Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]Ю про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому зазначила, що вона є наймачем квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яку отримував за життя її батько [PERSON], квартира не приватизована. У зазначеній вище квартирі зареєстрована позивач та її діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], останній з квітня 2017р. не проживає у квартирі, зібрав свої речі та поїхав на заробітки до Російської Федерації, місцезнаходження його не відомо. Комунальні служби, що надають послуги по утриманню квартири, в своїх розрахунках (квитанціях) вказують кількість мешканців - 4 особи, та нараховують по своїм тарифам відповідні розміри грошових коштів, які вона має сплатити таким службам за надані послуги. Позивач не бажає оплачувати комунальні платежі за відповідача, оскільки він не проживає в квартирі. Позивач знаходиться у скрутному матеріальному стані, має на утриманні дітей, намагається зберегти та заощадити грошові кошти, а наявність реєстрації відповідача в даній квартирі, змушує її сплачувати за комунальні послуги, у тому числі за відповідача. Просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням (квартирою) за адресою: м.Бахмут, Донецька область, вул.Садова,156/1. У судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, про час розгляду справи були повідомлені відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просить справу розглянути у його відсутність, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та її представника. У судове засідання відповідач не зявився, про час розгляду справи був повідомлений відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, надав суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що квартира №1, яка розташована в будинку №156 по вулиці Садова м. Бахмут Донецької області, є комунальною власністю, не приватизована. В зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.7). За вказаною адресою з квітня 2017 року не проживає [PERSON], [INFO], що підтверджується актом обстеження складеного комісією в складі майстра та паспортиста ПП «Квартал», на підставі показань сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.8). Відповідно до \~ст.71 Житлового кодексу Української РСР\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.\~ Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. З аналізу вказаної норми слідує, що наявність у особи статусу наймача або члена сімї наймача не є визначальним при вирішенні питання щодо їх права на користування житловим приміщенням та реєстрацію в ньому. Обовязковою умовою для цього є встановлення факту відсутності особи в займаному ним приміщенні понад встановлені законом строки без поважних на те причин, на чому також акцентує увагу Верховний Суд України в п. 9 Постанови Пленуму № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України». Відповідно до положень\~ст.72 ст.71 Житлового кодексу Української РСР\~,\~ст.7\~Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться виключно в судовому порядку. Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі такого судового рішення, яке набрало законної сили. При цьому, положення\~ст.7 цього Закону\~підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання, що в повному обсязі відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11. Поважних причин відсутності відповідача за місцем реєстрації понад шість місяців судом не встановлено. Таким чином, у суду є підстави для визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №1 розташованою в будинку №156 по вулиці Садова м. Бахмут Донецької області, оскільки, він без поважних причин відсутній за вказаною адресою з 2017 року по теперішній час, тобто, понад шість місяців. На підставі ч.1\~ст.142 Цивільного процесуального кодексу України, ч.3\~ст.7 Закону України «Про судовий збір»\~з наступними змінами, у звязку з визнанням позову відповідачем позивачеві слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved