Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив стягнути з неї заборгованість у розмірі 13483,32 доларів США, що за курсом 26,28 відповідно до службового розпорядження НБУ від 22 березня 2018 року складає 354341,65 грн за кредитним договором №1605 cred від 21 грудня 2005 року та судових витрат у справі. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 21 грудня 2005 року сторони уклали кредитний договір №1605 cred, згідно умов якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 6000 долара США на термін до 23 липня 2007 року, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та у порядку, встановленими кредитним договором. Відповідач своєчасно не надавала банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, а тому станом на 22 березня 2018 року утворилася заборгованість у розмірі 24401,21 долар США. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2011 року стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 10917,89 доларів США, яку позивач відраховує, тобто залишок заборгованості перед банком складає 13483,32 доларів США. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 серпня 2018 року ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ КОМЕРЦІЙНОМУ БАНКУ «ПРИВАТБАНК» відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором за період до 09 вересня 2010 року включно. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 серпня 2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі про стягнення заборгованості кредитний договір №1605 cred від 21 грудня 2005 року за період з 10 вересня 2010 року по 22 березня 2018 року за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 22\~січня 2019\~року представником\~позивача до\~суду подано\~уточнену позовну\~заяву,\~з урахуванням\~якої остаточно\~просив стягнути\~з відповідача\~заборгованість за\~період з\~10\~вересня 2010\~року по\~22\~березня 2018\~року у\~розмірі 14028,23\~доларів США,\~що за\~курсом 26,28\~відповідно до\~службового розпорядження\~НБУ від\~22\~березня 2018\~року складає\~368661,88\~грн.\~Зазначив,\~що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2011 року з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість у розмірі 10917,89 доларів США. В порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за договором після ухвалення судового рішення не виконав, у зв`язку із чим заборгованість до стягнення за період з 10 вересня 2010 року по 22 березня 2018 року становить 14028,23 доларів США. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2019 року вирішено розглянути справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1605 cred від 21 грудня 2005 року за період з 10 вересня 2010 року по 22 березня 2018 року за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність, а також відзив не подавала, у зв`язку із чим, суд, враховуючи згоду представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. 21 грудня 2005 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №1605 cred, на підставі якого відповідач отримала кредит у сумі 6000 доларів США на строк до 23 липня 2007 року із його погашенням у порядку та строки, встановлені графіком погашення кредиту та відсотків (а.с.11-15). Пунктом 3.1 передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує відсотки у розмірі 24% річних. Згідно п.5.1 при порушенні позичальником будь-якого із зобов`язань по сплаті за користування кредитом, винагороди, банк має право нарахувати, а позичальник зобов`язується сплатити банку пеню у розмірі 0,2% від суми несплаченого платежу за кожен день затримки. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2011 року у справі №2-1037/11, яке набрало законної сили 13 вересня 2011 року, позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] та філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агенство «Версус» у Дніпропетровському районі м. Дніпропетровська про стягнення заборгованості задоволено частково та стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість станом на 09 вересня 2010 року за кредитним договором №1605 cred від 21 грудня 2005 року у розмірі 86140,83 грн, витрати за надання юридичних послуг та витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права в розмірі 500 грн, а всього 86640,83 грн; стягнуто з філії ТОВ Українське Фінансове Агентство Верусу Дніпропетровському районі м. Дніпропетровська, [PERSON] , [INFO] (ІПН: [NUMBER] , що мешкає: [ADDRESS] ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк солідарно 200 грн заборгованість за договором поруки № 154 від 12.02.2009 року (а.с.8). Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором за період з 10 вересня 2010 року по 22 березня 2018 року заборгованість відповідача перед банком складала 24401,21 доларів США, з яких: 3824,49 доларів США заборгованість за кредитом; 20576,72 доларів США заборгованість за процентами, у тому числі нараховані відсотки за період з 10 вересня 2010 року по 22 березня 2018 року складають 14028,23 доларів США (а.с.96). Позивачем зазначено, що заборгованість відповідача перед банком за вирахуванням стягнутої вищезазначеним рішенням суду заборгованості складає 14028,23 доларів США, що є нарахованими відсотками за період з 10 вересня 2010 року по 22 березня 2018 року та за курсом 26,28 відповідно до службового розпорядження НБУ від 22 березня 2018 року складає 368661,88 грн. Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне. За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Із розрахунку заборгованості, наданого банком, вбачається, що банк продовжував нараховувати відсотки вже після закінчення строку дії кредитного договору та після ухвалення рішення суду про стягнення заборгованості станом на 09 вересня 2010 року з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Однак, нарахування відсотків після закінчення строку дії кредитного договору не ґрунтується на законі. Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, у задоволенні позовних вимог АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» слід відмовити. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed