Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судового збору. Представник позивача в судове засідання не зявився та звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові і просить їх задовольнити в повному обсязі, не заперечує про заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, не повідомив суд про поважні причини неявки в судове засідання. Зважаючи на дані обставини суд приходить до висновку про розгляд справи в заочному порядку. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 24.08.2011 року було укладено кредитний договір про надання відповідачу кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Дані правовідносини стверджуються: заявою відповідача про видачу кредитної картки; умовами та правилами надання банківських послуг, які підписані сторонами і вважаються різновидом договору; розрахунком боргу. Кредит було надано відповідачу шляхом перерахування кредитних коштів на картку. після чого останній отримав готівкою кошти. Умови кредитного договору відповідачем не виконані. На час розгляду справи в суді кредит не погашено, заборгованість за кредитним договором, станом на 31.01.2015 року, становить 11921,62 гривень, що стверджується розрахунком заборгованості, а саме: заборгованість за кредитом становить 3973,65 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом становить 5254,08 гривень; заборгованість за пенею та комісією 1650,00 грн.; штраф (фіксована частина) становить 500,00 гривень; штраф (процентна складова) становить 543,89 гривень. Крім того позивач просить стягнути з відповідача витрати, повязані з оплатою судового збору в сумі 243,60 гривень, що стверджується відповідним платіжним дорученням. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані наступними нормативно-правовими актами, а саме : Так, відповідно до ст. 526 ЦК України убачається, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК; відповідно до ст.530 ЦК зазначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 610 ЦК передбачає, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК наслідками порушення відповідачем зобовязання, щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. В ч.1 ст.60 ЦПК зазначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В даному випадку позивач надав суду достатньо доказів про невиконання відповідачем умов кредитного договору, що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи, а відповідач в свою чергу не спростував доводи позивача викладені в позовній заяві. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що відповідач (боржник) не виконав своїх зобовязань перед кредитором, чим спричинив позивачу матеріальну шкоду (збитки), які повинні бути відшкодовані за рахунок відповідача в примусовому порядку, а тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved