Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що відповідачем, як замовником реконструкції житлового будинку під торгово-офісні та житлові приміщення по вул. Тореза, 15 в м. Харкові, не виконано встановлений ст. 400 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038 (далі Закон) та Порядком пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова (далі Порядок) обовязок щодо пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова. Так, закінчений реконструкцію обєкт прийнято в експлуатацію. До п. 22 декларації замовником внесено запис про те, що у звязку з реконструкцією приміщень без зміни зовнішньої конфігурації, т.я. наслідок відсутності намірів забудови земельної ділянки, зазначати інформацію щодо договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту відповідно до вищевказаного Закону, не потрібно. Проте, ч. 4 ст. 40 цього Закону № 3038 та п. 1.7 Порядку не містять такої підстави для звільнення від пайової участі, як реконструкція приміщень без зміни зовнішньої конфігурації, так як наслідок відсутність намірів забудови земельної ділянки. Отже, позивач вважає, що відповідачем у декларації зазначено недостовірні дані щодо підстави для звільнення замовника від пайової участі. Відповідачу запропоновано у десятиденний строк звернутися до Департаменту економіки та комунального майна ХМР із заявою про укладання договору про пайову участь та листом від 23.05.2017 направлено відповідачу два оригінали договору про пайову участь, однак відповіді, підписаного договору або протоколу розбіжностей до нього від [PERSON] а ні до Департаменту, а ні до Харківської міської ради не надходило. Ухилення відповідача від укладання договору про пайову участь є порушенням зобовязання, передбаченого чином законодавством України та порушує права та інтереси територіальної громади м. Харкова на отримання коштів пайової участі на розвиток створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова. Представник позивача судовому засідання у повному обсязі підтримав викладені обставини та вимоги позову, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні з вимогами позову не погодився, надавши відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що ч. 4 ст. 40 Закону передбачено вичерпний перелік випадків, у яких замовники будівництва не залучаються до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, до яких обєкт будівництва позивача не відноситься. Відповідач, здійснюючи реконструкцію вказаного приміщення фактично не здійснював забудову території у розумінні положень ст. 40 Закону, а тому і не зобовязаний залучатися до пайової участі, як замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки. Також представник відповідач вважає, що розрахунок здійснений в порушення вимоги законодавства, оскільки у п. 20 декларації зазначено, що кошторисна вартість будівництва за затвердженою документацією складає 39900грн., а розрахунок здійснено на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності, що є незрозумілим тощо. Просить у задоволені вимог позову відмовити у повному обсязі. \~ Суд,\~вивчивши доводи\~позову,\~дослідивши матеріали\~справи та\~надані докази,\~вважає позовні\~вимоги такими,\~що підлягають\~задоволенню,\~виходячи із\~наступного. \~ Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, встановлено, що [PERSON], є замовник реконструкції житлового будинку під торгово-офісні та житлові приміщення по вул. Тореза, 15 в м. Харкові. Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон № 3038-УІ)замовник обєкта будівництва зобовязаний взяти участь у створені і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту (окрім випадків, передбачених ч.4 цієї статті) та укласти договір про пайову участь з органом місцевого самоврядування до прийняття обєкта містобудування в експлуатацію. Під будівництвом слід розуміти нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт (ст. 4 ЗУ «Про архітектурну діяльність». Замовником є фізична або юридична особа, що має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала у встановленому законодавством порядку відповідну заяву (ст. 1 Закону № 3038-УІ). Відповідно до ч.ч. 2.3 ст. 40 Закону № 3038-УІ замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобовязаний взяти участь у створені і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Під забудовою території слід розуміти діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, реконструкцію існуючої забудови (ст.ст. 2,10 Закону № 687-ХІУ). Далі, встановлено, що закінчений реконструкцію обєкт прийнято в експлуатацію. До п. 22 декларації замовником внесений запис про те, що у звязку з реконструкцією приміщень без зміни зовнішньої конфігурації, т.я. наслідок відсутності намірів забудови земельної ділянки, зазначати інформацію щодо договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту відповідно до вищевказаного Закону, не потрібно. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 22.03.2017 у справі № 3-1553гс16 (908/312/16) за змістом ст.2, 10 ЗУ «Про врегулювання містобудівної діяльності» № 3038-УІ, ст. 4,9 ЗУ «Про архітектурну діяльність» № 687-ХІУ під забудовою території слід розуміти діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, реконструкцію існуючої забудови. Отже, реконструкція, здійснена відповідачем, охоплюється законодавчим визначенням забудови, а виходячи із наведених положень законодавства, відповідач є замовником. Саме на замовника покладено обовязок укладання договору про пайову участь та сплати відповідних коштів. Висновок судів про те, що реконструкція наявної будівлі без забудови нової земельної ділянки звільняє замовника від укладання договору про пайову участь, а також від перерахування коштів пайової участі, є помилковим. Доводи представника відповідач про те, що [PERSON] Д,В., здійснюючи реконструкцію вказаного вище приміщення, фактично не здійснював забудову території і не зобовязаний залучатися до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, спростовується вищенаведеним. Так, відповідачу запропоновано у десятиденний строк звернутися до Департаменту економіки та комунального майна ХМР із заявою про укладання договору про пайову участь та листом від 23.05.2017 направлено відповідачу два оригінали договору про пайову участь, однак відповіді, підписаного договору або протоколу розбіжностей до нього від [PERSON] а ні до Департаменту, а ні до Харківської міської ради не надходило. На дату прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом зазначеного обєкту [PERSON] не виконав покладеного на нього Законом № 3038-УІ обовязку щодо укладання договору про пайову участь і не звернувся до Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради із заявою з приводу укладання такого договору. Відповідно до Порядку пайової участі, пайова участь замовника полягає у перерахуванні до бюджету м. Харкова коштів на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова у розмірах: 10% загальної кошторисної вартості будівництва обєкта для нежитлових будівель та споруд та 4 % загальної кошторисної вартості будівництва обєкта для житлових будинків. Залучення замовників здійснюється на підставі договорів про пайову участь, які укладаються з Департаментом економіки та комунального майна. Типовий договір затверджено цим Порядком. Відповідно до ч. 5 ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва обєкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому, не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і поза майданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва обєкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності. Аналогічні норми містить Порядок про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, а саме, п.п. 5.4 визначає механізм розрахунку величини пайової участі для замовників будівництва у разі ухилення від укладання договору, яким передбачено, що у разі, якщо загальна кошторисна вартість будівництва обєкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається виходячи із затверджених Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України показників опосередкованої вартості. Отже, оскільки на момент складання проекту договору та направлення відповідачу пропозиції про укладання договору про пайову участь Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, не була відома загальна кошторисна вартість будівельних робіт з реконструкції нерухомого майна, визначена замовником згідно з державними будівельними нормами, стандартами та правилами, то у відповідності до встановленого Порядку та Законом № 3038-УІ механізму нарахування розміру пайової участі, проведено розрахунок розміру пайового внеску з урахуванням опосередкованої вартості спорудження будівлі, яка діяла на момент введення обєкта до експлуатації. У разі не укладання замовником договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова доведення обєкта в експлуатацію розмір пайової участі, розрахований у відповідності до п.5.4 Порядку, збільшується на 10% (п.5.5 Порядку). Таким чином, аналізуючи вищевикладене суд вважає, що з боку позивача вірно зроблений розрахунок пайового внеску, тому ствердження відповідача є необґрунтованим, будь-яких належних та переконливих доказів на спростування встановленого вище, не надано. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони в договір не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обовязковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку (ст.ст. 627,630 ЦК України). Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, аналізуючи вищевикладене, норми та положення чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що вимоги позову є обґрунтованими, належним чином доведеними, а атому у суду є підстави для його задоволення.

Outcome: approved