Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві про зняття арешту. Свої вимоги обґрунтовує наступним, а саме в провадженні районного відділу державної виконавчої служби Оболонського району м. Києва у 2004-2005 роках перебувало виконавче провадження №1231/5 відкритого на підставі виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва від 12.10.2004р. №2-1552, про стягнення з нього на користь стягувача [PERSON] боргу у розмірі 19738,79 грн. У 2005 році виконавче провадження №1231/5 закінчено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент здійснення виконавчого провадження), а саме фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом. Він при отриманні витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.10.2015р. дізнався, що все його майно знаходиться в обтяженні згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.10.2004р. №1231/5 районного відділу державної виконавчої служби Оболонського району м. Києва. З урахуванням того, що арешт з майна накладений згідно постанови від 28.10.2004р. №1231/5, досі не знято, він відповідно до вимог ч. 3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» листом від 10.11.2015р. звернувся до Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві з проханням видати боржнику [PERSON] копію постанови про звільнення майна з-під арешту, для пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. 24.11.2015р. ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві надіслало лист, з якого вбачається, що на даний час у виконавчій службі відкритих виконавчих проваджень, щодо [PERSON] немає, а виконавче провадження, що перебувало на виконанні у 2004 - 2005 роках, про стягнення з ньго на користь [PERSON] боргу, на підставі п.9.9,п.9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затверджено наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008року № 2274/5 знищено, тому у виконавчої служби відсутні правові підстави для зняття арешту з майна боржника та запропоновано для вирішення даного питання звернутись до суду. Таким чином, враховуючи, що знищено може бути лише закінчене виконавче провадження, за яким припиняється чинність арешту, то постанова про накладення арешту та заборони на відчуження підлягає скасуванню. Просить суд зняти арешт з всього майна, яке належить йому, накладений постановою від 28.10.2000 №1231/5. У судове засідання позивач не з'явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач про місце та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З листа відповідача від 24.11.2015 року вбачається, що згідно даних в ЄДРВП у Відділі виконавче провадження, де боржником є [PERSON], а стягувачем [PERSON], на примусовому виконанні станом на 24.11.2015 року не перебуває. Згідно книги обліку виконавчих документів, переданих державному виконавцеві, 13.10.2004 року до Відділу на примусове виконання надійшов виконавчий лист №2-1552 від 12.10.2004 року Оболонського районного суду м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі 19738,79 грн. Надати більш детальну інформацію немає можливості, оскільки відповідно до пункту 9.9. порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень переданих на зберігання, становить 3 три роки, у зв'язку з чим виконавче провадження знищено. Так, 28.10.2004 року постановою державного виконавця Костенка В.М. при примусовому виконанні виконавчого листа «2-1552 виданого 12.10.2004 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] та користь [PERSON] боргу в розмірі 19738,79 грн., накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] та заборонено здійснювати відчуження цього майна. Згідно ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час виникнення правовідносин) виконавче провадження підлягає закінченню у випадках: 1) прийняття судом відмови стягувача від стягнення; 2) затвердження судом мирової угоди між стягувачем і боржником про закінчення виконавчого провадження; 3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; 4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа; 5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника при виконанні рішення про передачу їх стягувачеві, або знищення речі, яка мала бути передана стягувачеві в натурі; 6) закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення; 7) передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії у разі ліквідації боржника - юридичної особи або арбітражному керуючому у разі визнання боржника банкрутом; 8) фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом; 9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, або на письмову вимогу стягувача; 10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; 11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 76 цього Закону. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Копія постанови у 3-денний строк надсилається сторонам та суду або іншому органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ. Згідно ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час виникнення правовідносин) у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40 1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. Таким чином, враховуючи, що знищено може бути лише закінчене виконавче провадження, за яким припиняється чинність арешту, то постанова про накладення арешту та заборони на відчуження майна повинна були бути скасована державним виконавцем. З викладеного,

Outcome: approved