Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивує тим, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS]. У квартирі також зареєстровано його колишню дружину [PERSON], шлюб з якою офіційно було розірвано 14 квітня 2010 року, вже більше 7 років відповідачка в квартирі не проживає, постійно проживає за адресою [ADDRESS]. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач до суду не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа - [PERSON] до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність на підставі доказів, що є у справі. Представник Алуштинського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в АР Крим до суду не з'явився, просили розглядати справу за їх відсутності, винести рішення відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини 4 статті 10 ЦПК України суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи для чого роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Обов'язок доказування відповідно зі статтею 10 ЦПК покладений на сторони у справі. Крим того, відповідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Згідно довідки Кримського природного заповідника, у квартирі, що належить позивачу, зареєстрована [PERSON] (а.с. 8), з якою 14 квітня 2010 року шлюб розірвано, про що зроблено актовий запис № 58 (а.с. 10). Вже більше 7 років відповідачка в квартирі, що належить позивачу, не проживає, постійно проживає за адресою [ADDRESS], що підтверджується актами обстеження житлових умов позивача від 20.07.2011 року,04.03.2011 р.,06.12.2011 р., 20.11.2013 р. (а.с. 3,4,5,6). Як вбачається зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом Стаття 405 ч. 2 ЦК України, передбачає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що наявність реєстрації відповідачки на житловій площі квартири, що належить на праві власності позивачу, створює незручності у її користуванні. Отже, порушені права власника, проте перешкоди в користуванні власністю цілком можливо усунути, шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved