Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту, мотивуючи тим, що 19.01.2017 року, між сторонами було укладено договір № 2014-17/СК від 19.01.2017 року, про надання споживчого кредиту, відповідно до п. 1.1 якого кредитор на підставі цього договору надає, а позичальник отримує грошові кошти в сумі 2240,00 гривень на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання і платності та зобовязується повернути грошові кошти кредитору на умовах, що передбачені цим договором. Згідно з п. 1.2 договору кредитор надав позичальнику 2240,00 грн., на строк 30 календарних днів з моменту отримання його позичальником, а саме: з 19.01.2018 року до 17.02.2017 року включно. Згідно з вищезазначеним договором сплата відсотків за користування кредитом здійснюється в момент повернення кредиту, але не пізніше 17.02.2017 року включно. У разі порушення термінів повернення кредиту відсоткова ставка становить 1,5 % в день від суми заборгованості та сплачується в день фактичного повернення кредиту. Сукупна вартість кредиту становить 547,50 % річних або 1,5 % в день від суми заборгованості, що у грошовому визначенні складає 1008,00 грн., за 30 днів або 33.60 грн., за день. Крім того, відповідно до п. 8.3 вищезазначеного договору, у разі порушення строків повернення позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом, позичальник зобовязаний сплатити на вимогу кредитора штраф у розмірі 2 % від суми кредиту за кожний день такого порушення, починаючи із першого календарного дня, наступного за днем повернення кредиту. Починаючи із третього дня порушення строків повернення кредиту штраф встановлюється у розмірі 2,98 % від суми кредиту за кожний день порушення строків та нараховується, виходячи із фактичного числа календарних днів такого порушення. Нарахування штрафів здійснюється в момент остаточного розрахунку, до цього моменту вони вважаються прогнозованими. Штраф є засобом відповідальності позичальника та нараховується окремо від процентів за користування кредитом. 16.08.2017 року, дотримуючись чинного законодавства, а саме ч. 6 ст. 232 ГК України, яка регламентує, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано, протоколом №16/08/2017-1 кредитор ухвалив з 17.08.2017 року зупинити [PERSON] нарахування відсотків та штрафів у звязку з настанням 180-денного строку простроченої заборгованості. Отже, станом на 11.10.2017 року прострочена заборгованість відповідача становить 21407,78 грн., яка складається з: 2240,00 грн. - заборгованості по кредиту; 1008,00 грн. - заборгованості по відсоткам; 6048,00 грн. - заборгованості по простроченим відсоткам; 11931,46 грн. - заборгованості по нарахованим та несплаченим штрафним санкціям; 180,32 грн. - 3% річних від простроченої суми. 07.04.2017 року відповідачу [PERSON], було направлено вимогу про виконання зобовязання за договором, однак остання вимогу проігнорувала, в звязку з чим позивач вимушений був звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання представник позивача не зявився, суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 19.01.2017 року, між сторонами було укладено договір № 2014-17/СК від 19.01.2017 року, про надання споживчого кредиту, відповідно до п. 1.1 якого кредитор на підставі цього договору надає, а позичальник отримує грошові кошти в сумі 2240,00 гривень на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання і платності та зобовязується повернути грошові кошти кредитору на умовах, що передбачені цим договором. Згідно з п. 1.2 договору кредитор надав позичальнику 2240,00 грн., на строк 30 календарних днів з моменту отримання його позичальником, а саме: з 19.01.2018 року до 17.02.2017 року включно (а.с. 6-10). Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач зобовязання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Однак, відповідачем не здійснювалось вчасне погашення кредитних коштів у повному обсязі. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 525-526, 530, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем [PERSON], умов договору, остання повинна сплатити позивачу загальну суму заборгованості, що станом на 11.10.2017 року становить 21407,78 грн., яка складається з: 2240,00 грн. - заборгованості по кредиту; 1008,00 грн. - заборгованості по відсоткам; 6048,00 грн. - заборгованості по простроченим відсоткам; 11931,46 грн. - заборгованості по нарахованим та несплаченим штрафним санкціям; 180,32 грн. - 3 % річних від простроченої суми. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1600,00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved