Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Відділ громадянства, імміграції, реєстрації фізичних осіб Орджонікідзевського РВ ГУМВС України в Запорізькій області, в якому просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.10.2013 року, виданого державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори Кикоть А.Г., зареєстрованого в реєстрі за №2-391, належить квартира [ADDRESS]. Позивач зазначив, що у вищевказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], але з 1988 року фактично в ній не проживає, а проживає за адресою: [ADDRESS]. Особистих речей відповідача у спірній квартирі не має. Також позивач зазначив, що відповідач замінював свій паспорт та йому була поставлена адреса реєстрації, що відповідає його фактичному проживанню, а саме: [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явився, однак представник позивача надала до суду письмову заяву про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, заперечень на позовну заяву до суду не надав. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, заперечень на позовну заяву до суду не надав. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, в тому числі і визнання таким порядку ч.8 ст.76 ЦПК України, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без проведення фіксації судового процесу. З'ясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозв'язок, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.10.2013 року, виданого державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори Кикоть А.Г., зареєстрованого в реєстрі за №2-391, належить [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.10.2013 року за №10902507. Відповідно до інформації наданої Адресно-довідковим бюро УДМС України в Запорізькій області [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 1984 року. Проте, відповідно до відмітки місця проживання у паспорті громадянина України, [PERSON], [INFO] з 25.10.1988 року, зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад установлені терміни провадиться в судовому порядку. На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати [PERSON] таким, що втратив, право користування квартирою [ADDRESS] На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved