Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру відшкодування шкоди у разі підвищення вартості життя, в якій просить стягнути з відповідача індексований розмір відшкодування матеріальної та моральної шкоди, обґрунтовуючи вимоги тим, що у 2005 році в дорожньо транспортній пригоді, винним у скоєнні якої визнано [PERSON], він отримав тяжкі тілесні ушкодження. У 2008 році рішенням Врадіївського районного суду з [PERSON] на його користь було стягнуто матеріальну та моральну шкоду, яке після предявлення його до виконання було виконане лише у вересні 2016 року. За вказаний період коефіцієнт інфляції виріс, вартість рівня життя підвищилася, а тому, на підставі ст. 1208 ЦК України просив збільшити стягнуту за рішенням суду від 2008р. моральну та матеріальну шкоду в загальній сумі 22688,42 грн. на індекс інфляції за період з 26.01.2009р. по 26.09.2016рр., в сумі 32852,83 грн. В судовому засіданні позов підтримав. Послався на те, що інформація викладена в довідках виконавчої служби від червня 2017р., які наявні в матеріалах справи не відповідає дійсності, в частині строків погашення матеріальної шкоди, та розміру стягнутих виплат в рахунок виконання рішення суду, а також на незаконність дій державних виконавців, які не вживали заходів щодо своєчасного виконання рішення суду, біля семи разів повертали виконавчий документ стягувачу, без виконання. Відповідач [PERSON] позов не визнав, надав письмові заперечення на позов, в яких послався, що вимога про індексацію розміру моральної шкоди не може бути задоволена, оскільки її відшкодування є компенсацією за витрати немайнового характеру, одноразовою виплатою, а тому не може повязуватися з фактом подорожчання товарів та послуг, а відтак і підвищенням вартості життя. Щодо стягнення матеріальної шкоди, то він вважає, що строк позовної давності пропущений, в звязку з виконанням рішення суду в цій частині ще в 2011 році. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - відділу статистики у Врадіївському районі ГУС у Миколаївській області, в судове засідання не зявився, звернувшись з заявою про слуханння справи у його відсутність (заява вх. №3173 від 10.07.2017р.) Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Врадіївського районного відділу Державної виконавчої службиГТУЮ в Миколаївській області [PERSON] підтвердила перебування на виконанні у відділі виконавчих проваджень щодо позивача та відповідача, їх закінчення, та поклала вирішення спору на розсуд суду. Судом встановлені факти: - 10.09.2007 року постановою Врадіївського районного суду Миколаївської області [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 286 КК України по факту ДТП яке мало місце 21.12.2005 року на п. б ст. 1, ст. ст. 6,8 ЗУ «Про амністію» від 09.06.2007 року (рішення суду від 17.10.2007 року); - згідно висновку судово медичного експерта від 14.03.2006 року у [PERSON] було виявлено тілесні ушкодження у вигляді відкритого оскольчатого перелому кісток гомівки лівої ноги, з приводу яких знаходився на стаціонарному лікуванні з 22.12.2005р. по 10.06.2006р. (рішення суду від 17.10.2007 року, виписка з медичної карти форми 027-у); - рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 17.10.2007 року, яке набрало законної сили 26.01.2009р., з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто в рахунок відшкодування матеріальної шкоди кошти в сумі 2688,42 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 грн. (рішення суду від 17.10.2007 року, ухвала апеляційного суду Миколаївської області від 26.01.2009 року); - 25.02.2009р. та 26.02.2009р. за виконавчими листами №2-176 від 19.02.2009р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної та моральної шкоди відкрито виконавчі провадження №11600029 та №11599582, після чого виконавчі документи в подальшому поверталися стягувачу в звязку з відсутністю у боржника майна на яке можливо звернути стягнення, та повторно предявлялися стягувачем до виконання (довідка виконавчої служби №2910 від 20.06.2017р., постанова про повернення виконавчого документу від 10.05.2011р., постанова про відкриття виконавчого провадження від 25.02.2009р., постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві від 10.05.2011р., постанова про відкриття виконавчого провадження від 11.10.2011р.); - за час перебування виконавчого листа про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 2688,42 грн. на примусовому виконанні у відділі ДВС, в період з 04.06.2009 р. по 19.10.2011 р. боржником на його виконання було сплачено 2688,42 грн., в тому числі останній платіж на погашення матеріальної шкоди - 19.10.2011р. (довідка ДВС № 2955 від 22.06.2017р.); - виконавче провадження №29205514 з виконання виконавчого листа №2-176 від 19.02.2011р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди в сумі 20000 грн. закінчено 28.09.2016р., в звязку з факчтино повним виконанням виконавчого документу (постанова про закінчення виконавчого провадження №29205514 про стягнення моральної шкоди); - згідно даних Головного управління статистики у Миколаївській області помісячні індекси споживчих цін по Україні з січня 2009 р. по вересень 2016р. становили: у 2009 році, в цілому за рік 112,3 (січень 102,9, лютий 101,5, березень - 101,4, квітень 100,9, травень -100,5, червень 101,1, липень 99,9, серпень 99,8, вересень -100,8, жовтень 100,9, листопад 101,1, грудень 112,3); у 2010 році, в цілому за рік 109,1 (січень 101,8, лютий 101,9, березень - 100,9, квітень 99,7, травень - 99,4, червень 99,6, липень 99,8, серпень 101,2, вересень -102,9, жовтень 100,5, листопад 100,3, грудень 100,8); у 2011 році, в цілому за рік 104,6 (січень 101,0, лютий 100,9, березень - 101,4, квітень 101,3, травень 100,8, червень 100,4, липень 98,7, серпень 99,6, вересень -100,1, жовтень 100,0, листопад 100,1, грудень 100,2); та у 2012 році, в цілому за рік 99,8, у 2013 році, в цілому за рік 100,5, у 2014 році, в цілому за рік 124,9, у 2015 році, в цілому за рік 143,3, у 2016 році, в цілому за рік 106,4 ((січень 100,9, лютий 99,6, березень - 101,0, квітень 103,5, травень -100,1, червень 99,8, липень - 99,9, серпень - 99,7, вересень -101,8). Приріст цін за вказаний період склав 152,8% (довідка №408/5-31(1) від 08.09.2017р., довідка №277/5-31(3) від 17.05.2017р.); - судові витрати понесені позивачем складають 640 грн. (квитанція від 21.03.2017р.); Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини з приводу збільшення розміру відшкодування шкоди у звязку з підвищенням вартості життя.\~\~ При прийнятті рішення суд керується: Статтею\~61 ч.3 ЦПК України, що\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частиною1 ст. 60 ЦПК України, згідно з якою\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до норм цивільного права, зокрема ч. 1\~ст. 1208 ЦК, за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. Згідно з ч.1\~ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~від\~03.07.1991\~№\~1282-XII - індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії;оплата праці (грошове забезпечення);суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника. З огляду на вищевикладені норми закону, суд вважає доведеним що матеріальна шкода присуджена позивачу рішенням суду була сплачена відповідачем лише 19.10.2011 року, та що за вказаний період рівень вартості життя підвищився, в звязку з зростанням індексу інфляції, а тому приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між сумою, яка мала бути виплачена позивачу (2688,42 грн.) та сумою, яка фактично стягується, з врахуванням індексу інфляції за період з 29.01.2009р. (набрання рішенням суду про стягнення матеріальної шкоди законної сили) по 19.10.2011р. (виконання рішення суду в частині стягнення матеріальної шкоди), в сумі 3433,36 грн.(сума матеріальної шкоди з врахуванням індексу інфляції), всього в сумі 745,36 грн. Оскільки моральна шкода це витрати немайнового характеру, які носить разовий характер, та закон «Про індексацію грошових доходів населення» не передбачає таких обєктів індексації як відшкодування моральної шкоди, вимоги позивача в частині стягнення індексації на моральну шкоду задоволенню не підлягають. В свою чергу, суд вважає безпідставними посилання відповідача щодо необхідності застосування до позовних вимог строку позовної давності, оскільки на позовні вимоги в порядку\~ст. 1208 ЦК України, позовна давність не поширюється в силу п. 3 ч.1\~ст. 268 ЦК України (відщкодування шкоди завданої ушкодженням здоровя). Доводи позивача про те, що інформація викладена в довідках виконавчої служби від червня 2017р., які наявні в матеріалах справи не відповідає дійсності, в частині строків погашення матеріальної шкоди, та розміру стягнутих виплат в рахунок виконання рішення суду, не заслуговують на увагу, як такі що не підтверджені належними засобами доказування. Його ж твердження про незаконність дій державних виконавців, в частині не вжиття заходів щодо своєчасного виконання рішення суду, неодноразового повернення виконавчого документу стягувачу, без виконання, суд не бере до уваги, як такі що не стосуються предмету даного позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідачав на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати, в сумі 640 грн.

Outcome: approved