Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. 02 серпня 2016 року \~провадження по справі відкрито. З позову слідує, що 19 квітня 2015 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом, яким він заповів позивачу все належне йому майно, в т.ч. земельну ділянку площею 0,16 га., з яких 0,10 га. для обслуговування житлового будинку та 0,06 га. для ведення селянського господарства, розташовану за адресою: вул. Пушкіна. № 36 у м. Городня Чернігівської області. 10.06.2015 року позивачем була подана заява до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області про прийняття спадщини. Спадкоємцем, який має право на обов'язкову частку у спадщині є дружина спадкодавця, мати позивача [PERSON], яка у встановлений законом строк подала заяву до нотаріальної контори про відмову від спадщини. В березні 2016 року позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини. Під час огляду представлених позивачем документів нотаріус встановила, що земельна ділянка, яка була передана у власність батьку позивача складається з двох земельних ділянок, різного цільового призначення, 0,10 га. для обслуговування житлового будинку і 0,06 га. для ведення селянського господарства. Відповідно до Пунктом 1.4. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затвердженої наказом Держкомзему від 15 квітня 1993 р. № 28 передбачалась можливість видачі одного державного акта на кілька черезсмужних земельних ділянок. Аналогічну норму містила інструкція, затверджена наказом Держкомзему від 04.05.1999 року № 43 (п.1.10 інструкції), але після запровадження державних актів зразку 2002 року пункт 1.10 інструкції вилучено на підставі наказу Держкомзему N 322 від 29.12.2003 року. Форма державного акта на право власності, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 № 449, передбачає посвідчення права власності лише на одну земельну ділянку (межі однієї ділянки, її суміжні користувачі, кадастровий номер, площа, адреса). Відповідно до п.1 глави 8 «Вимоги до документів, що подаються для вчинення нотаріальної дії» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 з відповідними змінами та доповненнями, нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства. Отримати у Городнянській міській раді Чернігівської області дублікат державного акту на імя [PERSON] не можливо, через його смерть. Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Пункт 4.11 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, із змінами, внесеними згідно з наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 631 від 30.08.2010 року, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 325 від 22.06.2009 року, надавав право нотаріусу на запит до відповідної служби Держкомзему та отримання нового державного акту (на імя спадкодавця) взамін зіпсованого, втраченого (пошкодженого). Однак, вищезазначена інструкція втратила свою чинність на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства № 537 від 09.09.2013 року. Через зазначені обставини позивач не може звернутися до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав. 22 липня 2016 року позивач отримав від нотаріуса письмове розяснення про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Дана обставина є перепоною для прийняття спадщини. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву згідно якої, просив розглянути справу в його відсуності, підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідач по справі Городнянського району Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, представник відповідача в судове засідання не зявився. Голова надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу за відсутності їх представника, проти позову не заперечує. Представники третіх осіб на стороні відповідача, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового розгляду справи треті особи повідомлялись належним чином. Надали суду письмові заяви з проханням розглянути справу за позовом позивачів без участі їх представників. Неявка в судове засідання представника третьої особи відповідно до положень ст. 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного: Відповідно до вимог ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позовні вимоги підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.7), заповітом (а.с.8), державним актом на право власності на земельну ділянку(копія) (а.с.10), витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.11). На підставі викладеного,

Outcome: approved