Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове домоволодіння, обгрунтовуючи позовні вимоги, тим, що він позбавлений можливості зареєструвати у встановленому законом порядку право власності на нерухоме майно так як відсутні правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності на нерухоме майно. В судове засідання представник позивач не з'явився попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від відповідача Микільської сільської ради Полтавського району до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, зазначивши, що вони не заперечують з приводу задоволення заявлених позовних вимог. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] та [PERSON] проживали в житловому будинку за адресою : [ADDRESS]. Домоволодіння відносилося до колгоспного двору. [PERSON] був головою колгоспного двору. Як встановлено, [INFO] помер - [PERSON] і головою двору стала [PERSON], зазначені обстави підтверджуються довідками виконавчого комітету Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області за № 663 від 27.04.2015 року, № 664 від 27.04.2015 року . Позивач [PERSON] був зареєстрований та проживає у вищезазначеному домоволодінні з січня 1989 року по теперішній час. Згідно статті 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на право спільної сумісної власності. Відповідно до розділу першого п.40 (право власності) книги «Застосування судами цивільного і цивільного процесуального законодавства» за загальною редакцією заступника голови Верховного Суду України правова позиція щодо розгляду судами окремих категорій цивільних справ за 2002 рік, полягає в тому,вирішення питань про право власності на майно ( його поділ) що до 15 квітня 1991 року становило власність колгоспного двору, має проводитись на підставі норм,якими остання регулювалась на той час,за винятком правил ст.563 ЦК УРСР про те,що спадщина в колгоспному дворі відкривалася лише після смерті останнього його члена,оскільки ця особливість спадкування фактично відпала з часу введення в дію закону від 6 березня 1990 року № 1305-1« Про власність в СРСР» (зі липня 1990р.). У постанові Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року( далі Постанова) п/п а. ч.1 п.2 зазначено, що судам слід мати на увазі,що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ,зокрема, за позовами: про визнання права власності на майно. П/п б. п.6 Постанови до правовідносин,що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору,яке було придбане до 15 квітня 1991 року ,мають вирішуватися за нормами,що регулювали власність цього двору,а саме: розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів,включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Станом на 15 квітня 1991 року житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами,який розташований в [ADDRESS] став належати на праві спільної часткової власності [PERSON] та позивачу, [PERSON] - по ? частині, що підтверджується на ступними доказами: погосподарською книгою сім'ї [PERSON] за 1947 рік; випискою із рішення Микільської сільської ради № 98 від 20.09.1997 року про безоплатну передачу у приватну власність земельних ділянок громадян - [PERSON] загальною площею 0,50 га, в тому числі 0,40 га для багаторічних насаджень, особистого селянського господарства; 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та довідкою виконавчого комітету Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 462 від 20 березня 2015 року, в якій зазначено, що [PERSON] користується не приватизованою земельною ділянкою загальною площею 0,5000 га. Згідно довідки, виконавчого комітету Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 665 від 27 квітня 2015 року, встановлено, що документи на забудову і про те, що [PERSON] був власником не збереглися. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON]. Після померлої залишилось спадкове нерухоме майно , що складається з ? частини домоволодіння яке розташоване за адресою: [ADDRESS] За життя заповіт померла не залишила, в зв'язку з чим згідно ст. 524 Цивільного кодексу Української PCP, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до 529 ЦК Української PCP, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем є її син [PERSON], а тому він має право на набуття права власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Отже, відсутність правовстановлюючого документу, що засвідчує право власності спадкодавця на домоволодіння позбавляє спадкоємця можливості відповідно до вимог чинного законодавства оформити свої права на нерухоме майно. Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа,який засвідчує його право власності. Також встановлено, що домоволодіння складається із житлового будинку літ А-1,а саме: тамбура площею 4,4 кв.м.,кухні площею 6,5 кв.м.,кімнати площею 11,9 кв.м.,кімнати площею 10,4 кв.м.,кімнати площею 18,5 кв.м. та господарських будівель та споруд : літньої кухні літ. Б,сараїв літ. В,г, Е, гаража літ. Г, вбиральні літ. Д, огорожі № 1,3,6,7, ворота № 2, скважини № 4, вимощення №5, і що підтверджується технічним паспортом виготовлений станом на 25 жовтня 2013 року. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В зв'язку з повним визнанням позову відповідачем та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 376, 392, ЦК України, 120 ЦК УРСР п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року,

Outcome: approved