Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, покликаючись на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою, від шлюбу у них народився син, на даний час сторони розлучені, проживають окремо, просить суд визначити місце проживання дитини разом із позивачем. Позивач в судове засідання не з'явився,до початку судового засідання подав заяву, в якій просить суд слухати справу за його відсутності та позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, до початку судового засідання подала заяву, в якій просить суд слухати справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Між сторонами 14.10.2006 року було укладено шлюб, що зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Любарського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 54. За час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом пр. народження. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 18 травня 2016 року, що набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько, мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, зобов'язані також піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст. 150 СК України). Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки і піклування або судом. . Відповідно до ст. 3,4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Способи захисту цивільних прав визначені ст. 16 ЦК України, їх перелік не є вичерпним. Судом встановлено, що відповідач проживає окремо від позивача та неповнолітнього сина [PERSON], останній проживає разом із батьком у м. Львові та перебуває на його утриманні. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За вказаних обставин, суд не знаходить підстав з яких вбачалося б порушення прав, свобод чи інтересів інших осіб, у випадку задоволення даного позову. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини з батьком підлягають до задоволення, оскільки це відповідає інтересам дитини, позивач має можливість створити дитині належні умови для виховання та розвитку, проти чого і не заперечує [PERSON] На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved