Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третіх осіб: виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, як органу опіки та піклування, служби у справах дітей Лозівської районної державної адміністрації Харківської області про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна, визначення місця проживання та збереження права користування житлом та стягнення аліментів, посилаючись на те, що він є чоловіком прабаби малолітньої [PERSON]. Відповідач має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Батько дитини [PERSON] помер 15 вересня 2012 року. Відповідач вихованням дитини не займається, не турбується про її духовний та фізичний розвиток, не відвідує її, матеріальної допомоги на її утримання не надає, сімейне життя її не налагоджене, вона не працює, знаходиться на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання опіоїдів зі шкідливим наслідками. На даний час малолітня дитина мешкає з позивачем по справі. В звязку з чим просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO], встановивши опіку над дитиною, призначивши його опікуном. Крім цього просить визначити місце проживання дитини разом з ним за адресою: с. Комсомольське, Лозівського району, Харківської області, вул. Нова, б. 5, при цьому зберегти за малолітньою дитиною право користування житлом, а саме квартирою, розташованою за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 2, б. 10, кв. 98. Також просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 518 гривень щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила їх задовольнити, пояснив, що дійсно не займається вихованням своєї малолітньої доньки [PERSON], [INFO], не турбується про її духовний та фізичний розвиток, проживає окремо від дитини, рідко відвідує її, матеріальної допомоги на її утримання не надає, сімейне життя її не налагоджене, не працює, знаходиться на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання опіоїдів зі шкідливим наслідками. Представник третьої особи виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, як органу опіки та піклування [PERSON] в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог. Крім цього просила врахувати при розгляді справи по суті те, що відповідач по справі свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських прав відносно неповнолітньої дитини, піклуванням якої займається позивач по справі, який виявив бажання в подальшому бути законним піклувальником дитини. Тому вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача по справі відносно доньки [PERSON], [INFO], призначити її опікуном [PERSON], визначивши місце проживання дитини на період її перебування під піклуванням за адресою: с. Комсомольське, Лозівського району, Харківської області, вул. Нова, б. 5, при цьому зберегти за малолітньою дитиною право користування житлом за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 2, б. 10, кв. 98. Крім цього вважає за доцільне стягнути з відповідач по справі на користь позивача на утримання доньки аліменти у розмірі 518 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення нею повноліття. Представник третьої особи служби у справах дітей Лозівської районної державної адміністрації Харківської області [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила врахувати при розгляді справи по суті те, що відповідач по справі покинула дитину, не піклується про неї, не забезпечує її матеріально, не дбає про її здоровя. Весь цей час вихованням дитини займається [PERSON] та його дружина [PERSON], які створили всі належні умови для проживання, виховання та навчання дитини, дбають про її здоровя, духовний та матеріальний стан. Тому вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над [PERSON]Р, [INFO]. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового розгляду та прокурора, перевіривши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Батьком дитини є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії 1-ВЛ № 286082, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області від 15 серпня 2012 року. 15 вересня 2012 року батько дитини [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 363869, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області 20 вересня 2012 року. В теперішній час малолітня дитина [PERSON] знаходиться на утриманні позивача по справі. Вказане, свідчить, що [PERSON] позбавлена батьківського піклування. Відповідач по справі не працює, в центрі зайнятості на обліку не перебуває, з донькою не спілкується на протязі тривалого часу, матеріально її не забезпечує. Донька мешкає за адресою: с. Комсомольське, Лозівського району, Харківської області, вул. Нова, б. 5 зі своєю прабабусею [PERSON], [INFO] та її чоловіком [PERSON], [INFO]. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] може бути опікуном над малолітньою дитиною, оскільки він має постійне місце проживання житловий будинок, розташований за адресою: с. Комсомольське, Лозівського району, Харківської області, вул. Нова, б. 5, обізнаний щодо стану здоровя дитини, ознайомлений з правовими наслідками встановлення опіки та має бажання виховувати [PERSON]. Відповідач [PERSON] життям доньки не цікавиться, не турбується про її духовний та фізичний розвиток, її навчанням та підготовкою до самостійного життя, матеріально її не утримує, тобто відсторонилася від виховання дитини. В теперішній час не працює, знаходиться на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання опіоїдів зі шкідливими наслідками, її сімейне життя не налагоджене. Тобто особисте життя [PERSON] обєктивно не сприяє нормальному вихованню дитини. Також про не бажання виховувати свою неповнолітню доньку свідчить нотаріальна заява відповідача про позбавлення її батьківських прав відносно доньки. Як вбачається з характеристики Комсомольського навчально-виховного комплексу Управління освіти, молоді та спорту Лозівської районної державної адміністрації Харківської області від 20.05.2015 року [PERSON], [INFO], відвідує дитячий заклад з 14 травня 2014 року. [PERSON] проживає з прабабусею та її чоловіком, які приділяють належну увагу вихованню дитини. Викладене підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов [PERSON]І, згідно якого [PERSON] разом з дружиною [PERSON] та онукою [PERSON] проживають у житловому будинку, який складається з двох кімнат, в якій для [PERSON] створені належні умови для проживання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України ухилення від виконання своїх обовязків по вихованню дитини є підставою для позбавлення матері, батька батьківських прав. В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобовязуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обовязки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що «Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку». Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону визначено, що сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини». В статті 12 цього закону вказано, що «виховання в сімї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці». Відповідно до статті 15 цього ж Закону встановлено, що «Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею». При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановлено, що відповідач, свідомо не виконує своїх обовязків по вихованню дитини, не спілкується з нею і перешкод в спілкуванні йому з нею, ні хто не чинив і не чинить. В звязку з вищевикладеним, суд вважає необхідним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. Крім цього згідно висновку служби у справах дітей Лозвської районної державної адміністрації Харківської області № 12-41/380 від 20 травня 2015 року вбачається, що [PERSON] може виконувати обовязки опікуна над малолітньою онукою, оскільки він має постійне місце проживання житловий будинок, розташований за адресою: с. Комсомольське, Лозівського району, Харківської області, вул. Нова, б. 5, обізнаний щодо стану здоровя дитини, ознайомлений з правовими наслідками встановлення опіки та має бажання виховувати малолітню [PERSON]. Його дружина [PERSON] дала письмову згоду на призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] та проживання онуки разом з ними. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вони позбавлені батьківського піклування. Вивчивши дані про особу позивача, та встановивши, що він є чоловіком рідної прабабусі малолітньої [PERSON], і враховуючи особисті якості особи, його здатність до виховання дитини, ставлення до неї, суд вважає за можливе встановити опіку над [PERSON], [INFO], призначивши його опікуном [PERSON]. При цьому з відповідача по справі повинні бути стягнуті аліменти на утримання дитини, так як добровільно матеріальної допомоги на її утримання вона не надає. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнень по виконавчим листам з відповідача не проводиться, інших утриманців не має, інвалідом не є, хронічними захворюваннями не страждає, тому має можливість утримувати свою неповнолітню доньку. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 8 Закону України Про охорону дитинства діти мають право на рівень життя, необхідного для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідач є працездатною та зобовязана утримувати свою дитину. Розмір аліментів суд встановлює згідно ст. 184 Сімейного кодексу України у твердій грошовій сумі у розмірі 518 гривень щомісяця на дитину, оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід. Вказану суму аліментів суд вважає достатньою для задоволення розумних потреб дитини. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Суд покладає оплату судового збору на відповідача по справі.

Outcome: approved