Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит в розмірі 52 273,08 грн. посилаючись на те, що 01 березня 2019 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 3398_0187, на умовах якого Позивач надав, а Відповідач отримав суму кредиту у розмірі визначеному Кредитним договором. У відповідності до пункту 2.2. Кредитного договору, Кредит надається в загальному розмірі 55 000,00 гри., на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 01 березня 2024 року. Згідно із пунктом 3.2.1. Кредитного договору Банк здійснює надання Кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на Поточний рахунок відкритий Позичальником у Банку. Згідно із пунктом 3.3.3. Кредитного договору, Позичальник зобов`язується здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в розмірі 916,67 гривень та оплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за Кредитом, щомісячно до 15 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з квітня 2019 року. Однак, відповідач порушив умови договору та станом на 27.05.2020 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 52273,08 грн.. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати в розмірі 2102,00 гривень. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Відзиву на позов, інших заяв, заперечень чи клопотань відповідачем не надано. Про дату, час і місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що 01 березня 2019 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 3398_0187, на умовах якого Позивач надав, а Відповідач отримав суму кредиту у розмірі визначеному Кредитним договором. У відповідності до пункту 2.2. Кредитного договору, Кредит надається в загальному розмірі 55 000,00 гри., на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 01 березня 2024 року. 01.03.2019 року вказані кошти були зараховані на картковий рахунок відповідача за вирахуванням комісійної винагороди за надання кредиту в розмірі 2 750,00 грн., що передбачено п.3.1.1 Договору. Згідно із пунктом 3.3.3. Кредитного договору, Позичальник зобов`язується здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в розмірі 916,67 гривень та оплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за Кредитом, щомісячно до 15 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з квітня 2019 року. Відповідно до Розрахунку заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання станом на 27.05.2020 р., розмір заборгованості Відповідача перед Банком за договором про споживчий кредит становить: 52 273,08 грн., з якої: - 44 916,63 грн. сума прострочених чергових платежів за кредитом (основний борг); - 7 243,50 грн. сума прострочених відсотків за користування кредитом; - 0,00 грн. загальна сума пені за несвоєчасну сплату основних платежів та відсотків; - 65,09 загальна сума 3% річних від прострочених сум по основному боргу та відсоткам; - 47,86 грн., загальна сума втрат від інфляції по кредиту та процентам. Вказана сума заборгованості відповідачем та наявними доказами не була спростована при розгляді справи, оскільки належних доказів, які б спростовували розмір нарахувань по кредитному договору відповідачем суду подано не було. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Д оговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст.626 ЦК України). Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів не вживав, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за кредитним договором. Крім того, згідно з ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати, які складаються з сплати судового збору, у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved