Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича про визнання дій неправомірними, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.10.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. на підставі договору кредиту № 300А від 24.07.2008 р. вчинено виконавчий напис за реєстровим № 25347, про стягнення з позивача на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 204328,85 гривень за період з 11.05.2016 р. по 12.09.2017 р. На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округ м.Києва Бердар М.М. відкрито виконавче провадження. Позивач посилається на те, що при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус Чуловський В.А. не перевірив безспірність розміру заборгованості, вчинив його після спливу трьох років з дня виникнення у кредитора права на пред`явлення вимоги, а виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, що не посвідчено нотаріально. Зазначені обставини, на думку позивача, є підставами для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого 31.10.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. за реєстровим № 25347, визнання неправомірними дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. щодо вчинення виконавчого напису, визнання неправомірними дій ПАТ «Укрсоцбанк» про звернення до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. із заявою про вчинення виконавчого напису. 04.10.2018 р. на підставі ухвали Голосіївськогого районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Відповідачем - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просить відмовити у задоволенні позову, оскільки справи у спорах про визнання виконавчих написів нотаріусів такими, що не підлягають виконанню, повинні розглядатись за позовами боржників до стягувачів, а отже він не є належним відповідачем у даному спорі. Відповідачем - ПАТ «Укрсоцбанк» подані письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог, відповідно до яких Банк просить відмовити у задоволенні позову, оскільки Банком надані всі необхідні документи, передбачені Переліком документів, що затверджені Кабінетом Міністрів України, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, а також зазначили на дотримання строків звернення з заявою про вчинення виконавчого напису, оскільки кінцевий строк повернення кредиту відповідно до умов Кредитного договору встановлений 23.07.2015 р. 21.01.2020 р. в зв`язку з ліквідацією ПАТ «Укрсоцбанк» судом до участі у справі залучено правонаступника відповідача - АТ «Альфа Банк». 27.10.2020 р. судом закрито підготовче провадження. Позивач та його представник в ході судового розгляду підтримали позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просили його задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. в судове засідання не з`явився, надіславши клопотання про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача - АТ «Альфа-Банк» в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, зазначаючи на дотримання Банком вимог закону при зверненні до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису та помилковим ототожнюванням позивачем поняття строку позовної давності та вимог Порядку вчинення виконавчого напису в частині можливості вчинення виконавчого напису в межах трирічного строку з дня виникнення права вимоги. Вислухавши позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.07.2008 р. між КАБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та [PERSON] , укладено кредитний договір № 300А, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 119960 доларів США на придбання транспортних засобів. 31.10.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. на підставі договору кредиту № 300А від 24.07.2008 р. вчинено виконавчий напис за реєстровим № 25347, про стягнення з позивача на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 204328,85 гривень за період з 11.05.2016 р. по 12.09.2017 р. 14.08.2018 р. приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Бердар М.М. відкрито виконавче провадження № 56987741 на підставі виконавчого напису № 25347 від 31.10.2017 р. Згідно з ч.1 статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. За ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595. У відповідності зі ст.ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.1, 3 гл.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 із змінами внесеними Постановою КМУ від 26.11.2014 № 662. Постановою Кабміну № 662 до зазначеного Переліку внесено зміни, відповідно до яких, серед іншого, Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, пункт 2 змін, що вносяться до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на що, на момент вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. виконавчого напису норма чинного законодавства про можливість вчинення виконавчих написів в безспірному порядку на підставі кредитних договорів, що не посвідчені нотаріально, була скасована. Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника. Як вбачається з виконавчого напису, стягувач звернувся з заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором за період з 11.05.2016 р. по 12.09.2017 р. Однак, з наданих Банком для вчинення виконавчого напису документів, які підтверджували наявність заборгованості та її розмір вбачається, що заборгованість виникла вже станом на 20.01.2011 рік. На момент звернення Банку до приватного нотаріуса минуло три роки з моменту порушення права Кредитора на отримання заборгованості, а тому вчинення виконавчого напису поза межами трирічного строку є порушенням п.3 гл.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.88 Закону України «Про нотаріат». З боку АТ «Альфа-Банк» суду не надано доказів на спростування зазначених обставин та правомірності дій Банк в частині звернення до приватного нотаріуса з заява про вчинення виконавчого напису поза межами трирічного строку, встановленого главою 16 порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами України та на кредитному договорі, який не посвідчений нотаріально. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу положень ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків в зв`язку з вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи викладене, оцінюючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність порушень закону при вчиненні виконавчого напису від 31.10.2017 р. № 25347. Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Спір про право, який ґрунтується на вчиненій нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження. Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, розглядається судом за позовом боржника до стягувача. За змістом статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (рішення в справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005р.). Таким чином особа має право пред`явити до суду таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Враховуючи викладене, зважаючи на допущені порушення Закону України «Про нотаріат» при вчиненні виконавчого напису про стягнення з позивача на користь відповідача АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. 31.10.2017 р. № 25347, таким, що не підлягає виконанню, з метою ефективного захисту порушеного права позивача. Однак, вимоги позивача в частині визнання протиправними дій приватного нотаріуса Чуловського В.А. щодо вчинення виконавчого напису та визнання незаконними дій Банку в частині звернення з заявою про вчинення виконавчого напису не підлягають задоволенню та не є ефективним способом захисту порушеного права. Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства, як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії, при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Приватний нотаріус є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. З огляду на викладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. Питання щодо судових витрат вирішується судом в порядку ст.141 ЦПК України, в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені при зверненні до суду.

Outcome: partial