Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на повнолітню дитину - дочку [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 26 вересня 2018 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області прийняте заочне рішення, яким позовну заяву [PERSON] , до позивача, про стягнення аліментів на повнолітню дочку та додаткових витрат пов`язаних із навчанням - задоволено частково. Вирішено стягнути з нього на користь [PERSON] , аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , на період її навчання, у розмірі 2000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на особу відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 травня 2018 року і до закінчення навчання, за умови навчання, але не довше як до досягнення нею 23-х річного віку. Правом на його оскарження у визначені судом терміни позивач не скористався і на даний час втратив таку можливість. Не використовував його, бо мав можливість сплачувати аліменти. З травня 2018 року, на підставі виконавчого листа, виданого Дубенським міськрайонним судом Рівненської області, Дубенським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Рівненській області, з нього стягуються аліменти на утримання повнолітньої дочки в сумі 2000 грн. щомісячно. Підставами для прийняття рішення про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дитини стали обставини того, що з 16 листопада 2017 року його донька [PERSON] стала повнолітньою, навчалася на денному відділенні групи АР-32 3 курсі Львівського коледжу будівництва, архітектури та дизайну до липня 2019 року, а він мав можливість сплачувати аліменти на утримання своєї повнолітньої дочки, оскільки їздив за на роботу за кордон та інших осіб на утриманні не мав. На сьогоднішній день життєві обставини та життєві обставини повнолітньої дочки [PERSON] , на яку позивач продовжує сплачувати аліменти, значно змінилися. Це стало причиною того, що на даний час він не має можливості продовжувати сплачувати аліменти на її утримання. Нинішню обставину того, що позивач не має змоги на даний час надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дитині він обґрунтовує сукупністю нових обставин, які не були враховані при прийнятті заочного рішення, однак існують і по цей час. 20 лютого 2018 року позивач уклав шлюб з іншою жінкою, [PERSON] з якою вони разом проживають. Від шлюбу у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . Його теперішня дружина на даний час ніде не працює бо перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а із доходів отримує лише 860,00 грн. щомісяця одноразової допомоги при народженні першої дитини. Інших видів соціальної допомоги не отримує. На обліку у центрі зайнятості не перебуває. В жовтні 2019 року позивач черговий раз приїхав з-за кордону, де йому не сплатили кошти. Прибувши в Україну він не працевлаштувався, а всі спроби знайти роботу стали марними. На даний час будь-яких видів заробітку він фактично не має. Він підтримує стосунки із своєю повнолітньою донькою [PERSON] , йому відомо, що у липні 2019 року дочка закінчила навчання на денному відділенні групи АР-32 3 курсі Львівського коледжу будівництва, архітектури та дизайну, продовжує постійно проживати у м. Львів, де працевлаштувалася на роботу в хостелі, в якому вона заробляє гроші для себе. Вона створила фактично сім`ю та співмешкає із чоловіком. Вона з 01 вересня 2019 року, маючи перерву 2 місяці, продовжила заочне навчання на ІІІ-му курсі в групі А-19-1П відокремленого структурного підрозділу «Інституту інноваційної освіти Київського національного університету будівництва та архітектури» для отримання ступеня вищої освіти «бакалавр». Позивач переконаний, що рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дитини від 26 вересня 2019 року з моменту припинення навчання дочкою у Львівському коледжі будівництва, архітектури та дизайну, у липні 2019 року, припинило свою дію. Так само як і втратив свою силу обов`язок сплати ним аліментів, як матеріальної допомоги на її навчання. Вищевказані обставини, на ґрунті того, що позивач не має можливості сплачувати аліменти на утримання своєї повнолітньої дочки, факт існування невід`ємного обов`язку утримання своєї малолітньої дитини та нової сім`ї, потенційний ризик утворення заборгованості по сплаті аліментів, що породжує підстави створення різних перешкод і доступу до професії або роботи, негативним чином впливає на нього та його нову сім`ю. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав зазначених у позові, який просить задовольнити. Відповідачкою поданий відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позов не визнає з наступних підстав. [PERSON] навчається на 3 курсі в групі А-19-11 у відокремленому структурному підрозділі «Інститут інноваційної освіти Київського національного університету будівництва і архітектури» за спеціальністю «Архітектура та містобудування» програми навчання «Архітектура будівель та споруд» для отримання ступеня вищої освіти «бакалавр», згідно довідки № 48 від 17 грудня 2019 року. Термін навчання, згідно договору, з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2021 року. Вартість навчання, згідно умов договору, становить 26 000 грн. 27 серпня 2019 року було оплачено 6500 грн. вартості оплати за вказане навчання. Вона, як матір дитини, яка її забезпечує і утримує, не має змоги зробити це самостійно у повному обсязі і за себе і за її батька, оскільки працює у відділі культури і туризму Дубенської РДА методистом по народних промислах з посадовим окладом 4073 грн., доплата до мінімальної заробітної плати 100 грн. Станом на 17 грудня 2019 року розмір заборгованості по сплаті аліментів позивача становить 6 000 грн. Викладена у позові інформація про те, що дочка ніби то працевлаштована не відповідає дійсності та спростовується довідкою ПФУ. Насправді, перебуваючи на сесії вона 19 днів проживала у хостелі в м. Львів, про що свідчить товарний чек від 17 грудня 2019 року. Забезпечити самостійно її тимчасовим окремим житлом на період сесії у відповідачки не було можливості, а позивач у цей період припинив сплачувати призначені судом аліменти. На даний час, дочка особливо потребує матеріальної допомоги від позивача, як від свого батька. Враховуючи викладене позивачка вважає, що позивачем не були надані суду докази то\-му, що аліменти на їхню дочку [PERSON] мають бути припиненні. Наявність на йо\-го утриманні іншої малолітньої дочки, не позбавляє його батьківського обов`язку належним чином матеріально утримувати старшу дочку. Виникнення у нього забо\-ргованості по попередніх аліментних платежах, а також нарахованої пені, не має жодного відношення до його неспроможності сплачувати аліменти на дитину, а лише свідчить про те, що він не виконував належним чином свої обов`язки та не допомагав вчасно матеріально утримувати її. Позивач підтвердив у позові те, що він працює за кордоном, останній раз повернувся у жовтні 2019 року. Докази про те, що він там працював безкоштовно відсутні. В судовому засіданні відповідачка позовні вимоги не визнала, та посилаючись на обставини, які викладені в запереченні на позов просила відмовити в задоволенні позову. Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначені сторони по справі, згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 30). Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 26 вересня 2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , на період її навчання, у розмірі 2000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на особу відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 травня 2018 року і до закінчення навчання, за умови навчання, але не довше як до досягнення нею 23-х річного віку. 29 жовтня 2018 року Дубенським міськрайонним судом видано виконавчий лист (а.с. 15-17, 18). 20 лютого 2018 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 8). [PERSON] народилася [INFO] , її батьком зазначений [PERSON] , згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 9). Згідно довідки №07-01-20/2238 від 08 жовтня 2019 року, виданою відділом ЦНАП Дубенської міської ради, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON] (а.с. 10). Згідно довідок з центру по нарахуванню та виплаті пенсій і допомоги №1458 від 08 жовтня 2019 року та №829 від 08 жовтня 2019 року, виданих Дубенською міськрайонною філією Рівненського обласного центру зайнятості [PERSON] безробітна. Отримує щомісячну допомогу при народженні дитини у сумі 860 грн. (а.с. 13, 14). Відповідно до умов договору № 18, вартість навчанні [PERSON] в Київському національному університеті будівництва і архітектури, освітній ступінь «Бакалавр» форма навчання «Заочна» становить 26 000 грн. 27 серпня 2019 року було оплачено 6500 грн. вартості оплати за навчання (а.с. 37, 38). Згідно довідки від 17 грудня 2019 року № 48 [PERSON] навчається на ІІІ курсі в групі А-19-11 у відокремленому структурному підрозділі «Інститут інноваційної освіти Київського національного університету будівництва і архітектури» за спеціальністю «Архітектура та містобудування» програми навчання «Архітектура будівель та споруд» для отримання ступеня вищої освіти «бакалавр» (а.с. 39). Позивач в своїй позовній заяві посилається на ті обставини, що [PERSON] на даний час працює в хостелі, заробляє гроші та має можливості самостійно сплачувати за своє навчання, оскільки є самостійною, працездатною та такою що вже не потребує матеріальної допомоги на навчання. Проте, згідно товарного чеку від 17 грудня 2019 року [PERSON] в період з 16 вересня по 05 жовтня 2019 року проживала у хостелі, вартість проживання 3040 грн. (а.с. 40, 41). [PERSON] працює у відділі культури і туризму Дубенської РДА методистом по народних промислах з посадовим окладом 4073 грн., доплата до мінімальної заробітної плати 100 грн., згідно довідки № 756 від 16 грудня 2019 року (а.с. 44). Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч.3 ст.181, ч.1 ст.184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 4 ст. 273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Позивач просить припинити стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, оскільки вона працює та може самостійно себе утримувати. Нормами Сімейного кодексу України такий спосіб захисту прав та обов`язків щодо припинення стягнення з батька аліментів передбачений у зв`язку з набуттям права власності дитиною на нерухоме майно (ст. 190 СК України) або у зв`язку з припиненням навчання повнолітньої дитини (199 СК України). Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Нормами ст.ст. 267-271 СК України, визначено осіб, яких суд може звільнити від сплати аліментів, це є повнолітні брати, сестри, мачуха, вітчим, особи, у сім`ї яких виховувалася дитина. До вказаного кола осіб позивач не відноситься. Посилання позивача, на ті обставини, що повнолітня донька не потребує матеріальної допомоги, так як сама працює та має можливість оплачувати навчання, не може бути підставою для припинення стягнення аліментів на її утримання оскільки дані оббставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, доводи, на які посилається позивач щодо припинення сплати аліментів, відповідно до чинного законодавства, не можуть слугувати підставою для припинення стягнення аліментів. Оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, в розумінні ст.76- 81 ЦПК України, обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed