних з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним графіком щомісячних платежів. Протягом строку дії Кредитного договору відповідач систематично порушував терміни сплати кредиту і процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим йому було надіслано листи-повідомлення з вимогою повернення боргу, які залишено без уваги. Станом на 20.11.2013 року борг за Кредитним договором № 0357/П11/95/0068707 від 02.02.2009 року становить: 1350,96 грн., з яких: прострочений борг - 163,63 грн., прострочені проценти 159,84 грн., строкові проценти - 1,69 грн., нарахована плата за кредитне обслуговування - 192,34 грн., прострочена плата за кредитне обслуговування - 176,52 грн. Пеня за несвоєчасне виконання умов Кредитного договору станом на 20.11.2013 року становить: пеня за несвоєчасне погашення платежів - 301,94 грн., віндикаційні витрати - 445 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованність за кредитом та судові витрати по справі. Представник позивача в судове не з'явився, засідання подав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглядати за своєї відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги позивача не визнав посилаючись на їх безпідставність. Просить в задоволенні позову відмовити, справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що в задоволені позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.02.2009 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс» та відповідачем укладено Кредитний договір № № 0357/П11/95/0068707. Відповідно Генерального договору про відступлення прав за кредитними договорами ТОВ «ФК «Гарант Плюс» від 06.10.2008 року ВАТ «Плюс Банк», який перейменовано у ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк» придбав у ТОВ «ФК «Гарант Плюс» права кредитодавця за вищевказаним Кредитним договором по відношенню до відповідача. ТОВ «ФК «Гарант Плюс» передало Банку, як новому кредитору Кредитний договір, що підтверджує набуття Позивачем прав кредитодавця за Кредитним договором та є підставою для пред'явлення вимоги та вчинення інших дій, які випливають з Кредитного договору та/або входять до прав кредитодавця. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, то новий кредитор несе ризик настання для нього несприятливих наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Оскільки на час укладення між TOB «Фінансова компанія «Гарант Плюс» та ВАТ «Плюс Банк», правонаступником якого являється позивач по справі, генерального договору про відступлення прав за кредитними договорами, тобто 02 лютого 2009 року, не було укладено кредитний договір № 0357/П11/95/0068707, за яким у відповідача виникли зобов'язання перед TOB «Фінансова компанія «Гарант Плюс», то до банку відповідні права кредитора за цим договором не перейшли. Доказів укладення між TOB «Фінансова компанія «Гарант Плюс» і ВАТ «Плюс Банк» інших договорів цесії за вимогами до [PERSON] суду не надано. Судом також встановлено, що пунктом 4.1 договору передбачено, що річна процентна ставка складається із процентної ставки передбаченої пунктом 4.1 цього Договору помноженої на 365 днів. У позовній заяві зазначені річні 20,9895% не відповідають вимогам пункту 4.1 Договору. Копія кредитної історії позивачем до позовної заяви не додана, що унеможливлює визначення дійсності по виконанню даного кредитного договору. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмовити ПАТ «Ідея Банк» у задоволенні позову. На підставі викладеного, ст.ст. 512, 526, 536, ч.1 ст.1054 ЦК України,

Outcome: dismissed