Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 14\~481, 79 грн. та судові витрати по справі. Позов мотивовано тим, що згідно кредитного договору № б/н від 26 липня 2013 року відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 600 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних, на суму залишку заборгованості за кредитом , з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак зобовязання за кредитним договором відповідач не виконав, станом на 31.10.2016 року заборгованість за кредитним договором склала 14\~481, 79 грн. , з якої 439, 71 грн. - заборгованість за кредитом, 9\~776, 28 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом, 3 100 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 665, 80 грн. - штраф (процентна складова). У звязку з тим, що заборгованість за кредитним договором не повертається, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд вислухавши сторони, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до висновку. Встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 26 липня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір б/н, згідно з умовами якого відповідач отримав від позивача платіжну картку з кредитним лімітом у розмірі 600,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних, на суму залишку заборгованості за кредитом , з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, з якими відповідач ознайомився та погодився при підписанні договору від 26 липня 2013 року, відповідач повинен погашати заборгованість по кредиту, проценти за його використання та комісію. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення строків платежів більш ніж на 30 днів, відповідач зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Зобовязання передбачені кредитним договором відповідач не виконав. Станом на 31.10.2016 року заборгованість за кредитним договором склала 14\~481, 79 грн. , з якої 439, 71 грн. - заборгованість за кредитом, 9\~776, 28 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом, 3 100 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 665, 80 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п.1.1.3.2.3. Умов надання банківських послуг банк має право здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку згідно з п.1.1.3.1.9. цього Договору. Якщо протягом 7 днів Банк не одержав повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку Кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення Клієнта. Згідно з п.2.1.1.12.6. Правил надання банківських послуг за користування кредитом Банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 днів у році, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13 (даний пункт не діє для елітних карток (Platinum, MC World Signia та Visa Infinite). Згідно статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядк\~у, зміни до Цивільного кодексу України були внесені згідно із Законом від 12 грудня 2008 року № 661-VI. Первісно за кредитним договором, укладеним з відповідачем, Банком було встановлено базова процентна ставка складає 2,5% щомісячно (30% річних) з розрахунку 360 днів у році, в подальшому з 01 вересня 2014 року процентна ставка Банком була збільшена до 2,9 % щомісячно (34,80% річних), з 01 квітня 2015 року процентна ставка Банком була збільшена до 3,6% щомісячно (43,20% річних), що підтверджується розрахунком заборгованості відповідача. Таким чином, позивачем незаконно збільшено в односторонньому порядку раніше встановлений розмір процентної ставки за договором, укладеним з відповідачем, з 01 вересня 2014 року та з 01 квітня 2015 року враховуючи зміни до ст.1056-1 ЦК України, які були внесені згідно із Законом від 12 грудня 2008 року № 661-VI (набрав чинності 09 січня 2009 року). Позивач вказує, що у відповідача виникла заборгованість у розмірі 3 100 грн. - заборгованість за пенею, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 665 грн. 80 коп. - штраф (процентна складова). Проте цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказана вище правова позиція Верховного Суду України викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Умовами кредитного договору (п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, Тарифи банку) передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів будь-якого з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором, більш ніж на 30 днів, сплата пені як виду цивільно-правової відповідальності - за несвоєчасне погашення заборгованості при кожному виникненні прострочення за кредитом або процентами (Тарифи). Отже, незаконним є одночасне застосування за порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором штрафу і пені, що свідчить про незаконне нарахування відповідачу пені у розмірі 3 100 грн., враховуючи, що відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, штраф належить до сплати в першу чергу. Тобто позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: partial