Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Бричківської сільської ради Полтавського району, третя особа приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 11 листопада 2007 року померла [PERSON], то підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 12 листопада 2007 року виконкомом Вричківської сільської ради Полтавського району Полтавської області. [PERSON] являється померлій [PERSON] рідним внуком, що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 16 серпня 1971 року Кротенківською сільською радою Полтавського району та заповітом від 24.04.1991 року. 24 квітня 1991 року бабуся позивача [PERSON] склала заповіт, який посвідчений \~ \~ \~ \~секретарем Кротенківської сільської ради Полтавського району. Відповідно до вище зазначеного заповіту [PERSON] зробила таке розпорядження: усе належне мені майно де воно не було та з чого воно не складалося заповідаю повністю моєму внуку [PERSON]. 21 листопада 1989 року виконавчий комітет Кротенківської сільської ради надав [PERSON] дозвіл на будівництво житлового будинку з господарськими спорудами за адресою с. Петрівка Полтавського району Полтавської області. На підставі вище зазначеного рішення та будівельного паспорту [PERSON] побудувала житловий будинок з господарськими спорудами в с. Петрівка по вул. Підгірна 27 Полтавського району Полтавської області (надалі по тексту Спірний будинок), що підтверджується технічним паспортом виготовленим Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» від 19.11.2018 року. Відповідно до рішення № 34 Виконавчого комітету Бричківської сільської ради Полтавського району Полтавської області проведено впорядкування адреси спірного домоволодіння та відповідно її змінено з вул. Підгірна 23 на вул. Підгірна 27. Як зазначено вище за життя [PERSON] відповідно до дозвільних документів та будівельного паспорту побудувала спірний житловий будинок з господарськими спорудами та відповідно зареєструвала його в погосподарській книзі за № 5, що підтверджується довідкою № 122 від 26.05.2008 року виданою Бричківською сільською радою. Однак за життя [PERSON] не отримала свідоцтво про право власності на спірне майно, так як реєстрація в погосподарській книзі вважалася реєстрацією права власності. 31 жовтня 2018 року позивач звернувся із заявою до приватного нотаріуса Полтавською районного нотаріального округу [PERSON] про видачу свідоцтва про право власності на спірне майно в порядку спадкування за заповітом однак позивачу було відмовлено в звязку з тим, що [PERSON] не встигла за життя офорти свідоцтво про право власності, що \~ \~ \~ \~підтверджується постановою від 26 листопада 201 8 року про відмову видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні. Вжиті досудові заходи по врегулюванню даного спору не дали позитивного результату. В судове засідання позивач та його представник не зявились, до суду надійшло клопотання від представника про розгляд справи без їх участі, позов підтримує та прохає задовольнити. Представник відповідача - виконавчого комітету Бричківської сільської ради Полтавського району, в судове засідання не зявився, направивши на адресу суду пояснення по суті справи не заперечував щодо задоволення позову. Від представника третьої особи приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, не заперечили проти задоволення позову. Судом встановлено, що 11 листопада 2007 року померла [PERSON], то підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 12 листопада 2007 року виконкомом Вричківської сільської ради Полтавського району Полтавської області. [PERSON] являється померлій [PERSON] рідним внуком, що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 16 серпня 1971 року Кротенківською сільською радою Полтавського району та заповітом від 24.04.1991 року. 24 квітня 1991 року бабуся позивача [PERSON] склала заповіт, який посвідчений \~ \~ \~ \~секретарем Кротенківської сільської ради Полтавського району. Відповідно до вище зазначеного заповіту [PERSON] зробила таке розпорядження: усе належне мені майно де воно не було та з чого воно не складалося заповідаю повністю моєму внуку [PERSON]. 21 листопада 1989 року виконавчий комітет Кротенківської сільської ради надав [PERSON] дозвіл на будівництво житлового будинку з господарськими спорудами за адресою с. Петрівка Полтавського району Полтавської області. На підставі вищезазначеного рішення та будівельного паспорту [PERSON] побудувала житловий будинок з господарськими спорудами в с. Петрівка по вул. Підгірна 27 Полтавського району Полтавської області (надалі по тексту Спірний будинок), що підтверджується технічним паспортом виготовленим Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» від 19.11.2018 року. Відповідно до рішення № 34 Виконавчого комітету Бричківської сільської ради Полтавського району Полтавської області проведено впорядкування адреси спірного домоволодіння та відповідно її змінено з вул. Підгірна 23 на вул. Підгірна 27. Як зазначено вище за життя [PERSON] відповідно до дозвільних документів та будівельного паспорту побудувала спірний житловий будинок з господарськими спорудами та відповідно зареєструвала його в погосподарській книзі за № 5, що підтверджується довідкою № 122 від 26.05.2008 року виданою Бричківською сільською радою. Однак за життя [PERSON] не отримала свідоцтво про право власності на спірне майно, так як реєстрація в погосподарській книзі вважалася реєстрацією права власності. 31 жовтня 2018 року позивач звернувся із заявою до приватного нотаріуса Полтавською районного нотаріального округу [PERSON] про видачу свідоцтва про право власності на спірне майно в порядку спадкування за заповітом однак позивачу було відмовлено в звязку з тим, що [PERSON] не встигла за життя офорти свідоцтво про право власності, що \~ \~ \~ \~підтверджується постановою від 26 листопада 201 8 року про відмову видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні. Вжиті досудові заходи по врегулюванню даного спору не дали позитивного результату. Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.\~ Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно , зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони\~ цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом\~ матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав. На підставі викладеного суд вважає позов таким , що підлягає до задоволення.

Outcome: approved