Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою №22 в будинку №16а по вул.Курчатова в м. Новоукраїнка Кіровоградської області, посилаючись на те, що він являється власником вказаної квартири, з 10.06.1998 року в квартирі було зареєстровано місце проживання сина позивача - [PERSON], який вже близько 5 років в ній не проживає. Відповідач добровільно знятися з реєстрації місця проживання не бажає, що позбавляє позивача права вільно розпоряджатися своєю власністю, в звязку з цим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом, підтримавши в судовому засіданні позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи був повідомлений телефонограмою та судовою повісткою, заперечень щодо позову не надіслав, під час передачі телефонограми повідомив секретаря, що розгляд справи йому не цікавий. Суд ухвалив про розгляд справи у відсутність відповідача. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Згідно Договору купівлі-продажу квартири від 29.07.1997 року, який посвідчено на нотаріальному бланку НБ 0556573 державним нотаріусом Новоукраїнської державної нотаріальної контори [PERSON], позивач [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS]. Згідно відомостей будинкової книги 10 червня 1998 року у вказаній квартирі було зареєстровано місце проживання [PERSON], [INFO]. Згідно акту обстеження умов проживання, який складено 08.12.2015 року депутатом Новоукраїнської міської ради [PERSON], [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS], прописаний, але не проживає близько 5 років. Відповідач добровільно знятися з реєстрації місця проживання не бажає, що позбавляє позивача права вільно розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Крім того, згідно ч. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до змісту ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а також у випадках поважності причин пропуску цього строку або у випадках прямо визначених Законом. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Судом встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі без поважної причини з 2011 року, спроб вселитися до неї не робив, ніхто не перешкоджав проживанню або вселенню його до спірного житла, останній постійно проживає в м. Києві і як стверджує позивач надав кошти на придбання квартири в с. Білгородка Киівської обл., що свідчить про наявність постійного місця для проживання відповідача, за місцем його перебування. Згідгног ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивач, як власник квартири вважає за необхідне продати квартиру, так як потребує лікування, а кошти відсутні, але через реєстрацію сина не може вільно розпорядитися квартирою, придбаною на підставі договору купівлі-продажу. Поважних причин, які б могли бути підставою для продовження строку, передбаченого ст. 71 ЖК України, ст. 405 ЦК України та збереження за відповідачем спірного жилого приміщення судом не встановлено. Відсутність особи понад встановлений ст. 405 ЦК України строк є підставою для визнання відсутньої особи такою, що втратила право на жиле приміщення. Таким чином,суд прийшов до висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням - квартирою №22 в будинку №16а по вул.Курчатова в м. Новоукраїнка Кіровоградської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved