Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , яким просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 45964,00 грн. та судові витрати по справі. Позов мотивовано таким. Між сторонами було укладено кредитний договір №б/н від 09.06.2016 року. Відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у 7870,85 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13.00 % на рік на суму залишку заборгованості. Зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконала, станом на 13.03.2018 року заборгованість за кредитним договором склала 45964,00 грн. , з якої 6611,25 грн. заборгованість за кредитом, 1244,42 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3966,75 грн. заборгованість за пенею та комісією, 34141,58 грн. - штраф . 29.12.2018 року заочним рішенням позов було задоволено. 12.05.2021 року заочне рішення було скасовано. Відповідач надала суду відзив яким позов не визнала. Мотивувала тим, що договір укладено підписанням заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Ця заява не містить умов щодо сплати процентів за користування кредитом, неустойки, комісії. Договір оформлений не належним чином. Останній раз проплата по кредитному договору була здійснена 09.12.2016 року. Строк позовної давності для стягнення неустойки збіг. Між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № б/н від 09.06.2016 року, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. На підставі вказаної анкети-заяви [PERSON] отримала встановлений кредитний ліміт у розмірі 7870,85 грн, з базовою кредитною ставкою 13% на рік. На підставі вказаного договору відповідач отримала кредитну картку та користувалась кредитними коштами. Остання операція була здійснена 09.12.2016 року. Вказаний факт підтверджено розрахунком заборгованості. /а.с. 5/ Позивач вважає, що заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором становить : 45964,00 грн. , з якої 6611,25 грн. Заборгованість за кредитом, 1244,42 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3966,75 грн. Заборгованість за пенею та комісією, 34141,58 грн. - штраф . У анкеті-заяві позичальника від 25.02.2008 року процентна ставка не зазначена, пеня, штрафи, комісія не зазначені. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 25.02.2008 року, посилався на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витягом з Умов та правил надання банківських послуг, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Тарифів та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. Викладене приводить суд до висновку про те, що у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим ПАТ КБ «ПриватБанк» у період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом. Без наявності доказів про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Витяг з Тарифів та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, що містяться у матеріалах цієї справи, не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 25.02.2008 року шляхом підписання анкети-заяви. Відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Викладене приводить суд до висновку, що при укладенні договору з відповідачем банк не дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження з споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за процентами у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача щодо їх сплати. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не може вважатися у цій справі складовою частиною спірного кредитного договору. Вимоги про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених статтями 625, 1048 ЦК України позивач не пред`являв. Укладений між сторонами кредитний договір від 09.06.2016 року у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним). Фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті. Частиною 2 статті 530 ЦК України встановлено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Викладене приводить суд до висновку про те, що АТ КБ «Приватбанк» має право на стягнення з відповідача заборгованості за кредитом (тіло кредиту) в розмірі 6611,25 грн.. Посилання відповідача на сплив строку позовної давності щодо додаткових вимог суд до уваги не приймає так як судом встановлено, що вказані вимоги не підлягають задоволенню, як не передбачені укладеним договором. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial