Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. [INFO] року помер батько позивача [PERSON] Факт родинних стосунків підтверджується свідоцтвом про народження та шлюб. За час свого життя батько набув у власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що складається згідно технічного паспорту з: літ. «А» житловий будинок загальною площею 55,0 кв.м, житловою площею 34,4 кв.м.; літ. «а» прибудова; літ. «а1» прибудова; літ «Б» кухня; літ «б» прибудова; літ. «В» кухня; літ. «Г» вхід до підвалу; літ. «Д» гараж, літ. «Е» сарай, літ. «Ж» сарай; літ. «З» навіс; літ. «И» душ; літ. «К» туалет, № 1 ворота, № 2 огорожа, № І мостіння. Вказане майно розташоване за адресою: [ADDRESS]. За час свого життя батько свідоцтво про право власності на вказане майно не виготовляв. Відповідно до п. 4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої наказом Мінкомгоспу УРСР від 31.01.1966 року (надалі інструкція), реєстрації підлягали лише всі будинки та домоволодіння в межах міста і селища міського типу Української РСР, а відповідно до п. 6 Інструкції не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах. Отже, у сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних) будинків здійснювалося шляхом проведення у господарській книзі сільської ради відповідного запису та відкриття особистого рахунку на ім'я забудовника. Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало. Відповідно до виписки з погосподарської книги Катеринівської сільської ради від 16.07.2018 року № 735 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] числиться за [PERSON] Таким чином, вказаний житловий будинок, був зареєстрованим відповідно до чинного на той час законодавства та власником вказаного житлового будинку був батько заявника. Спадщину заявник прийняла у відповідності з вимогами діючого законодавства подавши відповідну заяву до приватного нотаріуса, а тому спадщина належить їй з дня її відкриття. Коли вона звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказані будівлі, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальний дій, так як відсутній правовстановлюючий документ на майно. Серед спадкоємців, які прийняли спадщину після [PERSON] є тільки позивач. На даний час позивач, являючись спадкоємцем за законом, не може оформити спадщину після свого батька з незалежних від неї причин. Позивач просить суд визнати за [PERSON], [INFO], уродженкою с. Костянтинівка Beликолепетиського району Херсонської області, в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого [INFO] року, право власності на: літ. «А» житловий будинок загальною площею 55,0 кв.м., житловою площею 34,4 кв.м.; літ. «а» прибудова; літ. «а1» прибудова; літ «Б» кухня; літ «б» прибудова; літ. «В» кухня; літ. «Г» вхід до підвалу; літ. «Д» гараж, літ. «Е» сарай, літ. «Ж» сарай; літ. «З» навіс; літ. «И» душ; літ. «К» туалет, № 1 ворота, № 2 огорожа, № І мостіння, розташовані за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала на адресу суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просить розглядати справу у її відсутність. Представник відповідача Костецька Г.Г. у судове засідання не з'явилася, але надала на адресу суду заяву, в якій позов визнала та просить розглядати справу у її відсутність. Вивчивши та дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 03.04.1997 року. Позивач [PERSON] є дочкою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 16.06.1957 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 06.08.1977 року. Відповідно до п. 4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої наказом Мінкомгоспу УРСР від 31.01.1966 року, яка діяла до 13.12.1995 року, реєстрації підлягали лише всі будинки та домоволодіння в межах міст і селищ міського типу Української РСР, а відповідно до п. 6 Інструкції не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах. Отже, у сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних) будинків здійснювалося шляхом проведення у господарській книзі сільської ради відповідного запису та відкриття особистого рахунку на ім'я забудовника. Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало. Згідно виписки з погозподарської книги Катеринівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області від 16.07.2018 року № 735 та записів погосподарської книги № 2 Катеринівської сільської ради на особовому рахунку [NUMBER] померлий [PERSON] з 1960 року значиться за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, житловий будинок, розташований по [ADDRESS], був зареєстрованим відповідно до чинного на той час законодавства та власником вказаного житлового будинку був [PERSON] Позивач прийняла спадщину за законом після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1269 ЦК України, що підтверджується листом нотаріуса № 792/02-14 від 19.06.2018 року. Отримати через орган нотаріату свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, позивач не може через відмову нотаріуса у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який розташований по [ADDRESS], до його складу входять: літ. «А» житловий будинок загальною площею 55,0 кв.м., житловою площею 34,4 кв.м.; літ. «а» прибудова; літ. «а1» прибудова; літ «Б» кухня; літ «б» прибудова; літ. «В» кухня; літ. «Г» вхід до підвалу; літ. «Д» гараж, літ. «Е» сарай, літ. «Ж» сарай; літ. «З» навіс; літ. «И» душ; літ. «К» туалет, № 1 ворота, № 2 огорожа, № І мостіння. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті [PERSON], але не може оформити спадщину на житловий будинок через органи нотаріату через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок, який на момент виникнення у власника права власності на вказаний житловий будинок, не був передбаченим чинним на той час законодавством, то відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 392, 1269 ЦК України позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321, 392, 1269 ЦК України,

Outcome: approved