Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, а саме автомобіль [NUMBER], посилаючись на те, що 15.10.2012 року помер його рідний брат [PERSON]. після його смерті відкрилась спадщина на належний йому автомобіль марки ВАЗ 2107. Заявник є спадкоємцем другої черги та прийняв спадщину померлого брата, однак 02.02.2017 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі йому свідоцтва про право власності на автомобіль, оскільки рішенням Смілянського районного суду від 17.12.2008 року за відповідачем визнано право власності на частину даного автомобіля. Оскільки за життя спадкодавець [PERSON] виплатив [PERSON] кошти за належну їй частину автомобіля, то позивач просить суд визнати право власності на даний автомобіль за ним, як за спадкоємцем [PERSON] В судове засідання позивач не зявився, однак в позовній заяві просив суд слухати справу у його відсутність. До початку судового засідання відповідач позов визнала повністю і просила суд справу слухати у її відсутність. Представник третьої особи Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області в судове засідання не зявився хоч завчасно повідомлявся про час і місце розгляду справи. В судове засідання всі особи, які беруть участь у справі, не зявились, у звязку з чим в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та докази надані по справі, вважає, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного: В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є власником автомобіля марки «ВАЗ» модель 2107, 2003 року випуску, реєстраційний номер 01448МТ. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 15.10.2012 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцем майна [PERSON] є його брат [PERSON]. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.02.2017 р. [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль [NUMBER]. Згідно рішення Смілянського районного суду Черкаської області від 17.12.2008 року визнано за [PERSON] право власності на ? частину автомобіля [NUMBER]. Згідно розписки від 07.05.2010 року [PERSON] отримала гроші в сумі 20\~000 грн. в якості розрахунку за ? частину автомобіля [NUMBER]. Майнових претензій до [PERSON] стосовно зазначеного автомобіля не має та не заперечує проти зняття заборони на відчуження даного автомобіля. Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України. До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення. Правове регулювання відносин, повязаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитись в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС. У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі. Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Договір купівлі-продажу це угода, за якою продавець (одна сторона) зобовязується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Посилання позивача на те, що розписка відповідача про отримання коштів за частину автомобіля є підставою для визнання за ним права власності спростовується законодавчими актами, які регулюють відносини повязані з купівлею-продажем транспортних засобів. Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що написання розписки про отримання грошей та відмова від матеріальних претензій на автомобіль без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю розписку отримала. Разом з тим, позов про визнання права власності є спеціальним або допоміжним речово-правовим засобом захисту права власності. Цивільне законодавство визначає особливості реалізації правомочності власника. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути предявлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний механізм, з яким закон повязує виникнення в особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний обєкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля не укладався, цей автомобіль не знятий з обліку в уповноваженому органі МВС, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання права власності на автомобіль за позивачем. На підставі ст. 328, 235, 244, 392, 655 ЦК України,

Outcome: dismissed