Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення збитку, мотивуючи тим, що 15.08.2016 року о 03.00 год., на Київському водосховищі р. Тетерів в районі с. Богдани, Вишгородського району Київської області гр. [PERSON], грубо порушив правила рибальства, а саме проводив заборонений вилов риби сіткою з жилки - 1 шт., в забороненому для будь-якого рибальства місці, при цьому виловив рибу - окунь - 5 шт., карась - 8 шт., щука - 1 шт., загальною вагою 3 кг., тим самим наніс збитки рибному господарству на суму 561 грн. Своїми діями [PERSON], порушив п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, ст.. 63 Закону України «Про тваринний світ» та Постановою Вишгородського районного суду Київської області [PERSON], визнано винним у вчиненні правопорушення за ч.4 ст. 85 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності, суд обмежився усним зауваженням. Згідно розрахунку матеріальної шкоди, [PERSON], нанесено збитків рибному господарству України на суму 561,00 грн., тому позивач вимушений був звернутись до суду для захисту охоронюваних законом інтересів. В судове засідання представник позивача не з'явився та подав до суду заяву в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Справу просив розглядати у його відсутність, у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Заяв про поважність причин неявки в судове засідання та належних, допустимих доказів їх існування на момент розгляду справи відповідачем суду не надано. Заяв про розгляд справи за відсутності відповідача та заперечень на позовну заяву до суду відповідачем не подавалось. Тому, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та обов'язки сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги слід задовольнити з таких підстав. Протоколом про адміністративне правопорушення № 000191 від 15.09.2016 року, встановлено, що 15.08.2016 року о 03.00 год., на Київському водосховищі р. Тетерів в районі с. Богдани, Вишгородського району Київської області гр. [PERSON], грубо порушив правила рибальства, а саме проводив заборонений вилов риби сіткою з жилки - 1 шт., в забороненому для будь-якого рибальства місці, при цьому виловив рибу - окунь - 5 шт., карась - 8 шт., щука - 1 шт., загальною вагою 3 кг., тим самим наніс збитки рибному господарству на суму 561 грн. (а.с. 8) Постановою Вишгородського районного суду Київської області [PERSON], визнано винним у вчиненні правопорушення за ч.4 ст. 85 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності, суд обмежився усним зауваженням (а.с. 6). Згідно з ч.4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до розрахунку матеріальних збитків загальна сума збитків, спричинених незаконним виловом [PERSON], риби складає 561,00 грн. (а.с. 7). Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених цією Конституцією. Згідно Положення «Про Державне агентство рибного господарства України» від 16.04.2011 року № 484/2011 року, державне агентство рибного господарства України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністерства України через Міністра аграрної політики та продовольства України. Держрибагенство України здійснює свої повноваження безпосередньо, а також через свої територіальні органи (органи рибоохорони). Згідно із ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», посадові особи органів рибоохорони центрального органу виконавчої влади у галузі рибного господарства мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб'єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», грошові стягнення за шкоду заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Згідно із ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення, такої діяльності. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», підприємства ,установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. За змістом ч.1 ст. 27 Закону України «Про тваринний світ», у порядку загального використання об'єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об'єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. У пункті 3.15.1 Правил любительського і спортивного рибальства визначено, що забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Також п.6.3.зазначено, що застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування у повному обсязі збитків,заподіяних рибному господарству внаслідок порушення цих Правил рибальства. Статтею 63 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про охоронну навколишнього природного середовища», грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Приймаючи до уваги, що знайшов підтвердження факт незаконного вилову [PERSON] риби забороненим сітним знаряддям, суд вважає, що з нього в дохід держави слід стягнути спричинені збитки. Відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved