Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Комунальне підприємство Дирекція замовника, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, [PERSON] підприємство Лізингбуд про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про втрату права на житло та зняття з реєстрації. Ухвалою від 11 травня 2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача КП «Дирекція замовника». 31.05.2016 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про втрату права на житло та зняття з реєстрації. Ухвалою від 16.06.2016 року зустрічний позов обєднано в одне провадження. Ухвалою від 16 червня 2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ДП «Лізингбуд». Позивач за первісним позовом та його представник в судовому засіданні позов підтримали, з мотивів, викладених в позовній заяві. Просили позов задоволити в повному обсязі, зустрічний позов не визнали, просили в його задоволенні відмовити. Представник відповідача за зустрічним позовом в судовому засіданні позов не визнав, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає, просив у задоволенні позову відмовити, свій позов підтримав. Представник третьої особи - виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради суду пояснив, що доведено обставини не проживання відповідача в спірній кімнаті гуртожитку так і те, що позивач за зустрічним позовом проживає у кімнаті незаконно, при вирішенні спору покликалась на розсуд суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача КП «Дирекція замовника» у судовому засіданні при вирішенні даного спору покладався на думку суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] підприємство Лізингбуд у судовому засіданні первісний позов просив задоволити, в заловоленні зустрічного позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які надані суду сторонами на обґрунтування їхніх вимог та заперечень, зясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що станом на 11.03.1992р. - [PERSON] разом з членами своє сім'ї проживав та був прописаний у житловій кімнаті № 84 в гуртожитку по вул. Тичини, 8-А в м. Івано-Франківську. У звязку зі зміною нумерації кімнат, на [PERSON] та членів його сім'ї було переоформлено та видано Ордер № 20 серії ЛБ від 28.02.2008р. Гуртожиток по вул. Тичини, 8-А (3,4,5 поверхи) перебував на балансі ДП «Лізингбуд» до 01.07.2015р. і в житловому блоці №№ 533 і 534 проживали 2-і сім'ї: в житловій кімнаті № 533 - [PERSON] зі своєю сім'єю (дочка і син) в складі 3-х чоловік, на підставі виданого у встановленому законом порядку Ордеру № 20 серії ЛБ від 28.02.2008р.; в житловій кімнаті № 534 - [PERSON] зі своєю сім'єю (дружина і дочка ) в складі 3-х чоловік, на підставі виданого у встановленому законом порядку Ордеру № 116 серії ЛБ від 24.06.2014р. Діти позивача навчалися у м. Львові, а сам [PERSON] по характеру своєї роботи періодично знаходився у службових відрядженнях. Крім того, керівництво ДП «Лізингбуд» було проінформоване та поставлено до відома про його важкі сімейні обставинами, повязані із важкою хворобою його матері (синдром Паркінсона), а тому останній змушений був тривалий час проживати в неї та доглядати її, оскільки вона потребувала безперервної постійної сторонньої допомоги. Знаючи про сімейні проблеми [PERSON], [PERSON] попросив його надати йому для тимчасового користування його житлову кімнату № 533, про що ДП «Лізингбуд» також було поставлено до відома. Після смерті своєї матері, [PERSON] мав намір повернутися проживати у свою житлову кімнату № 533 по вул. Тичини, 8-А в м. Івано-Франківську, однак [PERSON] в добровільному порядку відмовляється звільнити займану ним кімнату № 533. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] у встановленому законом порядку не виділялася житлова кімната № 533 в гуртожитку по вул. Тичини, 8-А в м. Івано-Франківську, відносно [PERSON] у встановленому законом порядку не приймалося жодних рішень про надання в користування чи на вселення в житлову кімнату № 533 в гуртожитку по вул. Тичини, 8-А в м. Івано-Франківську, у [PERSON] не має відповідного Ордера на вселення у житлову кімнату № 533 в гуртожитку по вул. Тичини, 8-А в м. Івано-Франківську. У своєму зустрічному позові [PERSON] сам визнав той факт, що проживає в житловій кімнаті [PERSON] № 533 по вул. Тичини, 8А в м. Івано-Франківськ без достатньої правової підстави (стр.2 абз.1 зустрічного позову). Статтею 129 ЖК України передбачено, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Зважаючи на вищевикладене [PERSON] не є власником чи законним користувачем житлової кімнати № 533 в будинку № 8-А по вул. Тичини, в м. Івано-Франківську, а тому йому і не може належати право вимоги. Враховуючи вищенаведені обставини, первісний позов підлягає до задоволення, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України, ст. 9, 129 ЖК,

Outcome: approved