Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача посилаючись на те, що відповідно до укладеного між нею та відповідачем договору позики від 20.05.2009 року, відповідач взяв в борг грошові кошти в сумі 90000 грн. на строк до 20.05.2014 року. В якості забезпечення виконань [PERSON] надав в заставу автомобіль марки «Дача Логан», 2006 року випуску, р.н. [NUMBER]. Вартість даного автомобіля складає станом на 1 серпня 2014 року становить 73933 грн. В вересні 2013 року відповідач повернув 10000 грн. Після чого, грошей у визначений договором позики строк не повернув та на будь-які перемови не згідний. Просила в рахунок погашення заборгованості в сумі 80000 грн. просила звернути стягнення на предмет застави. А саме автомобіль марки «Дача Логан», 2006 року випуску, д.р.н. [NUMBER], який належить [PERSON] шляхом визнання на автомобіль за [PERSON]. Зобов'язати відповідача передати позивачу всі необхідні документи на автомобіль з ключами. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просила позов задоволити. Представник відповідача позовні вимоги визнав та пояснив, що його доверитель не заперечує проти передачі предмета застави - автомобіля позивачу в рахунок погашення заборгованості. Просив позов задоволити. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов необґрунтований та до задоволення не підлягає. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем договору був укладений договір позики від 20.05.2009 року, відповідач взяв в борг грошові кошти в сумі 90000 грн. на строк до 20.05.2014 року. В якості забезпечення виконань [PERSON] надав в заставу автомобіль марки «Дача Логан», 2006 року випуску, р.н. [NUMBER]. Вартість даного автомобіля складає станом на 1 серпня 2014 року становить 73933 грн. В вересні 2013 року відповідач повернув 10000 грн. Після чого, грошей у визначений договором позики строк не повернув та на будь-які перемови не згідний. Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор ( заставодержатель) має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Згідно п. 3 ст. 577 ЦК України, застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Реєстрація застави рухомого майна здійснюється відповідно до Закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18 листопада 2003 року. Реєстрація здійснюється шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (створеного на основі Державного реєстру застав рухомого майна). Держателем Державного реєстру обтяжень рухомого майна є Міністерство юстиції України; адміністратором державного реєстру є державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції. Реєстраторами Державного реєстру обтяжень рухомого майна є державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, державні нотаріальні контори та приватні нотаріуси. Ведення державного реєстру обтяжень рухомого майна регулюється Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 5.07.2004 р. № 83011. Відповідно до ст. 13 Закону України « Про заставу», договір застави повинен бути укладений у письмовій формі. У випадках, коли предметом застави є нерухоме майно, космічні об'єкти, транспортні засоби, що підлягають державній реєстрації, договір застави повинен бути нотаріально посвідчений на підставі відповідних правовстановлюючих документів. Нотаріальне посвідчення договору застави нерухомого майна, транспортних засобів провадиться за місцезнаходженням (місцем реєстрації) цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін договору, договору застави космічних об'єктів - за місцем реєстрації цих об'єктів. Статтею 16 цього Закону встановлено, що право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення. Реєстрація застави не пов'язується з моментом виникнення права застави та не впливає на чинність договору застави. У відповідності до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладеного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивач не дотримала процедуру звернення стягнення на заставне майно, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити. Крім цього, як було встановлено в судовому засіданні відповідач не заперечує проти боргу та передачі автомобіля позивачу. Таким чином, на думку суду між сторонами відсутній спір, який потребує судового вирішення. ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215, 226 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed