Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що йому на праві власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . У зазначеному будинку зареєстрований відповідач, однак понад вісім років за адресою реєстрації не проживає, у зв`язку з чим він не може повною мірою реалізувати своє право на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Від позивача в судове засідання надійшла заява, згідно якої він просив позов задовольнити та розглядати справу без його участі (а.с.24). Від відповідача в судове засідання надійшла заяви про визнання позову та розгляду справи в його відсутності (а.с.25). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Спірним житловим приміщенням є житловий будинок [ADDRESS] , який згідно договору купівлі-продажу житлового будинку серії ВТО № 583316 від 05.12.2013 року, реєстровий № 1-2502, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 14051102 від 05.12.2013 року належить позивачу по справі - [PERSON] (а.с.13,14). У зазначеному будинку, згідно копії довідки виконавчого комітету Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 02-01-17/537 від 08.04.2020 року зареєстрований відповідач по справі [PERSON] (а.с.6). Однак, згідно копії акту про обстеження домоволодіння по [ADDRESS] виконавчого комітету Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 08.04.2020 року відповідач [PERSON] з 2012 року не проживає за адресою реєстрації (а.с.7), про що він сам також не заперечує, визнавши позов. Таким чином суд вважає, що відсутність відповідача понад рік свідчить про те, що він добровільно залишив спірне житлове приміщення. Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суб`єктами права приватної власності, згідно ст.325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі наданих позивачем доказів та відповідно до ст. 405 ЦК України, суд вважає, що відповідач відсутній в спірному житловому приміщенні понад рік без поважних причин, і визнає його таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні, та відсутня будь-яка домовленість між сторонами з цього приводу. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved