Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач-1) та Страхової компанії «ТАС» (далі Відповідач-2) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Звернення до суду мотивував тим, що 09.03.2015 року, близько 08:45 години у м.Дніпропетровськ по вулиці Набережна Заводська, Відповідач-1, керуючи автомобілем [NUMBER], та на перехресті з вулицею Ударників, перед зміною напрямку руху ліворуч для повороту, не переконався в безпеці маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], який належить Позивачеві на праві приватної власності, під керуванням водія [PERSON], який слідував в попутному напрямку. Під час ДТП автомобілі отримали значні механічні ушкодження, у звязку із чим Позивачеві була заподіяна значна матеріальна шкода. Відповідно до постанови судді Мелітопольского міськрайсуду Запорізької області, по справі №320/2790/15 від 08.04.2015 року дорожньо-транспортна пригода сталася з вини Відповідача 1, за що того було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП. Право власності на автомобіль [NUMBER], номер кузова [NUMBER], 2006 року виготовлення, посвідчується технічним паспотром СХХ 595179. Для встановлення рівня пошкодження мого автомобіля Позивачеві було необхідно провести незалежну оцінку вартості матеріальних збитків спричинених власнику колісного транспортного засобу, яка здійснювалась фізичним підприємцем [PERSON], діючим на підставі сертифіката суб'єкта оціночної діяльності №15211/13 від 24 вересня 2013 року. Оцінка здійснювалась за договором надання послуг з незалежної оцінки колісних транспортних засобів №89/3-15 (надалі Договір). Ціна за надання послуг з незалежнох оцінки колісних транспортних засобів складає 800 грн. (вісімсот гривень) 00 коп.. Факт сплати ціни послуг (800 грн.) підтверджується квитанцією № 0.0.367354410.1 від ЗО березня 2015 року. Вказана сума підлягає стягненню з Відповідача-1 відповідно до ст.22 ЦК України. Відповідно до висновку суб'єкта оціночної діяльності № 15211/13 від 24 березня 2015 року по визначенню вартості матеріальної шкоди, у звязку із аварійним пошкодженням, спричиненим автомобілю [NUMBER], вартість матеріальної шкоди складає, з технічної точки зору, причиненої власнику зазначеного автомобіля, на момент проведення оцінки з урахуванням фізичної зносу складає 72588,76 грн.. Відповідальність Відповідача-1 була застрахована в AT «Страховая Группа «TAC» (у Відповідача-2). Страховий ліміт за його страховим полісом складав 50 000 грн., та франшиза 510 грн. Відповідно до виписки з мого особистого рахунку №45375 від 27.03.2015 року, в ПАТ «АБ РадаБанк», страхова компанія перерахувала мені 32490 грн. (тридцять дві тисячі чотириста дев'яносто гривень) на відшкодування матеріальної шкоди, таким чином Відповідач-2 не доплатив Позивачеві 17 000 грн., виходячи з розміру страхового відшкодування з урахуванням франшизи. Зазначена сума підлягає стягненню із Відповідача-2ї. За підрахунками Позивача розмір матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з Відповідачів, складає всього 40098,76 грн., з них : 1)з Відповідача-1 [PERSON] 23 898,76 грн., в тому числі 800,0 грн. за проведення незалежної оцінки; 2)з Відповідача-2 в особі СК АО Страховая Группа «TAC» 17000, 00 грн.. Також незаконними діями Відповідача-1 йому завдано моральної шкоди, розмір якої він оцінює у 18000,0 грн.. Тому просить суд стягнути з Відповідача-1 17000,0 грн., з Відповідача-2 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 23098,76 грн., відшкодування моральної шкоди в сумі 18000,0 грн., ще 800,0 грн., витрачених ним на проведення незалежної оцінки, а також стягнути пропорційно з обох відповідачів сплачений ним при зверненні до суду судовий збір (а.с.1-3). В судовому засіданні представник Позивача підтримав заявлені вимоги, у тому числі й з підстав, викладених у позовній заяві. Просив суд задовольнити їх у повному обсязі. В судовому засіданні Відповідач-1 та його представники не визнали заявлені позовні вимоги. Просили суд залишити позов без задоволення. Не згодні із заявленою сумою шкоди та розміром відшкодування моральної шкоди. Тому у судовому засіданні просили суд призначити по справі судову авто товарознавчу експертизу, у задоволенні якої судом було відмовлено. При цьому сам Відповідач-1 суду пояснив, що фактично сталася за вини самого Позивача, який не дотримувався безпечної швидкості і тепер тому соромно зявлятися до суду. Заявлені вимоги визнає частково і не заперечує проти стягнення з нього на користь Позивача відшкодування моральної шкоди в сумі 2000,0 грн.. В судовому засіданні представник Відповідача-2 також не визнав заявлені позовні вимоги, просив суд відмовити Позивачеві у задоволенні заявлених позовних вимог. Невизнання позову мотивував тим, що Позивач отримав страхове відшкодування від страхової компанії у повному обсязі і тому не може мати жодних претензій до АТ СГ «ТАС». Також надав суду письмові заперечення проти позову, в яких вказав на те, що 23.03.2015 року Позивач подавав до АТ «СГ «ТАС» заяву про виплату страхового відшкодування та погодився з розміром шкоди у розмірі 33000,0 грн. За відрахуванням франшизи у розмірі 510,0 грн. Позивачу було сплачено 32490,0 грн. (а.с.28-30). Заслухавши пояснення сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого сторонами доказу, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Так, згідно ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно ст.19 Конституції України правовий порядок в України ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушений, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст.59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. В судовому засіданні встановлено, що 09.03.2015 року, близько 08:45 годині, у м.Дніпропетровськ по вулиці Набережна Заводська, Відповідач-1, керуючи автомобілем [NUMBER], та на перехресті з вулицею Ударників, перед зміною напрямку руху ліворуч для повороту, не переконався в безпеці маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], який належить Позивачеві на праві приватної власності, під керуванням водія [PERSON], який слідував в попутному напрямку. Під час ДТП автомобілі отримали значні механічні ушкодження, у звязку із чим Позивачеві була заподіяна значна матеріальна шкода. Відповідно до постанови судді Мелітопольского міськрайсуду Запорізької області, по справі №320/2790/15 від 08.04.2015 року дорожньо-транспортна пригода сталася з вини Відповідача 1, за що того було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП (а.с.4). Право власності Позивача на автомобіль [NUMBER], номер кузова [NUMBER], 2006 року виготовлення, посвідчується технічним паспортом СХХ 595179. Для встановлення рівня пошкодження мого автомобіля Позивачем була проведена незалежна оцінка вартості матеріальних збитків спричинених власнику колісного транспортного засобу, яка здійснена фізичним підприємцем [PERSON], діючим на підставі сертифіката суб'єкта оціночної діяльності №15211/13 від 24 вересня 2013 року. Оцінка здійснювалась за договором надання послуг з незалежної оцінки колісних транспортних засобів №89/3-15, надана Позивачем ксерокопія копія якої має неналежний вигляд, оскільки усі аркуші цієї «оцінки» від 26.03.2015 року у більшій частині заплямовані та не читаються. Вартість оцінки складає 72588,76 грн. (а.с.7-16). Ціна за надання послуг з незалежної оцінки колісних транспортних засобів складає 800,0 грн.. Факт сплати ціни послуг (800 грн.) підтверджується квитанцією № 0.0.367354410.1 від 30 березня 2015 року (а.с.18). При цьому, звертають на себе увагу ті обставини, що ДТП сталася 09.03.2015 року (а.с.4), незалежну оцінку проведено ще 26.03.2015 року (а.с.7-15), а звернувся Позивач до суду лише через рік 24.03.2016 року (а.с.1). Суд не приймає до уваги ці документи і вважає їх неналежними доказами, оскільки перелічені вище дії проведені Позивачем ще за рік до звернення до суду, поза межами судового розгляду і ним не надані докази тому, яка саме сума грошових витрат понесена ним на ремонт автомобіля, підтверджуючі це документи і в якому стані взагалі зараз находиться належний йому автомобіль. Тому вимоги Позивача про стягнення з Відповідача-1 на його користь різниці у розмірі 23098,76 грн. та 800,0 грн. за проведення оцінки у березні 2015 року не підлягають задоволенню. Також не підлягає задоволенню і вимога Позивача про стягнення з Відповідача-2 страхового відшкодування в сумі 17000,0 грн.. Зокрема, 23.03.2015 року Позивач звертався до Відповідача-2 із заявою про страхове відшкодування, згідно якої він погодився на виплату йому 33000,0 грн. з відрахуванням франшизи у розмірі 510,0 грн.. Зазначена обставина підтверджується підписаною ним «Заявою про страхове відшкодування» (а.с.31). З оглядом на викладене суд відмовляє Позивачеві у задоволенні заявленої вимоги до Відповідача-2 щодо стягнення на його користь недоплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 17000,0 грн.. Заявлені вимоги до Відповідача-1 підлягають частковому задоволенню, у звязку із чим суд стягує з нього на користь Позивача в рахунок відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, грошові кошти у розмірі 510,0 грн. франшизи, відшкодування моральної шкоди в сумі 3000,0 грн., судовий збір у розмірі 294,5 грн.. У задоволенні решти позовних вимог [PERSON] до [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial