Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за навчання , у якому вказав, що випускниця комунального закладу «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради [PERSON] при розподілі одержала направлення на роботу до Комунальної установи «Дитячої лікарні №1 за місцем розподілу відповідач з невідомих причин не відпрацювала 3 роки. Комунальний заклад «Запорізькій медичний коледж» Запорізької обласної ради відповідно до рішення Запорізької обласної ради від 24.12.202 року №34 перейменовано в Комунальний вищий навчальний заклад «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради. Комунальний вищий навчальний заклад «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради є вищим навчальним закладом 1 рівня акредитації комунальної форми власності, перебуває у підпорядкуванні Запорізької обласної ради, а також за галузевою спрямованістю підвідомчій управлінню охорони здоровя Запорізької обласної державної адміністрації та управлінню освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації. 11.07.2008 року між позивачем та відповідачем укладено типову угоду №55Ост 040808 про підготовку фахівців з вищою освітою, згідно умов якої відповідач взяв на себе зобовязання прибути після закінчення вищого навчального закладу на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років. А у разі відмови їхати за призначенням відшкодувати до державного та місцевого бюджету вартість навчання в установленому порядку. 05.07.2011 року відповідачу присвоєно кваліфікацію медичної сестри виданий диплом молодшого спеціаліста АР №41489905 за спеціальністю «Сестринська справа».Відповідно до п.8 Порядку працевлаштування випускників, випускники ,які уклали угоду з вищим навчальним закладом після зарахування на вчання, повинні відпрацювати за місцем призначення не менше трьох років. п.14 Порядку передбачено , що у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням , звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобовязаний у встановленому законом порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. В наслідок відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням відповідач зобовязаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання. Загальний розмір понесених витрат навчальним закладом за навчання відповідача за рахунок коштів Державного бюджету становить 34264,06 грн. Листом головного лікаря Комунальної установи «Дитяча лікарня» №1 від 03.10.2013 року №1482/01-15 позивача повідомлено про те, що з направленням для працевлаштування відповідач не зверталась. Позивач неодноразово інформував відповідача шляхом направлення листів про необхідність надати інформацію щодо працевлаштування відповідача, листом від 12.12.2013 р. №968 та від 13.05.2014 р. Позивач просить суд стягнути з відповідача до Державного бюджету України затрачені кошти на навчання у Комунальному вищому навчальному закладі «Запорізькій медичний коледж» Запорізької обласної ради у розмірі 34\~264,06 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, надалі в виступаючи в дебатах поклався на розсуд суду. Представник відповідача проти позову заперечує, суду пояснив , що відповідачка не приступила до роботи тому , що знаходилась в декретній відпустці, потім дитина хворіла , і тільки після цього відповідачка почала влаштовуватись на роботу до Дитячої лікарні № 1. З 02.09.2014 року відповідачка працює в Дитячий лікарні № 1 м. Запоріжжя на посаді сестри медичної шкільної поліклініки № 1. Суд , заслухавши пояснення сторін , вивчивши матеріали справи , надані суду докази , вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що Комунальний вищий навчальний заклад «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради є вищим навчальним закладом 1 рівня акредитації комунальної форми власності, перебуває у підпорядкуванні Запорізької обласної ради, а також за галузевою спрямованістю підвідомчій управлінню охорони здоровя Запорізької обласної державної адміністрації та управлінню освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації. 11.07.2008 року між позивачем та відповідачем укладено типову угоду №55Ост 040808 про підготовку фахівців з вищою освітою, згідно умов якої відповідач взяв на себе зобовязання прибути після закінчення вищого навчального закладу на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років. А у разі відмови їхати за призначенням відшкодувати до державного та місцевого бюджету вартість навчання в установленому порядку. 05.07.2011 року відповідачу присвоєно кваліфікацію медичної сестри виданий диплом молодшого спеціаліста АР №41489905 за спеціальністю «Сестринська справа».Відповідно до п.8 Порядку працевлаштування випускників, випускники ,які уклали угоду з вищим навчальним закладом після зарахування на вчання, повинні відпрацювати за місцем призначення не менше трьох років. п.14 Порядку передбачено , що у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням , звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобовязаний у встановленому законом порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. В наслідок відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням відповідач зобовязаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання. Однак ,як встановлено судом , відповідачка [PERSON] 15 липня 2011 року народила сина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія I-ЖС № 180044 від 21 липня 2011 року . Відповідно до ч.12 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладі , підготовка яких здійснюється за державним замовленням , затверджений постаново Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 р № 992 час перебування жінки у відпустці після закінчення вищого навчального закладу у звязку з вагітністю, пологами, доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку зараховується до терміну роботи за призначенням. Судом встановлено , що три роки дитині відповідача виповнилось 15 липня 2014 році. Відповідно до медичної карти дитина відповідачки хворіла з 11.07.2014 р по 27.07.2017 р. Згідно довідки Дитячої лікарні № 1 від 11.04.2016 року № 14 [PERSON] працює в Дитячий лікарні № 1 м Запоріжжя на посаді сестри шкільної поліклініки № 1 з 02.09.2014 року ( наказ № 458 к/тр від 02.09.2014 року) Таким чином суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed