Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачу на праві приватної власності належав будинок [ADDRESS] на підставі витягу з державного реєстру речових прав від 29 листопада 2017 року та договору купівля-продажу від 05 серпня 1991 року. 29 грудня 2017 року сторони домовились про купівлю-продаж вказаного будинку. В той же день між ними будо укладено письмовий договір купівлі-продажу будинок [ADDRESS], який складається з: житлового будинку літ А, загальною площею 70,40 кв.м., житловою площею 58,80 кв.м., підсобною площею 11,60 кв.м., літньою кухні літ. Б, огорожі 1-4, спорудження 5. Позивач передав обумовлені договором гроші за покупку нерухомого майна, а відповідач передав [PERSON] ключі від будинку та правовстановлюючі документи. Крім того, сторони домовились, що на протязі п'яти днів після підписання укладений договір купівлі-продажу буде посвідчено в нотаріальному порядку. Таким чином, сторони домовилась про усі суттєві умови договору та відбулося повне його виконання. Відповідач передав позивачу у власність обумовлене договором нерухоме майно, а останній прийняв його та сплатив обумовлену суму. Тобто, [PERSON] фактично вступив у володіння та користування цим майном. Через деякий час, позивач зв'язався з відповідачем, щоб домовитись про зустріч для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, але [PERSON] відмовився, мотивуючи це тим, що він не має вільного часу. Таким чином, позивач вважає, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце його проведення сповіщалися належним чином, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, відповідно до якої вони просять розглядати справу за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, відповідно до якої він просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, відповідачу на праві приватної власності належав будинок [ADDRESS] на підставі витягу з державного реєстру речових прав від 29 листопада 2017 року та договору купівля-продажу від 05 серпня 1991 року. 29 грудня 2017 року сторони домовились про купівлю-продаж вказаного будинку. В той же день між ними будо укладено письмовий договір купівлі-продажу будинок [ADDRESS], який складається з: житлового будинку літ А, загальною площею 70,40 кв.м., житловою площею 58,80 кв.м., підсобною площею 11,60 кв.м., літньою кухні літ. Б, огорожі 1-4, спорудження 5. Позивач передав обумовлені договором гроші за покупку нерухомого майна, а відповідач передав [PERSON] ключі від будинку та правовстановлюючі документи. Крім того, сторони домовились, що на протязі п'яти днів після підписання укладений договір купівлі-продажу буде посвідчено в нотаріальному порядку. Таким чином, сторони домовилась про усі суттєві умови договору та відбулося повне його виконання. Відповідач передав позивачу у власність обумовлене договором нерухоме майно, а останній прийняв його та сплатив обумовлену суму. Тобто, [PERSON] фактично вступив у володіння та користування цим майном. Через деякий час, позивач зв'язався з відповідачем, щоб домовитись про зустріч для нотаріально посвідчення договору купівлі-продажу, але [PERSON] відмовився, мотивуючи це тим, що він не має вільного часу. Таким чином, позивач вважає, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. У відповідності до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. З наданих суду документів вбачається, що сторони домовились про усі істотні умови договору та відбулося повне його виконання, відповідач передав позивачу нерухоме майно, а позивач прийняв його та сплатив належну суму. Таким чином [PERSON] правомірне володіє спірним майном. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, таким чином, суд вважає, що є всі підстави для визнання права власності на спірне майно за позивачем [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved