Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з останньої борг за договором позики. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 13.01.2014 року він надав відповідачу в борг 4490 грн., зі терміном повернення 13.07.2014 року, про що остання написала розписки. Після закінчення зазначеного строку відповідач не виконує свої зобов'язання і на вимоги щодо повернення боргу не реагує. Просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 4490 грн. 308,83 грн.- пеня та судові витрати. Позивач у судове засідання з'явився. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання з'явилася. Позовні вимоги не визнала, разом з тим пояснила, що гроші брала. Просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши правовідносини між сторонами та надавши їм правову оцінку, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача обгрунтовані, грунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач надав відповідачу кошти у розмірі 4490 грн., про що складено останньою розписку, в якій зазначено кінцевий термін повернення боргу - 13.07.2014 року. Згідно з положеннями ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на утвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір якого складає 308,83 грн, який у свою чергу також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому підлягає стягненню на користь позивачів сплачені ним суми судових витрат.

Outcome: approved