Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що відповідно до укладеного договору від 06.04.2006 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, який відповідає строку дії картки. Боржник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Згідно п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання та перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. 15.09.2008 року [PERSON] помер, спадкоємцем майна померлого за законом є [PERSON]. У звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору, у [PERSON] станом на 15.09.2008 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 10021 грн. 51 коп. Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 10021 грн. 51 коп. та понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Зокрема, про час та місце розгляду справи відповідач був належним чином повідомлений через оголошення в газеті «Буковина» від 24.04.2015 року. Разом з тим, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Так, судом встановлено, що 06.04.2006 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, який відповідає строку дії картки. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.7). Згідно п.6.5. Умов позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання та перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У випадку невиконання зобовязань за договором, позичальник зобовязався на вимогу банка виконати зобовязання по поверненню кредиту та оплатити винагороду банку (п.6.6 Умов). Статтею 1054 п.1 Цивільного Кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. \~ Згідно із п.1.ст.1048 Цивільного Кодексу України, \~розмір і порядок одержання \~процентів встановлюється договором. \~ З положень кредитних договорів та ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимоги цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми. \~ Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок у зобовязанні належним чином. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. 15 вересня 2008 року [PERSON] помер (а.с.51 зв). Спадкоємцем майна померлого за законом є [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.62). 30.03.2015 року [PERSON] був залучений до участі в розгляді справи у якості відповідача по справі. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця. Як роз'яснено у п. 32 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Таким чином, спадкоємці зобов'язані погасити перед кредитором суму заборгованості, яки виникла у позичальника за життя. Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні розрахунку, у [PERSON] за життя станом на 15.09.2008 року наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 10021 грн. 51 коп.(а.с.84-85). За таких обставин, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved