Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності. Посилалася в позові на те, що 16 серпня 2006 року Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради Йосепчук Михалині Іванівні, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було видане свідоцтво про право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Квартира складалась з однієї кімнати, загальна площа становила 28,80 кв.м, житлова площа 13,80 кв.м. Квартира була передана у спільну сумісну власність. У зв`язку із здійсненням реконструкції вказаної вище квартири, у 2008 році співвласники звернулись до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19 грудня 2008 року за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було визнано право спільної сумісної власності на 51/100 частину житлового будинку літ. «А» по [ADDRESS] з належними до нього господарськими будівлями, а саме: на квартиру [ADDRESS] в житловому будинку літ. «А» загальною площею 70,90 кв.м, в тому числі житловою площею 49,90 кв.м (три житлові кімнати); на 2/3 сараю літ «В», вбиральню літ. «Г». На підставі вказаного рішення суду 29 січня 2009 року була здійснена реєстрація права спільної сумісної власності на 51/100 частку за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . У зв`язку із тим, що право власності на вказане вище нерухоме майно перебувало у спільній сумісній власності і частка спадкодавця не була визначена, [PERSON] , як спадкоємець, звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 8 червня 2015 року було визнано за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме: на 51/500 частини житлового будинку літ. «А» з належними до нього будівлями та спорудами на [ADDRESS] , які складаються в житловому будинку літ. «А» з приміщень квартири [ADDRESS] (загальною площею 87,10 кв.м, в тому числі три житлові кімнати площею 46,70 кв.м), а саме: 1-1 коридор пл. 3,90 кв.м, 1-2 кухня пл. 9,50 кв.м, 1-3 кімната пл. 14,00 кв.м, 1-4 санвузол пл. 3,80 кв.м, 1-5 кімната пл. 16,90 кв.м, 1-6 кухня пл. 19,20 кв.м, 1-7 санвузол пл. 4,00 кв.м, 1-8 кімната пл. 15,80 кв.м, крім того 2/3 сараю літ. «В», вбиральня літ. «Г». [INFO] помер [PERSON] . У зв`язку із тим, розмір належної йому частки у спільному сумісному майні не був визначений, [PERSON] , як спадкоємець, звернувся до суду із позовом. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 березня 2017 року було визнано за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме: на 102/500 частин житлового будинку літ. «А» з належними до нього будівлями та спорудами на [ADDRESS] , які складаються в житловому будинку літ. «А» з приміщень квартири [ADDRESS] (загальною площею 87,10 кв.м, в тому числі три житлові кімнати площею 46,70 кв.м), а саме: 1-1 коридор пл. 3,90 кв.м, 1-2 кухня пл. 9,50 кв.м, 1-3 кімната пл. 14,00 кв.м, 1-4 санвузол пл. 3,80 кв.м, 1-5 кімната пл. 16,90 кв.м, 1-6 кухня пл. 19,20 кв.м, 1-7 санвузол пл. 4,00 кв.м, 1-8 кімната пл. 15,80 кв.м, крім того 2/3 сараю літ. «В», вбиральня літ. «Г». На підставі вказаного рішення суду 18 квітня 2017 року була здійснена реєстрація права власності на 102/500 частки за [PERSON] . Отже, на даний час співвласниками 51/100 частки житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] є [PERSON] , якому належить 102/500 частки та решта 153/500 залишились у спільній сумісній власності позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У 2015 році позивачами, з метою покращення житлових умов, була здійснена самочинна реконструкція належної їм 51/100 частки житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] шляхом переобладнання горища в мансарду. На даний час, згідно з технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальна площа квартири [ADDRESS] , яка становить 51/100 частку житлового будинку, збільшилась з 87,10 кв.м до 106,70 кв.м за рахунок добудови в мансардному приміщенні кімнати площею 15,00 кв.м та комори площею 4,7 кв.м. Для встановлення подальшої можливості використання житлового приміщення, позивачем [PERSON] був замовлений звіт про проведення технічного обстеження. 29 червня 2021 року ПБК «Проектувальник», експерт Телекі Тетяна Василівна, був наданий звіт про проведення технічного обстеження 51/100 частин житлового будинку літ «А» (приміщення кв. [ADDRESS] ) з належними до нього 2/3 сараю літ «В», вбиральня літ «Г» на [ADDRESS] . Відповідно до висновку, наведеному у вказаному звіті, за результатами технічного обстеження об`єкта 51/100 частин житлового будинку літ «А» (приміщення кв. [ADDRESS] ) житлова площа 61,70 кв.м, загальна площа 106,70 кв.м з належними до нього будівлями та спорудами: 2/3 сараю літ «В», вбиральня літ «Г» на [ADDRESS] встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. Так, у вказаному звіті заначено, що будівля, споруда, а саме: кв. [ADDRESS] ремонту не потребує. Розміщення житлового будинку відповідає генплану м. Чернівці. Під час технічного обстеження на предмет визначення можливості або неможливості його надійної та безпечної експлуатації, в тому числі відповідності державним будівельним нормам щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення (для будинків і споруд цивільного призначення, у тому числі багатоквартирних житлових будинків незалежно від класу наслідків (відповідальності), були оглянуті основні несучі та огороджувальні конструкції об`єкта стіни, перекриття, дах, сходи, дворові споруди та встановлено їх готовність до експлуатації. Об`єкт розташований в рівнинній зоні. На підставі поданих експерту документів свідоцтво про право власності від 16 серпня 2006 року, рішення Першотравневого районного суду від 21 березня 2017 року технічний паспорт, встановлено, що об`єкт був побудований у період з 1948 по 2015 роки. Вогнестійкість об`єкта, згідно з додатком В ДБН В.1.1.-7-2016 «Захист від пожежі. Пожежна безпека об`єктів будівництва» - ІІІа. Інформація щодо відповідності місця розташування об`єкта вимогам державних будівельних норм, отримана виконавцем від місцевого органу містобудування та архітектури об`єкт існуючий (87,0 кв.м) існує з 1948 року, мансарда виконана в межах об`єму горища, який існував до реконструкції (19,7 кв.м). Розташований в зоні Ж-2 відповідає нормам. Об`єкт кв. [ADDRESS] , розташований у двоповерховому двоквартирному житловому будинку, мансардні приміщення розташовані над кв. [ADDRESS] та в межах кв. [ADDRESS] . Планувальні рішення спрямовані на можливість проживання сім`ї, яка складається з двох поколінь. Квартира роз`єднана зовнішніми сходами (1-ий поверх + 2-ий з мансардним). Система водопроводу та водовідведення (каналізації) міські мережі, наявні, труби пластикові. Вентиляція природна. Інженерне обладнання газовий парапетний котел, побутова електроплита. Тобто, наведеними вище документами підтверджується повна відповідність здійсненої реконструкції з добудови в мансардному приміщенні кімнати площею 15,00 кв.м та комори площею 4,7 кв.м. визначеним будівельним, санітарним, пожежним нормам та правилам. Земельна ділянка на якій розташований будинок [ADDRESS] не приватизована. Здійснена позивачами реконструкція квартири не порушує права співвласника 49/100 часток будинковолодіння по [ADDRESS] , що підтверджується відповідною заявою представника співвласника [PERSON] від 5 квітня 2021 року. Відповідно до довідки про надання інформаційно-консультативних послуг від 22 липня 2021 року, оціночна вартість 51/100 часток житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та спорудами, що розташоване за адресою: [ADDRESS] становить 280\~789,68 грн. При проведенні судового розгляду справи позивач в зал судового засідання не зявився, направив заяву в якій позов підтримав повністю, просив розгляд провести в його відсутності. Відповідач представник Чернівецької міської ради в зал судового засідання не зявилися , направили заяву в якій позов визнали повністю та не заперечували проти його задоволеня, просили провести розгляд в їх відсутності. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази, які були у справі, суд вважає, що позов обґрунтований. 16 серпня 2006 року Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради Йосепчук Михалині Іванівні, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було видане свідоцтво про право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Квартира складалась з однієї кімнати, загальна площа становила 28,80 кв.м, житлова площа 13,80 кв.м. Квартира була передана у спільну сумісну власність. У зв`язку із здійсненням реконструкції вказаної вище квартири, у 2008 році співвласники звернулись до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19 грудня 2008 року за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було визнано право спільної сумісної власності на 51/100 частину житлового будинку літ. «А» по [ADDRESS] з належними до нього господарськими будівлями, а саме: на квартиру [ADDRESS] в житловому будинку літ. «А» загальною площею 70,90 кв.м, в тому числі житловою площею 49,90 кв.м (три житлові кімнати); на 2/3 сараю літ «В», вбиральню літ. «Г». На підставі вказаного рішення суду 29 січня 2009 року була здійснена реєстрація права спільної сумісної власності на 51/100 частку за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . У зв`язку із тим, що право власності на вказане вище нерухоме майно перебувало у спільній сумісній власності і частка спадкодавця не була визначена, [PERSON] , як спадкоємець, звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 8 червня 2015 року було визнано за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме: на 51/500 частини житлового будинку літ. «А» з належними до нього будівлями та спорудами на [ADDRESS] , які складаються в житловому будинку літ. «А» з приміщень квартири [ADDRESS] (загальною площею 87,10 кв.м, в тому числі три житлові кімнати площею 46,70 кв.м), а саме: 1-1 коридор пл. 3,90 кв.м, 1-2 кухня пл. 9,50 кв.м, 1-3 кімната пл. 14,00 кв.м, 1-4 санвузол пл. 3,80 кв.м, 1-5 кімната пл. 16,90 кв.м, 1-6 кухня пл. 19,20 кв.м, 1-7 санвузол пл. 4,00 кв.м, 1-8 кімната пл. 15,80 кв.м, крім того 2/3 сараю літ. «В», вбиральня літ. «Г». [INFO] помер [PERSON] . У зв`язку із тим, розмір належної йому частки у спільному сумісному майні не був визначений, [PERSON] , як спадкоємець, звернувся до суду із позовом. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 березня 2017 року було визнано за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме: на 102/500 частин житлового будинку літ. «А» з належними до нього будівлями та спорудами на [ADDRESS] , які складаються в житловому будинку літ. «А» з приміщень квартири [ADDRESS] (загальною площею 87,10 кв.м, в тому числі три житлові кімнати площею 46,70 кв.м), а саме: 1-1 коридор пл. 3,90 кв.м, 1-2 кухня пл. 9,50 кв.м, 1-3 кімната пл. 14,00 кв.м, 1-4 санвузол пл. 3,80 кв.м, 1-5 кімната пл. 16,90 кв.м, 1-6 кухня пл. 19,20 кв.м, 1-7 санвузол пл. 4,00 кв.м, 1-8 кімната пл. 15,80 кв.м, крім того 2/3 сараю літ. «В», вбиральня літ. «Г». На підставі вказаного рішення суду 18 квітня 2017 року була здійснена реєстрація права власності на 102/500 частки за [PERSON] . Отже, на даний час співвласниками 51/100 частки житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] є [PERSON] , якому належить 102/500 частки та решта 153/500 залишились у спільній сумісній власності позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У 2015 році позивачами, з метою покращення житлових умов, була здійснена самочинна реконструкція належної їм 51/100 частки житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] шляхом переобладнання горища в мансарду. На даний час, згідно з технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальна площа квартири [ADDRESS] , яка становить 51/100 частку житлового будинку, збільшилась з 87,10 кв.м до 106,70 кв.м за рахунок добудови в мансардному приміщенні кімнати площею 15,00 кв.м та комори площею 4,7 кв.м. Для встановлення подальшої можливості використання житлового приміщення, позивачем [PERSON] був замовлений звіт про проведення технічного обстеження. 29 червня 2021 року ПБК «Проектувальник», експерт Телекі Тетяна Василівна, був наданий звіт про проведення технічного обстеження 51/100 частин житлового будинку літ «А» (приміщення кв. [ADDRESS] ) з належними до нього 2/3 сараю літ «В», вбиральня літ «Г» на [ADDRESS] . Відповідно до висновку, наведеному у вказаному звіті, за результатами технічного обстеження об`єкта 51/100 частин житлового будинку літ «А» (приміщення кв. [ADDRESS] ) житлова площа 61,70 кв.м, загальна площа 106,70 кв.м з належними до нього будівлями та спорудами: 2/3 сараю літ «В», вбиральня літ «Г» на [ADDRESS] встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. Так, у вказаному звіті заначено, що будівля, споруда, а саме: кв. [ADDRESS] ремонту не потребує. Розміщення житлового будинку відповідає генплану м. Чернівці. Під час технічного обстеження на предмет визначення можливості або неможливості його надійної та безпечної експлуатації, в тому числі відповідності державним будівельним нормам щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення (для будинків і споруд цивільного призначення, у тому числі багатоквартирних житлових будинків незалежно від класу наслідків (відповідальності), були оглянуті основні несучі та огороджувальні конструкції об`єкта стіни, перекриття, дах, сходи, дворові споруди та встановлено їх готовність до експлуатації. Об`єкт розташований в рівнинній зоні. На підставі поданих експерту документів свідоцтво про право власності від 16 серпня 2006 року, рішення Першотравневого районного суду від 21 березня 2017 року технічний паспорт, встановлено, що об`єкт був побудований у період з 1948 по 2015 роки. Вогнестійкість об`єкта, згідно з додатком В ДБН В.1.1.-7-2016 «Захист від пожежі. Пожежна безпека об`єктів будівництва» - ІІІа. Інформація щодо відповідності місця розташування об`єкта вимогам державних будівельних норм, отримана виконавцем від місцевого органу містобудування та архітектури об`єкт існуючий (87,0 кв.м) існує з 1948 року, мансарда виконана в межах об`єму горища, який існував до реконструкції (19,7 кв.м). Розташований в зоні Ж-2 відповідає нормам. Об`єкт кв. [ADDRESS] , розташований у двоповерховому двоквартирному житловому будинку, мансардні приміщення розташовані над кв. [ADDRESS] та в межах кв. [ADDRESS] . Планувальні рішення спрямовані на можливість проживання сім`ї, яка складається з двох поколінь. Квартира роз`єднана зовнішніми сходами (1-ий поверх + 2-ий з мансардним). Система водопроводу та водовідведення (каналізації) міські мережі, наявні, труби пластикові. Вентиляція природна. Інженерне обладнання газовий парапетний котел, побутова електроплита. Тобто, наведеними вище документами підтверджується повна відповідність здійсненої реконструкції з добудови в мансардному приміщенні кімнати площею 15,00 кв.м та комори площею 4,7 кв.м. визначеним будівельним, санітарним, пожежним нормам та правилам. Земельна ділянка на якій розташований будинок [ADDRESS] не приватизована. Здійснена позивачами реконструкція квартири не порушує права співвласника 49/100 часток будинковолодіння по [ADDRESS] , що підтверджується відповідною заявою представника співвласника [PERSON] від 5 квітня 2021 року. Відповідно до довідки про надання інформаційно-консультативних послуг від 22 липня 2021 року, оціночна вартість 51/100 часток житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та спорудами, що розташоване за адресою: [ADDRESS] становить 280\~789,68 грн. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник, володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно з ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частин першої, другої ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації; державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Як передбачено ст. 152 Житлового кодексу України виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується. Статтею 179 Житлового кодексу України передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до абзацу четвертого п. 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572 в редакції станом на 20 січня 2009 року, яка діяла на момент здійснення позивачами реконструкції належної їм квартири [ADDRESS] , власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири), власника гуртожитку (житлового приміщення у гуртожитку) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку. При цьому слід зазначити, що Уряд спростив процедуру проведення ремонтів у житлових будинках та гуртожитках. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 р. № 1024 «Про внесення змін до Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків» було спрощено механізм отримання власниками або наймачами (за згодою власників) дозвільної документації на проведення ремонту у житлових приміщеннях. Так з Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572 виключено норму щодо необхідності отримання від органу місцевого самоврядування дозволу на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень у житлових будинках і гуртожитках у тому випадку, коли такі роботи не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування. Таким чином відтепер, власники або наймачі (за погодженням з власником) квартир та кімнат в гуртожитках, при виконанні робіт з переобладнання і перепланування, які не передбачають втручання в несучі конструкції або інженерні системи загального користування, не зобов`язані звертатися за дозвільними документами. Згідно з п. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до п. 4 ст. 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Згідно з ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» роз`яснено, що за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК, ч. 3 ст.3 ЦПК України). У зв`язку з цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Згідно з п. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» орган державного архітектурно-будівельного контролю безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію: збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарські (присадибні) будівлі і споруди загальною площею до 300 квадратних метрів. До власників (користувачів) земельних ділянок, які відповідно до цього пункту подали документи про прийняття в експлуатацію збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт об`єктів будівництва, штрафні санкції за виконання будівельних робіт без отримання документів, що дають право на їх виконання, та за експлуатацію або використання об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, не застосовуються. Прийняття в експлуатацію окремої квартири в індивідуальному будинку збудованої без документу, що дає право на виконання будівельних робіт, можливо тільки після визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду. Згідно з п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року (в редакції від 06.04.2021 року) у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Технічне обстеження проводиться суб`єктом господарювання, який має у своєму складі відповідних виконавців, що згідно із Законом України «Про архітектурну діяльність» одержали кваліфікаційний сертифікат, або фізичною особою - підприємцем, яка згідно із зазначеним Законом має кваліфікаційний сертифікат (далі - виконавці). З огляду на викладене позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вважають, що можуть просити суд визнати за ними право власності на реконструйовану квартиру [ADDRESS] загальною площею 107,60 кв.м, житловою площею 61,70 кв.м, що становить 51/100 частку будинковолодіння з належними до нього господарськими будівлями та спорудами. При цьому, як зазначалось вище, на даний час співвласниками 51/100 частки житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] є [PERSON] , якому належить 102/500 частки та решта 153/500 залишились у спільній сумісній власності позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У відповідності до норм ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Домовленості між позивача щодо збільшення або зменшення їх частки у спільному майні не було. Враховуючи викладене, 153/500 частки належного позивачам нерухомого майна, яке перебуває у спільній сумісній власності слід розділити між ними в рівних долях, визначивши, що кожному належить по 51/500 часток житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . З огляду на те, що позивачу [PERSON] належить 102/500 частки нерухомого майна на підставі рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 березня 2017 року, його частка на даний момент з урахуванням 51/500 часток, які перебувають у спільній сумісній власності позивачів, повинна становити 153/500 часток. За позивачами [PERSON] та [PERSON] слід визнати право власності на нерухоме майно по 51/500 частці на кожного. На підставі наведеного та

Outcome: approved