Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування незаконно отриманих коштів (соціальної виплати у вигляді допомоги по безробіттю), обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач двічі 17.04.2008 та 07.07.2010 зверталася до Знам`янського міськрайонного центру зайнятості, правонаступником якого є позивач, із заявами про надання статусу безробітного у зв`язку з відсутністю роботи, заробітку та інших доходів, у яких власноруч зазначила інформацію про те, що не є зареєстрованою як суб`єкт підприємницької діяльності. Наказами Знам`янського міськрайонного центру зайнятості від 24.04.2008 №НТ 080424 та від 14.07.2010 №НТ 100714 відповідачу було надано статус безробітного, а також призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю. Наказами від 14.05.2008 №НТ 080514 та від 12.07.2011 №НТ 110712 було припинено реєстрацію відповідача як безробітного, а також було припинено виплати допомоги по безробіттю. Таким чином, за період з 24.04.2008 по 14.05.2008 відповідачу було виплачено допомогу по безробіттю у розмірі 56 грн., з 14.07.2010 по 12.07.2001 у розмірі 4325 грн. 66 коп. В подальшому, за результатами проведеної перевірки щодо верифікації інформації про осіб, які були зареєстровані в державній службі зайнятості як безробітні було встановлено, що відповідач, двічі перебуваючи на обліку у центрі зайнятості в якості безробітного та отримуючи допомогу по безробіттю, також з 16.02.1996 була зареєстрована як фізична особа-підприємець. Підприємницьку діяльність нею припинено лише 06.12.2018. У зв`язку з тим, що на момент звернень до центру зайнятості відповідач належала до зайнятого населення і не могла бути визнана безробітною, при зверненні вона не повідомила про те, що зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності, внаслідок чого незаконно отримувала допомогу по безробіттю, тому 11.03.2019 позивачем видано наказ №91-Д-2019 про відшкодування коштів, виплачених як допомога по безробіттю. 27.05.2019 на адресу відповідача направлявся лист-повідомлення (претензія) про відшкодування коштів, однак кошти в добровільному порядку відповідачем не відшкодовано. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача незаконно отримані кошти в розмірі 4381 грн. 66 коп., а також судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень не надала. Згідно з ухвалою Знам`янського міськрайонного суду від 01.11.2019 розгляд справи проводиться заочно. Згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до персональної картки № [NUMBER] відповідач 17.04.2008 звернулася до Знам`янського міськрайонного центру зайнятості, правонаступником якого є Кіровоградський обласний центр зайнятості, із заявою про сприяння у працевлаштуванні. 24.04.2008 відповідачем подано до центру зайнятості заяву про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, в якій вона підтвердила інформацію про те, що не зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності. Наказом Знам`янського міськрайонного центру зайнятості від 24.04.2008 №НТ080424, на підставі Закону України «Про зайнятість населення», відповідачу надано статус безробітного з 24.04.2008, а також призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю. Відповідно до наказу Знам`янського міськрайонного центру зайнятості від 14.05.2008 №НТ080514 відповідачу припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з її працевлаштуванням відповідно до п.п.1 п.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», а також знято з обліку відповідно до п.20 «Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних». Крім того, відповідно до персональної картки №110709410070700004 відповідач 07.07.2010 також звернулася до Знам`янського міськрайонного центру зайнятості, правонаступником якого є Кіровоградський обласний центр зайнятості, із заявою про сприяння у працевлаштуванні. 14.07.2010 відповідачем подано до центру зайнятості заяву про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, в якій вона власноруч зазначила інформацію про те, що не зареєстрована як фізична особа-підприємець. Наказом Знам`янського міськрайонного центру зайнятості від 14.07.2010 №НТ100714, на підставі Закону України «Про зайнятість населення», відповідачу надано статус безробітного з 14.07.2010, а також призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю. З 10.04.2011 по 08.07.2011 згідно з наказом Знам`янського міськрайонного центру зайнятості від 11.04.2011 №НТ110411 відповідачу скорочено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку зі звільненням безробітного з останнього місця роботи за угодою сторін відповідно до п.п.1 п.5 ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п.п.1 п.5.3 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності. Відповідно до наказу Знам`янського міськрайонного центру зайнятості від 12.06.2011 №НТ110712 відповідачу припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку із закінченням строку виплати відповідно до п.п.12 п.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», а також знято з обліку відповідно до п.20 «Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних». При проведенні перевірки щодо верифікації інформації про осіб, які були зареєстровані в державній службі зайнятості як безробітні, позивачем було виявлено, що відповідач з 16.02.1996 зареєстрована як фізична особа-підприємець, державна реєстрація припинення підприємницької діяльності щодо неї проведена 06.12.2018, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців. З акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 01.02.2019 №9, яке було проведене відповідно до п.п.18 п.2 ст.22 Закону України «Про зайнятість населення», Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової служби України від 13.02.2009 №60/62 та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням» від 26.09.2001 №1266, встановлено, що відповідач перебувала на обліку у Знам`янському міськрайонному центрі зайнятості як безробітна та отримувала допомогу по безробіттю в період з 17.04.2008 по 01.05.2008 та з 07.07.2010 по 12.07.2011. Одночасно, за даними довідника ПОУ (ЄДРС) відповідач була зареєстрована як фізична особа-підприємець з 16.02.1996 по 06.12.2018. В результаті виявленого факту відповідач незаконно отримувала допомогу по безробіттю, тому виникла переплата в період з 17.04.2008 по 01.05.2008 та з 07.07.2010 по 12.07.2011. Розрахунком суми допомоги по безробіттю, яка підлягає відшкодуванню, від 15.02.2019 підтверджується, що за період з 24.04.2008 по 30.04.2008 відповідачу виплачено допомогу по безробіттю в сумі 56 грн. 00 коп., за період з 14.07.2010 по 09.04.2011 - в сумі 4325 грн. 66 коп., а всього за вказаний період відповідачу виплачено допомогу по безробіттю в сумі 4381 грн. 66 коп. Відповідно до наказу в.о.директора Кіровоградського обласного центру зайнятості «Про відшкодування коштів, виплачених як допомога по безробіттю» від 11.03.2019 №91-Д-2019 директору Знам`янської міськрайонної філії Кіровоградського обласного центру зайнятості [PERSON] . наказано вжити заходи щодо повернення коштів в сумі 4381 грн. 66 коп., виплачених безробітній [PERSON] як допомога по безробіттю. 13.03.2019 за вих.№04-28/7502/19 директором Знам`янської міськрайонної філії Кіровоградського обласного центру зайнятості на адресу відповідача направлено лист-повідомлення про необхідність відшкодування незаконно отриманих коштів у розмірі 4381 грн. 66 коп., але кошти в добровільному порядку відповідачем не відшкодовано. Відповідно до ст.ст.1, 3 Закону України «Про зайнятість населення» від 01.03.1991 №803-XII (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) зайнятість - це діяльність громадян, пов`язана із задоволенням особистих та суспільних потреб і така, що, як правило, приносить їм доход у грошовій або іншій формі. В Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах, зокрема, громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців. Розміри та умови надання матеріального забезпечення на випадок безробіття визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 №1533-III. Згідно з ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно зі ст.34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд має право, зокрема, стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. За змістом п.6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 №60/62, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих, така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до пункту 7 цього Порядку. Згідно з п.7 Порядку рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти. Пункт 8 цього Порядку передбачає, що у разі відмови особи чи роботодавця повернути кошти, а також у разі неповернення їх у встановлений строк стягнення таких коштів здійснюється у судовому порядку відповідно до законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Згідно зі ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно до ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців є засвідченням факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру. Згідно з ч.8 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою. Наявність реєстрації у державному реєстрі особи як підприємця не дає особі права на отримання статусу безробітного та унеможливлює отримання допомоги по безробіттю. Тому неповідомлення відповідачем центру зайнятості про наявність такої обставини свідчить про недобросовісність та невиконання нею своїх обов`язків, що є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення. З огляду на викладене та враховуючи, що відповідач в період перебування на обліках в центрі зайнятості в якості безробітного була зареєстрована як фізична особа-підприємець, не маючи права на отримання статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю, при зверненні до центру зайнятості із заявами про надання їй статусу безробітного двічі не повідомила про те, що вона зареєстрована як фізична особа-підприємець, що призвело до незаконної виплати центром зайнятості допомоги по безробіттю, тому суд приходить до висновку, що пред`явлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved