Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, обгрунтовуючи позовні вимоги, тим, що після померлого сина відкрилася спадщина на земельну ділянку, однак при подачі заяви до нотаріальної контори йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину в зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове нерухоме майно. В судове засідання позивач не зявився попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від відповідача до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Від третьої особи до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, не заперечуючи проти задоволення позовних вимог Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 11 березня 2015 року помер, - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,18 га, яка розташована на території Кротенківської сільської ради Полтавського району Полтавської області за адресою вул. Шевченка, 30 с. Кротенки. Дана земельна ділянка призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. За життя спадкодавець заповіт не залишив, а тому спадкоємцями першої черги після померлого [PERSON] за законом є його батьки: [PERSON] та [PERSON]. Родинні відносини між позивачем та померлим підтверджуються наступним доказами: - Свідоцтвом про народження [PERSON] від 03 квітня 1985 року Серія ІІ-КЕ, №433392, де у графі батько зазначений [PERSON]; - Паспортом позивача, де на 7 сторінці «особливі відмітки» зазначено, що [PERSON] [INFO] є сином позивача. Як встановлено, протягом визначеного законом строку: - позивач [PERSON] звернувся до Третьої полтавської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом; - дружина позивача [PERSON], звернулася до Третьої полтавської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини за законом на користь [PERSON]. Судом встановлено факт того, що позивач [PERSON], який написав заяву на прийняття спадщини є єдиним спадкоємцем, та належним позивачем та має законне право на земельну ділянку, що входить до спадкової маси, після смерті спадкодавця. Згідно Заочного рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 20 серпня 2014 року, яке набрало законної сили 30 серпня 2014 року, встановлено, що за [PERSON] було визнано право власності на земельну ділянку розміром 0,18 га, передану для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться у с. Кротенки по вул. Шевченка, 30 Полтавського району Полтавської області, що належала [PERSON], померлій 23.04.2009 року, на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку та земельної ділянки від 06.10.2003 року. Однак, за життя спадкодавець [PERSON] не встиг зареєструвати вищевказану земельну ділянку відповідно до чинного законодавства, що є перешкодою для спадкоємця отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 22.12.2015 року вих. №837/02-30, виданої Третьою полтавською державною нотаріальною конторою, встановлено, що до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] звернувся позивач, [PERSON] - заява про прийняття спадщини за законом та [PERSON]- із заявою про відмову від спадщини за законом на користь [PERSON] Михайловича.Інших осіб, які б подавали заяви не має, свідоцтво про право на спадщину не видавались. Оскільки за життя спадкодавцем не зареєстровано право власності на вище вказану земельну ділянку у відповідній реєстраційній службі, нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,18 га, розташованої на території Кротенківської сільської ради Полтавського району Полтавської області за адресою вул. Шевченка, 30 с. Кротенки, після померлого 11.03.2015 року [PERSON]. Згідно Постанови ВСУ №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» (п.23) якщо нотаріусом обгрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно п. 10 Постанови Верховного суду України, від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю вих. або іншим правовстановлюючим документом. Отже, в даному випадку правовстановлюючим документом на спадкове майно є заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 20 серпня 2014 року, яке набрало законної сили 30 серпня 2014 року, згідно якого за померлим сином позивача визнано право власності на земельну ділянку. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, [дати усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Тому належним відповідачем по справі є Кротенківська сільська рада Полтавського району Полтавської області. Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 331 ч.2 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ст..125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В звязку з повним визнанням позову відповідачем та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без зясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 392, 1216, 1218, 1268, 1296 ЦК України, , п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року,

Outcome: approved