Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Відділення громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Амур-Нижньодніпровського районного відділу внутрішніх справ Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову посилаючись на те, що на 20.04.1974 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] та [PERSON]. У 1980 році відповідач отримав квартиру [ADDRESS] на склад сім»ї, а саме - [PERSON] та доньки - [PERSON], [PERSON] В січні 1997 році відповідач виписався з вказаної квартири та прописався у квартирі [ADDRESS]. 12.03.1999 позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] у зв»язку з чим змінила прізвище з -«[PERSON]» на «[PERSON]». 13 березня 2000 році позивачами була приватизована квартира [ADDRESS]. В квітні 2000 року відповідач знову був зареєстрований в спірній квартирі. А в 2002 році відповідач виїхав зі спірної квартири та з цього часу не проживає, не користується квартирою, не несе витрат на її утримання. Тому позивачі звернулися до суду та просили визнати [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] та стянути з відповідача судові витрати. В судове засідання позивачі не з'явилися, ними надано до суду заяву з прохання слухати справу у їх відсутність, на задоволені позову наполягали. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Третя особа - Амур-Нижньодніпровський районний відділ в м.Дніпропетровську у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК України). Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 24 березня 2008 року позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с.5). Разом з ним в спірній квартирі зареєстрований його син [PERSON]. Однак відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не мешкає без поважних причин, особистих речей в ньому не має, оплату комунальних послуг не здійснює, що підтверджується наданими доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; на виконання ч. 1 та ч. 2 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, та на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України. Цивільним процесуальним засобом, яким забезпечується реалізація права на звернення до суду, є позов, тобто матеріально-правова вимога до суду заінтересованої особи (позивача) про здійснення правосуддя в цивільній справі на захист прав, свобод чи інтересів, порушених чи оспорюваних іншою особою (відповідачем). З огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] втратив право користування спірним житлом. З урахуванням результату розгляду справи та у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачів понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 551 гривень 20 копійок.

Outcome: approved