Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та усунення перешкод у користуванні ним. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником будинку, розташованого за адресою: вул.Шевченка б.13 с.Лизине Білокуракинського району Луганської області. В будинку, окрім позивача, зареєстрований його син - [PERSON]. Відповідач за вказаною адресою не проживає, фактичне місце проживання відповідача йому не відоме. Вважає, що факт реєстрації відповідача у належному йому на праві власності будинку порушує його права, як власника. Реєстрація відповідача в будинку створює і інші наслідки, пов'язані з його реєстрацією, а саме позивач не може належним чином оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг. У зв'язку з відсутністю відповідача в зареєстрованому житлі понад один рік позивач просить визнати його таким, що втратили право користування житловим приміщенням та зобов'язати Білокуракинську селищну раду зняти його з реєстраційного обліку. Позивач в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив суд розглянути справу без його участі. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання 05.12.2018р., 29.01.2019р, 20.02.2019 року та 02.04.2019 року не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштових відправлень за місцем реєстрації. Причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи - Білокуракинської селищної ради в судове засідання не з'явився, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. \~ \~ \~ \~02.04.2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві власності житловий будинок з господарчими спорудами, розташований за адресою: вул.Шевченка б.13 с.Лизине Білокуракинського району Луганської області (а.с. 8). Згідно довідки, виданої старостою с.Лизине Білокуракинської об'єднаної територіальної громади №578 від 30.08.2018 року, [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [INFO], але з 2000 року по теперішній час в селі фактично не проживає (а.с.9). В зазначеному житловому будинку окрім [PERSON] зареєстровані: дружина - [PERSON] та син - [PERSON], який фактично не проживає, що підтверджено довідкою про склад сім'ї (а.с.10). Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Частиною першою статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Враховуючи, що відповідач більше року не проживає за вказаною адресою, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком, який розташований за адресою: вул.Шевченка б.13 с.Лизине Білокуракинського району Луганської області. Проте, позов в частині зобов'язання Білокуракинської селищної ради зняти [PERSON] з реєстраційного обліку в будинку задоволенню не підлягає, оскільки статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року №1382-IV передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного та

Outcome: partial