Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення порядку користування житловим будинком та усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом вселення, та уточнивши 28.04.2016 року свої позовні вимоги остаточно просить суд: зобовязати [PERSON] не чинити перешкоди йому у здійсненні ним права власності на 12/300 часток житлового будинку №5, розташованого по вул. Фрунзе у м. Білгород-Дністровський Одеської області, що входять до складу 12/100 житлового будинку, шляхом вселення до житлового будинку, а саме до наступних приміщень: коридор площею 2,4 кв.м., санвузол площею 2,4 кв.м., житлову кімнату площею 18,2 кв.м., житлову кімнату площею 12,4 кв.м., кухню площею 5,6 кв.м., шафи площею 0,5 кв.м., комоду площею 1,5 кв.м., всього 43,0 кв.м., вказуючи, що на підставі постанови державного виконавця ВДВС Білгород-Дністровського МУЮ [PERSON] від 23.12.2013 року про передачу майна стягувача в рахунок погашення боргу, у власність [PERSON] було передано 12/300 частин, які входять до 12/100 частин житлового будинку №5, розташованого по вул. Фрунзе у м. Білгород-Дністровський Одеської області. На підставі вказаної постанови був складений акт про передачу майна, не проданого з прилюдних торгів, а 21 січня 2014 року державним нотаріусом [PERSON] було видано свідоцтво про право власності. Інші співвласники домоволодіння по вул. Фрунзе, 5 є [PERSON] Кліментьєвна та [PERSON], які володіють кожний по 12/300 часток, які входять до 12/100 зазначеного будинку. [PERSON] Кліментьєвна померла 11.06.2014 року, тому її частка була успадкована [PERSON] - відповідачем по справі. [PERSON] не надає позивачу можливості вселитися до його частки, намагається будь-яким чином перешкоджати [PERSON] в повній мірі здійснювати право власності, тому він і вимушений звернутися з позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявився, від його представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суду не сповістив. Зі згоди представника позивача, про що свідчить заява представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського МУЮ Одеської області [PERSON] 23.12.2013 року було винесено постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, відповідно до якої передано у власність [PERSON],[INFO] 12/300 частин, які входять до 12/100 частин житлового будинку №5, розташованого по вул. Фрунзе у м. Білгород-Дністровський Одеської області, які, в свою чергу, складаються з: коридору площею 2,4 кв.м., санвузла площею 2,4 кв.м., житлової кімнати площею 18,2 кв.м., житлової кімнати площею 12,4 кв.м., кухні площею 5,6 кв.м., шафи площею 0,5 кв.м.., та комори площею 1,5 кв.м., а всього 43 кв.м., вартість яких складає 47326 грн(без урахування податку на додану вартість), в рахунок часткового погашення боргу за виконавчим листом, виданим Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 07.04.2011 року на виконання рішення по справі №1-700/11 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 82000 грн./л.с.5-7/. На підставі вищевикладеної постанови, державним нотаріусом [PERSON] було видано 21.01.2014 року свідоцтво про право власності на імя [PERSON], а саме на 12/300 часток житлового будинку під №5, розташованого у м. Білгород-Дністровський Одеської області по вул. Фрунзе, що входять до складу 12/100 часток житлового будинку, які, в свою чергу, складаються з: коридору площею 2,4 кв.м., санвузла площею 2,4 кв.м., житлової кімнати площею 18,2 кв.м., житлової кімнати площею 12,4 кв.м., кухні площею 5,6 кв.м., шафи площею 0,5 кв.м.., та комори площею 1,5 кв.м., а всього 43 кв.м. [PERSON] зареєстрував у встановленому законом порядку своє право власності на 12/300 часток житлового будинку, що входять до складу 12/100 часток житлового будинку, які, в свою чергу, складаються з: коридору площею 2,4 кв.м., санвузла площею 2,4 кв.м., житлової кімнати площею 18,2 кв.м., житлової кімнати площею 12,4 кв.м., кухні площею 5,6 кв.м., шафи площею 0,5 кв.м.., та комори площею 1,5 кв.м., а всього 43 кв.м., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /л.с.11/ Відповідач звернувся до Білгород Дністровського міськрайонного суду з позовною заявою про визнання недійсними постанови та акту ДВС про передачу майна стягувачу. Рішенням Білгород Дністровського міськрайонного суду від 04 квітня 2016 року в задоволенні позовної заяви [PERSON] до [PERSON] та відділу державної виконавчої служби Білгород Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Державного нотаріуса Білгород Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON], про визнання дій незаконними щодо неправомірної відмови у видачі довідки про визнання недійсними постанови та акту ДВС про передачу майна стягувачу було відмовлено. /л.с. 60-66/ Не погоджуючись з вказаним рішенням суду відповідач [PERSON] звернувся до апеляційного суду Одеської області з апеляційною скаргою на вказане рішення суду. 21 червня 2016 року відповідно до ухвали апеляційного суду Одеської області, рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 квітня 2016 року залишено без змін. /л.с. 67-72/ Відповідно до ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім»ї. В судовому засіданні встановлено, що 12/100 частин домоволодіння, розташованого по вул. Фрунзе, 5, в м. Білгород-Дністровський Одеської області належали [PERSON] Климентьєвні, [PERSON] та [PERSON] у рівних частинах, а саме по 12/300 частин вказаного домоволодіння кожному, що підтверджено технічним паспортом, розпорядженням органу приватизації та свідоцтвом про право власності на житло від 01.12.2000 року/л.с.12-15/. У відповідності до наданого до матеріалів справи свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла 11.06.2014 року /л.с.21/, [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері, а відтак відповідач володіє 2/3 частинами цієї квартири, тобто 12/150 частки будинку. [PERSON] перешкоджає позивачу у вселенні до належної йому на праві власності частки будинку та у повній мірі здійснювати своє право власності. Відповідно до ст.47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Вказане положення закріплено в ст.9 ЖК України, згідно якої ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України власник будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. На підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що позивач на законних підставах та у встановленому порядку зареєстрував своє право власності на 12/300 часток житлового будинку під №5, розташованого у м. Білгород-Дністровський Одеської області по вул. Фрунзе, що входять до складу 12/100 часток житлового будинку, які, в свою чергу, складаються з: коридору площею 2,4 кв.м., санвузла площею 2,4 кв.м., житлової кімнати площею 18,2 кв.м., житлової кімнати площею 12,4 кв.м., кухні площею 5,6 кв.м., шафи площею 0,5 кв.м.., та комори площею 1,5 кв.м., а всього 43 кв.м., суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування житловим будинком та усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом вселення обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved