Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить зобов`язати [PERSON] повернути до попереднього стану водостічну трубу, що розташована на внутрішньому фасаді багатоквартирного будинку [ADDRESS] , шляхом від`єднання від водостічної труби системи каналізації з приміщення загального користування на третьому поверсі будинку; провести демонтаж гіпсокартону, облаштованого навколо каналізаційної труби; здійснити закриття отвору у водостічній трубі, в який виходила труба виводу каналізації. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач, будучи власником квартири №21 самовільно встановила у загальному коридорі (вихід на горище) на третьому поверсі багатоквартирного будинку [ADDRESS] газову плитку, електричний бойлер, душову кабіну та інші речі, а також самовільно вивела (під`єднала) каналізацію з цього приміщення у водостічну трубу, що розташована на внутрішньому (дворовому) фасаді цього будинку, зашила вказану водостічну трубу гіпсокартоном і оштукатурила її гіпсом. 19.03.2019 позивач скерував відповідачу попередження про необхідність прибрання речей з коридору загального користування, а також про приведення до попереднього технічного стану водостічну трубу, однак таке залишилось без уваги. 28.03.219 комісією ЛКП «Управитель» відносно відповідача було складено протокол №3 про адміністративне правопорушення за ст.150 КпАП України, у якому відповідач власноручно зазначила, що зобов`язується в місячний термін демонтувати сантехнічні прилади та привести водостічну трубу до попереднього стану. Постановою адміністративної комісії ЛРА №64 від 18.04.2019 за результатами розгляду вказаного протоколу на відповідача накладено штраф в розмірі 51 грн. Разом з тим, на час пред`явлення позову виявлені порушення відповідачем не усунуті, каналізація й далі витікає через водостічну трубу, що порушує вимоги ст.6, 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ст.179 ЖК Української РСР, ч.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.101992 №572, а також Державні будівельні норми, тому просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 24.10.2019 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті 21.11.2019, у якому оголошено перерву до 23.12.2019. В судовому засіданні задоволено клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи заяви-заперечення, а також клопотання представника позивача про залучення до участі у справі третю особу, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 30.01.2020, а в подальшому за клопотанням представника відповідача - на 11.03.2020. 04.03.2020 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній в задоволенні позову просить відмовити, оскільки ЛКП «Управитель» не є належним позивачем у справі. Так, відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками, а за їх рішенням - управителем чи ОСББ. Разом з тим, ЛКП «Управитель» не представлено рішення співвласників, яким би йому були надані повноваження щодо управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] . Більше того, управитель не є ні власником будинку, ні балансоутримувачем. Не передбачено повноважень ЛКП «Управитель» на звернення до суду від імені співвласників багатоквартирних житлових будинків і Постанова Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 №712, якою затверджені Правила надання послуг з управління багатоквартирним будинком та Типовий Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Крім цього, позивачем не наведено жодної правової норми, на підставі якої заявлено позовні вимоги, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що вказані у позовній заяві переобладнання порушують будівельні норми та не зазначено які саме. Судове засідання 11.03.2020 було відкладено на 01.04.2020, а в подальшому за клопотанням учасників справи та у зв`язку з карантином - на 05.05.2020, 18.06.2020, 28.07.2020 та 30.09.2020. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначив, що ЛКП «Управитель» здійснює управління будинком [ADDRESS] , а тому відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» наділений правом вимоги про зобов`язання відповідача до вчинення дій. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві. Вважає, що позивачем не обґрунтовано його право вимагати здійснення відповідачем, вказаних у позовній заяві дій, а також не представлено доказів на підтвердження того, що вказані у позовній заяві переобладнання порушують будівельні норми. Представник третьої особи ЛРА ЛМР позовні вимоги ЛКП «Управитель» підтримав. Третя особа [PERSON] позовні вимоги також підтримала. Пояснила, що відповідач без дозволу інших мешканців встановила у коридорі загального користування трубу, а також санвузол у квартирі, внаслідок чого в квартирі третьої особи замокає стеля і стіна. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Як на підставу позовних вимог ЛКП «Управитель» посилається на те, що проведені відповідачем переобладнання порушують будівельні норми, а також суперечать вимогам ст.6, 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ст.179 ЖК Української РСР, ч.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.101992 №572. Відповідно до ч.2 ст.6, ч.1 ст.7, ч.1 ст.8 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників; співвласники зобов`язані: 1) забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; 2) забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; 3) використовувати спільне майно багатоквартирного будинку за призначенням; 4) додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; 5) виконувати рішення зборів співвласників; 6) забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; 7) відшкодовувати збитки, завдані майну інших співвласників та спільному майну багатоквартирного будинку; 8) додержуватися чистоти в місцях загального користування і тиші згідно з вимогами законодавства; 9) забезпечувати поточний огляд і періодичне обстеження прийнятого в експлуатацію в установленому законодавством порядку багатоквартирного будинку протягом усього життєвого циклу будинку та нести відповідальність за неналежну експлуатацію згідно із законом; 10) своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги; співвласники несуть відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам у результаті невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків як співвласників. Згідно зі ст.179 ЖК Української РСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. N 45), власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; проводити за власні кошти ремонт квартири, житлового приміщення у гуртожитку (наймач (орендар) - згідно з договором найму (оренди); використовувати приміщення житлового будинку і гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, гуртожитку, порушують умови проживання громадян; дотримуватися правил утримання тварин у домашніх умовах; утримувати тварин у квартирі, житловому приміщення у гуртожитку, де проживають співвласники або наймачі (орендарі), за погодженням з ними; не захаращувати сходові клітки, позаквартирні коридори, колясочні, ліфтові шахти, горища, підвали та інші допоміжні приміщення будинку, гуртожитку, підтримувати чистоту і порядок в ньому. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, звертаючись до суду із позовними вимогами про зобов`язання [PERSON] повернути до попереднього стану водостічну трубу, що розташована на внутрішньому фасаді багатоквартирного будинку [ADDRESS] , шляхом від`єднання від водостічної труби системи каналізації з приміщення загального користування на третьому поверсі будинку; проведення демонтажу гіпсокартону, облаштованого навколо каналізаційної труби; здійснення закриття отвору у водостічній трубі, в який виходила труба виводу каналізації, позивач всупереч вищевказаним вимогам ЦПК України жодних доказів на підтвердження порушення відповідачем будівельних норм та прав позивача суду не представив, клопотання про проведення експертизи з метою встановлення обставин, що потребують спеціальних знань, не заявляв. Долучені до позовної заяви копії попередження позивача від 18.03.2019 про зобов`язання відповідача привести до попереднього технічного стану водозливну трубу, яка розташована по дворовому фасаді будинку [ADDRESS] , акта комісії ЛКП «Управитель» від 28.03.2019, протоколу №3 про адміністративне правопорушення від 02.04.2019 та постанови №64 у справі про адміністративне правопорушення від 18.04.2019, хоча і свідчать про проведення відповідачем переобладнання, однак не підтверджують вищевказаних обставини. Відповідно до ст.41 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Згідно з ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до ст.1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку є приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення). Згідно з ч.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» встановлено, що власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Право спільної власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Разом з тим, вирішуючи спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем. Відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову в задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення в інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить, і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення) від зобов`язаних осіб. Звертаючись до суду із вищевказаними позовними вимогами позивач не лише не представив доказів, а й не зазначив, які саме права позивача порушено відповідачем, з урахуванням того, що ЛКП «Управитель» не є власником будинку [ADDRESS] чи допоміжних приміщень у будинку. Не представлено суду і доказів на підтвердження того, що вказаний будинок перебуває на балансі позивача. При цьому, безпідставними є посилання представника позивача на те, що ЛКП «Управитель» здійснює управління будинком [ADDRESS] , а тому відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» наділений правом вимоги про зобов`язання відповідача до вчинення дій, оскільки як обґрунтовано зазначив представник відповідача відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками, а за їх рішенням - управителем чи ОСББ. Разом з тим, ЛКП «Управитель» не представлено рішення співвласників, яким би йому були надані повноваження щодо управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] . Більше того, управитель не є ні власником будинку, ні балансоутримувачем. Не передбачено повноважень ЛКП «Управитель» на звернення до суду від імені співвласників багатоквартирних житлових будинків і Постанова Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 №712, якою затверджені Правила надання послуг з управління багатоквартирним будинком та Типовий Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Так, відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Згідно з п.6 ч.1 ст.8 вказаного закону виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору. Разом з тим позивачем не доведено, що відповідачем порушено умови укладеного між сторонами договору та що позовні вимоги спрямовані саме на відновлення таких. З урахуванням наведеного, оскільки ЛКП «Управитель» звертаючись до суду із позовними вимогами про зобов`язання відповідача до вчинення дій, не довело, що будь-яке право чи охоронюваний законом інтерес позивача порушено відповідачем та що в останньої відповідно виник відповідний обов`язок перед позивачем, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Не спростовують вказаних висновків і пояснення [PERSON] про те, що внаслідок встановлення відповідачем у коридорі загального користування труби, у квартирі третьої особи замокає стеля і стіна, оскільки остання із позовними вимогами на захист своїх прав не зверталася. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, суд не вбачає підстав і для стягнення з відповідача на користь позивача 1921 грн. судового збору.

Outcome: dismissed