Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем він перебував у шлюбі з 17 грудня 2005 року по 28 травня 2015 року. Від даного шлюбу мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу, за спільною домовленістю сторін, донька [PERSON] залишилась проживати разом з ним, а син [PERSON] залишився проживати разом з матірю, відповідачем по справі. Однак нещодавно позивач дізнався, що [PERSON] звернулась до Нікопольського міськрайонного суду з позовною заявою до нього про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], який мешкає разом з нею. Враховуючи те, що відповідач добровільно не виконує законодавчо покладений на неї обовязок щодо утримання своєї малолітньої доньки, позивач був змушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.22). Відповідач [PERSON] про день та час розгляду справи була повідомлена відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, однак в судове засідання не з'явилася. Жодних заяв від відповідача не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд зі згоди позивача вважає доцільним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України\~ частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено судом, сторони мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] (а.с.3) та [PERSON], [INFO]. Після розлучення, за спільною домовленістю сторін, донька [PERSON], [INFO]залишилась проживати разом з батьком, [PERSON], а син [PERSON], [INFO]залишився проживати разом з матірю, [PERSON] Згідно довідки №94 від 17.03.2017 року та акту №9 від 17.03.2017 року, виданих головою квартального комітету №36 [PERSON], донька [PERSON] постійно проживає з батьком [PERSON] з 07.12.2010 року (а.с.18-20) та перебуває на повному матеріальному утриманні позивача. Суд, даючи оцінку доказам наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що відповідач має обовязок надавати допомогу на утримання своєї малолітньої доньки, але безпідставно ухиляється від виконання своїх обовязків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від утримання малолітньої дитини [PERSON], добровільно матеріальної допомоги [PERSON] не надає, суд з огляду на вимоги розумності та справедливості, \~приходить до висновку, що з [PERSON] повинні бути стягнуті аліменти у примусовому порядку в розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28 жовтня 2016 року. Згідно п.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача[PERSON] має бути стягнутий судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. на користь держави.

Outcome: approved