Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування в порядку суброгації. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20 березня 2013 року на вул. Гетьмана, 6 у м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля марки «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER], яким керував відповідач, та автомобіля марки «Тойота», державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності Державному підприємству «Центр державного земельного кадастру» і яким під час ДТП керував [PERSON] Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль марки «Тойота», державний номерний знак [NUMBER], отримав механічні пошкодження. При цьому, позивач зазначає, що на час ДТП діяв Договір страхування транспортного засобу № 1-625-010/12 (надалі - Договір), який було укладено між Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» та позивачем, згідно умов якого позивач застрахував майнові інтереси власника автомобіля марки «Тойота», державний номерний знак [NUMBER], пов'язані з його володінням, користуванням і розпорядженням. Таким чином, відповідно до умов Договору позивачем було виплачено власнику зазначеного автомобіля страхове відшкодування у розмірі 17 577 грн. 00 коп. Разом з тим, відповідно до постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 17 квітня 2013 року відповідача було визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. На підставі зазначеного та враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на час скоєння ДТП була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Наста», позивач звернувся до останнього щодо відшкодування суми сплаченого страхового відшкодування. Однак, з урахуванням положень ст.ст. 12, 29 та 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та відповідно до рішення Господарського суду м. Києва від 16 січня 2014 року з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Наста» підлягає стягненню на користь позивача лише 14 056 грн. 34 коп., у зв'язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача недоотриману суму страхового відшкодування у розмірі 3 520 грн. 66 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи, в розумінні положень ч. 5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні достовірно встановлено, що 20 березня 2013 року об 11 год. 00 хв. на вул. Гетьмана, 6 у м. Києві сталась ДТП за участю автомобіля марки «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], та автомобіля марки «Тойота», державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], що підтверджується довідкою № 9174096 про дорожньо-транспортну пригоду від 20 березня 2013 року (а.с. 14). Відповідно до постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 17 квітня 2013 року [PERSON] було визнано винним у вищезазначеній ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 15). В результаті ДТП власнику автомобіля марки «Тойота», державний номерний знак [NUMBER], що належить Державному підприємству «Центр державного земельного кадастру», про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 12), завдані матеріальні збитки. Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, майнові інтереси власника автомобіля марки «Тойота», державний номерний знак [NUMBER], пов'язані з його володінням, користуванням і розпорядженням, на час ДТП були застраховані його власником у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Соверен», про що свідчить Договір № 1-625-010/12 про страхування транспортного засобу від 06 грудня 2012 року (а.с. 8-9). Згідно зі ст. 979 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. На підставі зазначеного та згідно з умовами Договору позивачем, на підставі Звіту № 795 від 05 квітня 2013 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Тойота», державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 17-31), рахунку фактури № ФОП -000672 від 11 червня 2013 року (а.с. 16) та Страхового акту № 06/13-14 Т від 12 червня 2013 року (а.с. 5-6) Державному підприємству «Центр державного земельного кадастру» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 17 577 грн. 00 коп. шляхом перерахування на рахунок ФОП «[PERSON].» за відновлювальний ремонт автомобіля, про що свідчить платіжне доручення № 270 від 13 червня 2013 року (а.с. 7). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завданні збитки. При цьому, згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Крім того, положеннями ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», серед іншого, передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Як встановлено в судовому засіданні цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на час скоєння ДТП була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Наста», про що свідчить копія Полісу № АВ/9827754 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 53). При цьому, рішенням Господарського суду м. Києва від 16 січня 2014 року з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Наста» стягнуто на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Соверен» суму страхового відшкодування, за вирахуванням суми франшизи та коефіцієнту зносу, у розмірі 14 056 грн. 34 коп. (а.с. 54). Разом з тим, згідно вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). На підставі зазначеного, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення на його користь з відповідача [PERSON] суми виплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації у розмірі 3 520 грн. 66 коп., тобто різниці між фактичним розміром здійсненої позивачем виплати страхового відшкодування (фактичним розміром шкоди, заподіяної внаслідок ДТП), та сумою страхового відшкодування, яку Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Наста» зобов'язано відшкодувати позивачу, підлягають задоволенню. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Соверен» до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування в порядку суброгації підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд також присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 979, 993, 1187, 1194 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 12, 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та

Outcome: approved