Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 18.06.2015 о 13 годині 30 хвилин [PERSON] у м. Харкові, керував транспортним засобом марки «Фольксваген Т5», д.н. [NUMBER] по пр-ту 50 років ВЛКСМ, при повороті ліворуч не надав дорогу автомобілю [NUMBER], під керуванням [PERSON]А, який рухався у зустрічному напрямку прямо, ти самим порушив п. 16.6 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Вина відповідача у вчинені вказаної ДТП підтверджена постановою Московського районного суду м. Харкова від 29.07.2015. Згідно звіту № 11867 від 23.07.2015 визначено вартість матеріального збитку, який становить 23347,10. Також позивачем понесені витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 940, 00 грн. Оскільки винуватцем ДТП матеріальна шкода потерпілій особі не відшкодована, останній звернувся до позивача та МТСБУ, яке 04.11.2016 здійснило виплату в сумі 19455 грн., тому у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) у розмірі виплаченого відшкодування. Ухвалою судді від 28.11.2018 визначено вказану справу розглядати у спрощеному позовному провадженні у відповідності до вимог ст. 274 ЦПК України. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено пятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не предявлено. Відповідно до правил ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд, вирішує справу за наявними матеріалами. Так,\~судом на\~підставі наданих\~матеріалів встановлено, що 18.06.2015 о 13 годині 30 хвилин [PERSON] у м. Харкові, керував транспортним засобом марки «Фольксваген Т5», д.н. [NUMBER] по пр-ту 50 років ВЛКСМ, при повороті ліворуч не надав дорогу автомобілю [NUMBER], під керуванням [PERSON]А, який рухався у зустрічному напрямку прямо, ти самим порушив п. 16.6 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобіль [PERSON] завдав механічних ушкоджень. Вина [PERSON] вбачається із постанови Московського районного суду м. Харкова від 29.07.2015, яка набрала законної сили 11.08.2015. Оскільки винуватцем ДТП матеріальна шкода потерпілій особі не відшкодована, останній звернувся до позивача та МТСБУ 04.11.2015 здійснило виплату в сумі 19455,92 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 5622 рв від 04.11.2015, яка міститься в матеріалах справи. Також МТСБУ понесло витрати по сплаті послуги аварійного комісара у розмірі 940, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 11867 рв від 30.10.2015, копія якого міститься в матеріалах справи. Завдану матеріальну шкоду відповідач не відшкодував. Такі обставини підтверджено копіями постанови Московського районного суду м. Харкова від 29.07.2015, довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 66414892, звітом № 11867 дослідження спеціаліста - автотоварознавця від 23.07.2015, ремонтної калькуляції, заяви [PERSON], наказу МТСБУ № 5622 від 03.11.2015, платіжними дорученнями від 04.11.2015, 30.10.2015. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, свої зобовязання позивач перед страхувальником виконав. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Стаття 993 ЦК України зазначає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.22.1 ст. 22 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. В добровільному порядку відповідачем витрати не компенсовано. Отже, вимоги позову є обґрунтованими, належним чином доведеними і у суду є правові підстави для його задоволення. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача понесені судові витрати.

Outcome: approved