Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Зазначає, що з 05.06.2013 року перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. З лютого 2014 року сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені, спільне життя з відповідачем не склалося в зв'язку з відсутністю порозуміння та постійними сварками. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні. Вважає подальше подружнє життя та збереження шлюбу неможливим, просить розірвати шлюб та стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 100 грн. щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття сина. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, в телефонному режимі просила суд розглянути справу за її відсутності, не заперечувала щодо задоволення позову. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу подружжя та стягнення аліментів на утримання дитини, оскільки примирення між ними не можливе із-за небажання зберегти сім'ю. Суд вважає поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем і вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.06.2013 року у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Компаніївського РУЮ Кіровоградської області, актовий запис № 10 (а.с.5). Сторони спільного господарства не ведуть та припинили сімейні відносини, клопотань про надання часу на примирення до суду від сторін не надходило, наполягають на розірванні шлюбу. Згідно з п.2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідач не виявила бажання після розірвання шлюбу змінювати прізвище. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При вирішенні питання про стягнення аліментів суд відповідно до ст.182 СК України має враховувати матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження від 08.10.2013 року відповідач є матір'ю [PERSON], [INFO] (а.с.7). З довідки виданої виконкомом Компаніївської селищної ради Кіровоградської області від 12.01.2015 р. до складу сім'ї позивача входить його неповнолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.6). При визначенні розміру аліментів суд враховує працездатний вік та стан здоров'я відповідача, відсутність у відповідача інших дітей, яким-би вона сплачувала аліменти, а тому вважає за можливе визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню, у визначеному позивачем розмірі. Згідно із ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника аліментів або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи відсутність інформації про офіційне працевлаштування відповідача та отримання постійного регулярного доходу, працездатний вік та стан її здоров'я, відсутність у відповідача інших дітей, яким-би вона сплачував аліменти, суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню, в твердій грошовій сумі у визначеному позивачем розмірі, що відповідає вимогам закону і обставинам справи. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved