Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04.02.2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 1600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач в порушення зазначених умов договору зобовязання за вказаним договором не виконала. Станом на 11.04.2017 року прострочена заборгованість склала 15038,36 гривень, з яких: -1599,60 гривень заборгованість за кредитом; -12246,46 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: -500 гривень штраф (фіксована частина); -692,30 гривень штраф (процентна складова). Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає відшкодувати взяте на себе зобовязання, тому виник даний спір. Представник позивача до суду надіслав заяву, в якій заявлений позов підтримує повністю, просить провести судове засідання без його присутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, зокрема: договір кредиту № б/н від 04.02.2014 року, де позичальником є відповідач [PERSON], який згідно вказаного договору зобовязувався повернути кредит та несе відповідальність за порушення умов кредиту; розрахунок заборгованості; копія заяви позичальника, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, як такий, що обґрунтований вимогами ст.ст. 526, 527, 530, 549, 553, 554, 610-612, 625, 629, 1054 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема ... сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. На час подання позовної заяви заборгованість за кредитом на користь кредитора відповідачем не погашена. В той же час, позовні вимоги в частині стягнення штрафу, а саме його фіксованої частини в розмірі 500 гривень, не можуть бути задоволені. Так, частина 2 ст. 549 ЦК України визначає, що штрафом є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Фіксована частина штрафу визначена в сумі 500 гривень не відповідає положенню закону, яке визначає поняття штрафу, а тому не може таким вважатись, в звязку з чим в цій частині позовних вимог слід відмовити. Крім того, суд стягує з відповідача судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1546,88 грн. виходячи з розрахунку 15038,36 грн. 100%, 14538,36 грн. 96,68% (1546,88 грн.). З наведеного вбачається, що наявні належні підстави для стягнення заборгованості за зазначеним кредитним договором та нарахованих відсотків за користування кредитом, комісійної винагороди (комісії) за обслуговування кредитної заборгованості, а відтак позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial