Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 01.02.2008 року між ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» та [PERSON] укладено договір № 08020101 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Відповідно до накладної-вимоги № 20083428 від 01.02.2008 року позивач передав [PERSON] обладнання на загальну суму 4 020 грн., а відповідач зобов'язувався сплачувати платежі, починаючи з дня передачі обладнання. Відповідач станом на день звернення до суду із позовом порушив умови договору і має прострочену заборгованість, яка становить 9055 грн. 98 грн. Просить суд стягнути з відповідача по справі на користь позивача заборгованість в розмірі 9055 грн. 98 коп. та судові витрати пов'язані з розглядом справи. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 01.04.2014 року в якості законного представника відповідача [PERSON] залучено [PERSON], оскільки рішенням Луцького міськрайонного суду від 06.11.2013 року [PERSON] визнано недієздатним та призначено його опікуном його матір. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 13 травня 2014 року в задоволенні клопотання представника позивача про проведення у режимі відео конференції судового засідання у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено, оскільки представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник позивача в судове засідання не з'явився, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, а подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила суд в задовленні позову відмовити, застосувавши наслідкиспливу позовної давності. Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає. Судом встановлено, що 01.02.2008 року між ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» та [PERSON] укладено договір № 08020101 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Відповідно до накладної-вимоги № 20083428 (а.с. 16-18) від 01.02.2008 року позивач передав [PERSON] обладнання на загальну суму 4 020 грн., а відповідач зобов'язувався сплачувати платежі у відповідності до структури грошових нарахувань та надходжень (а.с. 19-20), починаючи з дня передачі обладнання. Цей договір набрав законної сили. Відповідно обраного відповідачем пакету Lease ІТ для отримання обладнання строк лізингу та термін виплат вартості обладнання 2 роки. Оплата за отримання обладнання проводиться в строк до 20 числа поточного місяця, згідно з обраним пакетом. Таким чином, між сторонами був заключний строковий договір на 2 (два) роки з моменту його підписання, тобто з 01.02.2008 року. Вимоги позивача заключаються в примусовому стягненні з відповідача в порушення договірних зобов'язань платежів за отриманий товар. Відповідно до ст.. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно до ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Судом встановлено, що відповідач неналежно виконував свої зобов'язання за договором щодо оплати вартості отриманого товару, яка визначена періодичними щомісячними платежами, а тому позовна давність обчислюється з моменту настання строку погашення чергового платежу. З доданих до матеріалів справи доказів вбачається, що неналежне виконання зобов'язання за договором оренди на умовах фінансового лізингу обладнання щодо внесення періодичних щомісячних платежів мало місце це в 2008 році, а сам позов пред'явлено до суду після спливу строку позовної давності. Згідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» до [PERSON] про стягнення заборгованості слід відмовити, у зв'язку зі спливом строку позовної давності

Outcome: dismissed