Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов тими обставинами, що 19.10.2001 року між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося тому, що у подружжя різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Спільне господарство не ведеться. Позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме його інтересам. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Ухвалою від 03.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала письмовий відзив на позов в якому не заперечувала проти позовних вимог, просила розглянути справу за її відсутності. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що судовий розгляд справи можливо здійснити на підставі наявних у справі матеріалів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.10.2001 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсон, актовий запис №831, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . [INFO] у подружжя народився син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 22.02.2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції у Херсонській області. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд бере до уваги позицію відповідачки, яка позовні вимоги визнала, що згідно положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу та посилається на те, що подружні відносини припинено, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити її інтересам, а відповідачка на розірвання шлюбу згодна, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved