Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкову земельну ділянку, посилаючись на те, що 03.12.1999 року помер його рідний батько [PERSON]. На підставі вимог пп.1 п.1 ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) позивач зразу після смерті батька вступив у володіння та управління спадковим майном. Про вказану обставину позивач додав до позову копію сертифіката на право на земельну частку(пай) серія КР № 0175737. Оригінал даного документа позивач зберігає до теперішнього часу та хотів оформити свідоцтво про право на спадщину. Нотаріальної конторою встановлено, що в обсяг спадщини батька входить земельна ділянка на території відповідача. Позивач звернувся до державного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. При виконанні різних формальностей встановлено наступне. В обсяг спадкового майна входить земельна ділянка № 581 площею 2,81га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Підвисоцької сільської ради у Новоархангельському районі Кіровоградської області. Право власності спадкодавця на згадану земельну ділянку № 581 посвідчене державним актом серії IV-KP № 024818. Документ виготовлений для покійного спадкодавця на підставі рішення сесії Підвисоцької сільської ради № 111 від 16 жовтня 2001 року. Про реєстрацію даного державного акта зроблено реєстраційний запис в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 0539. У своєму листі Новоархангельський державний нотаріус розяснив, що у видачі свідоцтва про право на спадщину на названу земельну ділянку позивачу відмовляє. Державна реєстрація земельної ділянки відбулась 25 грудня 2001 року, тобто після 03 грудня 1999 року коли настала смерть спадкодавця. Таке проведення реєстрації суперечить вимогам ст.125 Земельного Кодексу України, а саме повинно було провадитись при житті власника. Позивач вважає, що реєстрація державного акта відбулась неправильно через зміну вимог законодавства і правову колізію деяких інструкцій (підзаконних актів). Виготовлення державного акта на ділянку № 581 у визначених межах згідно з державним актом серія IV-KP №024818 відбулося згідно чинного на той час законодавства. Через те, що у 2001 році реєстрація спадкового майна, державного акта серія IV-KP № 024818 відбулась неправильно на спадкову земельну ділянку № 581 площею 2,81 га на території Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, позивач не може отримати документи, що посвідчують право на спадщину. Позивач змушений звертатись до суду про визнання за ним права приватної власності за правом спадкування за законом на земельну ділянку № 581 площею 2,81 га, що розташована на території Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області. Позивач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін та третіх осіб на підставі наявних письмових доказах. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно світлокопії свідоцтва про смерть [PERSON] помер 03.12.1999 року в с. Володимирівка Новоархангельського району Кіровоградської області /а.с.6/. Родинний зв'язок померлого та позивача підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії І-ОЛ №327794 відповідно до якого позивач народився 24.02.1974 року, його батьком записаний [PERSON], матір'ю [PERSON] /а.с.7/. Сертифікатом серії КР №0175737 підтверджується право [PERSON] на земельну частку(пай) розміром 2,73 га. В умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба» /а.с.8/. Відповідно до копії державного акта на право приватної власності на землю серії IV-KP № 024818, даний акт виданий на імя [PERSON] на право власності на земельну ділянку площею 2,81 га, яка розташована на території Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району /а.с.10/. Державний нотаріус Новоархангельського районного нотаріального округу Кіровоградської області відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у звязку з тим, що правовстановлюючий документ державний акт на право власності на землю виданий на імя спадкодавця після його смерті /а.с.4/. Відмова нотаріуса є підставою для звернення до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до п. 5 прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2014 року, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Приписами ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1217 ЦК України вказує на те, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1218 ЦК України визначає, що \~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦП України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Зі змісту ч. 1 ст. 1222 ЦК України вбачається, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Ч. 1 ст. 1268 ЦК України наголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 80 ЗК України, суб'єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності. Ст. 81 ЗК України вказує на те, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Позивач є громадянином України, проживає на її території та має право набути право власності на земельну ділянку при прийнятті спадщини. Позивач, є єдиним спадкоємцем земельної ділянки, що залишилась після смерті [PERSON] - за законом, і не може бути позбавлений права на вищезазначену земельну ділянку.\~\~ А тому суд, на підставі викладеного, вважає за доцільне та у відповідності до цивільного законодавства, визнати за позивачем право власності на вищевказану земельну ділянку. Суд задовольняючи позовну вимогу виходить із засад справедливості, як фундаментального принципу права у практичній площині. На підставі наведеного та

Outcome: approved