Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], Центр надання адміністративних послуг Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та зняття з реєстрації. Під час розгляду справи до участі у справі залучено Службу у справах дітей Оболонської районної у м. Києві держаної адміністрації. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.11.2007 між ПАТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] укладено кредитний договір. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором того ж дня між сторонами було укладено договір іпотеки, згідно з яким в іпотеку банку передано квартиру [ADDRESS]. У зв'язку із невиконанням боржником умов кредитного договору позивач 16.08.2017, у порядку передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», набув право власності на предмет іпотеки. З листа Оболонської РДА від 18.07.2017 позивач дізнався, що у вказаній квартирі зареєстрований відповідач. У серпні 2017 року позивач звернувся з вимогою до відповідача, в якій просив останнього протягом 14 календарних днів звільнити спірну квартиру, однак така вимога банку залишилася без задоволення. Реєстрація відповідача у квартирі перешкоджає позивачу у користуванні та розпорядженні майном, яке належить йому на праві власності. Посилаючись на наведене, просив суд усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом позбавлення відповідача права користування квартирою [ADDRESS] зі зняттям його з реєстраційного обліку. Під час розгляду справи позивачу стало відомо, що в квартирі зареєстровані також малолітні діти відповідача - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим ПАТ «ПУМБ» 30.03.2018 звернулося до суду з заявою, в якій виклав позовні вимоги в новій редакції, а саме: просить суд усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом позбавлення відповідача та його малолітніх дітей права користування квартирою [ADDRESS] зі зняттям їх з реєстраційного обліку, та стягнути з відповідача судовий збір. Представник позивача Тавлуй О.М. у суді позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] - [PERSON] проти позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що право власності на спірну квартиру набуто позивачем незаконно. Крім того зазначила, що у січні 2018 року представники позивача проникли до квартири та змінили замок на вхідних дверях, у зв'язку з чим відповідач та його малолітні діти не можуть потрапити до свого житла. Представник Служби у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації [PERSON] проти позову заперечував, посилаючись на те, що задоволення даного позову призведе до порушення прав та інтересів малолітніх дітей. Представник Центру надання адміністративних послуг Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову в частині вимог про зняття з реєстрації місця проживання, оскільки це не є компетенцією суду, в іншій частині позову поклалася на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступне. 30.11.2007 між ПАТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено договір іпотеки № 2878857, відповідно до якого забезпечено належне виконання [PERSON] усіх її грошових зобов'язань за кредитним договором № 5878853 від 30.11.2007. В іпотеку банку передана п'ятикімнатна квартира [ADDRESS] (а.с. 17-24). Звернення стягнення здійснюється одним із таких способів: за рішенням суду; на підставі виконавчого напису нотаріуса; шляхом позасудового врегулювання відповідно до передбачених цим договором застережень про задоволення вимог іпотекодержателя. (п. 4.2 договору іпотеки). Відповідно до п.2, ч.1, ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. (ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку») За змістом положень частини 1 та 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому ст. 37 цього Закону. Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. (ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 10.08.2017 державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовсьим В.С. було внесено запис про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за ПАТ «ПУМБ» на підставі договору іпотеки від 30.11.2007 (а.с. 25). Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач [PERSON] та його малолітні діти : [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровані в [ADDRESS]. Як вбачається з п. 4.5. договору іпотеки, після прийняття іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодавець зобов'язаний на письмову вимогу іпотекодержателя добровільно звільнити предмет іпотеки та максимально сприяти його звільненню іншими особами протягом чотирнадцяти календарних днів з дня отримання такої вимоги, незалежно від факту наявності чи не наявності іншого житла для проживання, можливості чи неможливості придбати або найняти інше житло. Якщо іпотекодавець та інші особи не звільняють предмет іпотеки у зазначений вище строк добровільно їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Тобто, укладаючи договір іпотеки сторони погодили, що звернення стягнення на передане в іпотеку майно є підставою для виселення всіх мешканців. 21.08.2017 позивач, на виконання зазначених умов договору, направив на адресу відповідача вимогу про звільнення приміщення протягом чотирнадцяти календарних днів. Однак така вимога банку залишилася без задоволення. Разом з тим, як вбачається з позовної заяви, позивач просить усунути перешкоди у користуванні майном шляхом позбавлення відповідача та його малолітніх дітей права користування житловим приміщенням, що не передбачено ні Законом України «Про іпотеку», ні укладеним між сторонами договором іпотеки. Крім того, у даному випадку судом встановлено, що відповідачу та його малолітнім дітям чиняться перешкоди у користуванні квартирою, що згідно чинного житлового законодавства унеможливлює визнання осіб такими що втратили право користування житловим приміщенням. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учаниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1ст. 13 ЦПК України). Невірно обраний спосіб захисту порушеного права є підставою для відмови у задоволенні позову. Відтак, враховуючи наведене, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. З викладеного,

Outcome: dismissed