Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому вказує, що 27.09.2012 року між ЗНТУ та [PERSON] було укладено договір про надання освітніх послуг з підготовки фахівця з вищою освітою № 05110202/137, за яким останній був зарахований на 1 курс заочного відділення за контрактом на навчання за спеціальністю «Авіаційні двигуни та енергетичні установки». Позивач зазначає, що освітні послуги відповідачу були надані в повному обсязі. 18.12.2014 року відповідач був відрахований з університету за порушення умов контракту. Заборгованість відповідача за надані йому освітні послуги складає 1870,52 грн., як оплата за перший семестр третього року навчання. До теперішнього часу заборгованість відповідачем не погашена. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з наведених в ньому підстав, просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні, заперечуючи проти позову, пояснив, що [PERSON] дійсно був зарахований та навчався в ЗНТУ, однак у 2014 році у звязку з тяжким матеріальним становищем він втратив фінансову можливість сплачувати за навчання, звертався в деканат з питенням про оформлення академічної відпустки за сімейними обставинами, однак йому відмовили, на навчання він не з'являвся, освітніх послуг не отримував, тому і платити на них не повинен..азначає, що претензію про сплату заборгованості за договором він не отримував. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, що додані позивачем до позовної заяви, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Питання обов'язку доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 27.09.2012 року між ЗНТУ та [PERSON] було укладено договір № 05110202/137 про надання освітніх послуг з підготовки фахівця з вищою освітою за спеціальністю «Авіаційні двигуни та енергетичні установки» на заочному відділенні (далі Договір), у відповідності до п. 3.3 якого в разі, якщо замовник-студент за власною ініціативою вирішить з будь-яких причин не продовжувати навчання, він зобовязаний повідомити про це виконавця в письмовій формі протягом 10 календарних днів. В разі відсутності письмового повідомлення освітні послуги за семестр вважаються наданими до терміну видання наказу про відрахування. [PERSON] з наказу № 311-С від 22.09.2012 року [PERSON] було зараховано на І курс заочного відділення за контрактом на навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр. З наданого позивачем до позовної заяви [PERSON] з наказу № 530-с від 18.12.2014 року вбачається що [PERSON] з 12.12.2014 року відраховано за порушення умов контракту на підставі подання деканату, зі змісту якого вбачається, що причиною відрахування є порушення умов контракту та невиконання навчального плану. З наданої суду копії особистої картки студента [INFO], за перший семестр третього року навчання 2014-2015 рр. встановлено строк оплати навчання з 25.07.2014 року по 25.08.2014 року в сумі 1870 грн., яка [PERSON] сплачена не була. Вказані докази підтверджують обов'язок відповідача сплатити вартість освітніх послуг, навіть, якщо він їх не отримував в зв'язку з припиненням навчання. Доказів того, що відповідач на виконання п. 3.3. умов Договору попередив виконавця про своє небажання продавжити навчання в письмовій формі протягом 10 календарних днів, що звільнило б його від обов'язку сплатити послуги виконавця, відповідачем суду не надано, в зв'язку з чим відповідач вважається боржником, що не виконав у встановлений строк належним чином зобов'язання відповідно до умов договору. [PERSON] ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати у боржника виконання його обовязків. Зобовязання виникають на засадах, встановлених ст. 11 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно висуваються. У відповідності зі ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк(дату). На підставі ст..88 ЦПК України, суд не стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved