Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~Позивач \~звернувся \~до суду\~з позовом\~до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони перебувають у шлюбі з 16.09.2014 року. Від подружнього життя спільних дітей не мають, спільного майна за час спільного проживання не набули. Сімєю сторони прожили рік. З грудня 2015 року дружина позивача переїхала жити до іншої місцевості. На даний час позивач проживає з іншою жінкою, мають спільну дитину. [PERSON] має намір одружитися та виховувати свою дитину в шлюбі. Збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи провести без його участі. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 11\~ст.\~128\~ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет https://sh.cn.court.gov.ua/sud2524/pres-centr/ogoloshennya/ogol_749_909_18 в засідання не зявилась, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без її участі, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Тому, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 16.09.2014 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Щорського районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 87, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І - ЕЛ № 123576 ( а.с. 5). Сімейне життя у сторін не склалося, в силу відсутності взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Враховуючи викладене,

Outcome: approved