Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 серпня 2009 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 18 серпня 2009 року уклав шлюб з відповідачем, від даного шлюбу мають двох доньок - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки не склалися та через 3 місяці після народження другої дитини вони припинили шлюбні стосунки, з цього часу проживають окремо. Ухвалою суду від 22 жовтня 2021 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явилась, відзив на позов не подавала, подала заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутність. За таких обставин, відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 18 серпня 2009 року, шлюб зареєстрований Єлізарівською сільською радою Солонянського районну Дніпропетровської області, актовий запис №7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18 серпня 2009 року. [INFO] у сторін народилась донька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16 січня 2015 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, [INFO] у сторін народилась донька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21 лютого 2013 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Позивач зазначає, що фактично їх шлюб вже не існує, з 2013 року вони мешкають окремо. Поновлення шлюбних відносин вважає неможливим. Відповідач позов визнала в повному обсязі. За змістом положень ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, враховуючи, що сторони тривалий час не підтримують стосунків, мешкають окремо з 2013 року, приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин неможливе, а подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітей, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що в позовній заяві позивач [PERSON] не зазначив про стягнення з відповідача сплаченого ним судового збору, сплачений позивачем судовий збір в сумі 908,00 грн. не підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved