Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача за участю третьої особи Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про визначення розміру заборгованості по аліментам. Свої вимоги мотивував тим, що 27 вересня 2013 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено повністю. Відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві відкриті виконавчі провадження № 42226025 та № 42225489 на примусове виконання рішення суду. Згідно довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, виданої державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві у позивача виникла заборгованість по сплаті аліментів станом на 30 листопада 2015 року у розмірі 64 665,00 грн. Позивач не погоджується з вказаною сумою заборгованості, оскільки державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві при визначенні розміру заборгованості по аліментам не було враховано витрати позивача на оплату навчання, витрати на придбання продуктів харчування, одягу та інших речей. Просить суд визначити розмір заборгованості по аліментам на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] за період з 17 липня 2013 року по 30 листопада 2015 року у розмірі 0 грн. Позивач підтримав позовні вимоги. Дав пояснення, аналогічні викладеним у позові . Додатково пояснив, що відповідач,зокрема, не визнає в рахунок оплати аліментів кошти, які ним передані через знайому, що підтверджується розпискою. Відповідач заперечувала проти задоволення позовних вимог. До суду надійшли заперечення, в яких відповідач зазначає, що вона є неналежним відповідачем по справі. Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги. Додатково пояснив, що матеріали справи містять докази сплати аліментів, які не враховані при розрахунку заборгованості. Представник відповідача [PERSON] підтримав пояснення відповідача. Додатково пояснив, що витрати позивача, яка підтверджені відповідними документами, є додатковими витратами. Дослідив матеріали справи, суд встановив такі обставини справи. 25 лютого 2014 року постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві [PERSON] відкрито виконавче провадження ВП № 42225489 на примусову виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва в частині стягнення аліментів з [PERSON] ( а.с.75). 26 лютого 2014 року постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві [PERSON] відкрито виконавче провадження ВП № 42226025 на примусову виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва в частині стягнення аліментів з [PERSON] ( а.с.74). Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментах від 16 грудня 2015 року розмір заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], станом на 30 листопада 2015 року становить 29 362,00 грн. (а.с. 76-77). 03 вересня 2015 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів відмовлено (а.с.94-96). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07 жовтня 2015 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року залишено без змін (а.с. 97). Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментах від 08 квітня 2016 року розмір заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], станом на 28 жовтня 2015 року становить 27 653,00 грн. (а.с. 174). Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментах від 16 грудня 2015 року розмір заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], станом на 01 квітня 2016 року становить 17244,00 грн. (а.с. 175). Згідно товарних чеків та квитанцій у торгових мережах було придбано продукти харчування, взуття та одяг ( а.с. 22-28, 30-33, 120-121, 125-127). Згідно квитанції відповідачем були понесені витрати на оплату навчання дітей та витрати на придбання канцелярських товарів (а.с. 9-10, 12, 117-119, 129-131), а також згідно виписки по картці/рахунку відповідачем було придбано продукти харчування (а.с.103-116). Згідно квитанцій позивачем було сплачено аліменти на утримання неповнолітніх дітей та було здійснено перерахунок грошових коштів на рахунок неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 11, 14-21, 58-73, 149-152). Згідно роздруківки руху коштів карточного рахунку позивача здійснено, зокрема, оплату товарів,послуг, придбання продуктів харчування, поповнення мобільного зв»язку (а.с. 34-54). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він не згоден із розміром заборгованості, оскільки державним виконавцем неправильно визначено розмір заборгованості із сплати аліментів, складено відповідний розрахунок без врахування наданих ним доказів, а саме, квитанцій про придбання продуктів харчування, одягу, необхідних предметів для розвитку дітей через невизнання відповідачем цих витрат в рахунок сплати аліментів. Відповідач позов не визнала, зазначив, що є неналежним відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Право державного виконавця обчислювати розмір заборгованості з аліментів встановлено ч.4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої державний виконавець вправі обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів, складати відповідний розрахунок та повідомляти про нього стягувачу і боржнику, в т.ч. і за заявою сторін виконавчого провадження. Позивачем не оскаржено дії державного виконавця по нарахуванню заборгованості у встановленому законом порядку. Посилання позивача, що державним виконавцем неправильно обчислено розмір заборгованості із сплати аліментів, складено відповідний розрахунок без врахування наданих ним доказів щодо через невизнання відповідачем цих витрат в рахунок сплати аліменті, що є підставою вважати, що спір виник саме між позивачем та відповідачем для проведення розрахунку не ґрунтуються на вимогах закону. Позивач не скористався своїм правом під час розгляду справи замінити неналежного відповідача. Отже, позов про визначення розміру заборгованості по аліментам подано до неналежного відповідача, тому у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про визначення розміру заборгованості по аліментам слід відмовити.

Outcome: dismissed