Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 24 листопада 2012 року між сторонами був укладений договір позики, згідно з яким [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти в розмірі 9 000 грн. Факт одержання грошей підтверджується власноручно написаною позичальником розпискою від 24 листопада 2012 року. За умовами договору позичальник зобов'язувався повернути позикодавцеві позику готівкою в строк до 24 травня 2013 року. Проте, у встановлений термін відповідачка не виконала умови договору позики та не повернула кошти, тому позивач і просить суд стягнути з відповідачки грошові кошти за договором позики в розмірі 11 152, 84 грн., що включає в себе позику - 9 000 грн.; три проценти річних від простроченої суми - 406,84 грн. та інфляційні витрати за час прострочення - 1 746,00 грн. Позивач та його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідачка у судове засідання не з'явилася з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, про що свідчать повідомлення Укрпошти про вручення рекомендованих поштових відправлень, а також не надала заперечень щодо суті позову і не повідомила про поважність причин неявки в судове засідання. У зв'язку з цим суд відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: 24 листопада 2012 року між сторонами був укладений договір позики, згідно з яким [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти в розмірі 9000 грн., що підтверджується власноручно написаною позичальником розпискою від 24 листопада 2012 року (а.с.32). За умовами договору позичальник зобов'язувався повернути позикодавцеві позику готівкою в строк до 24 травня 2013 року (а.с.32). Згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем, три проценти річних від простроченої суми становить 406,84 грн. та інфляційні витрати за час прострочення - 1746,00 грн. (а.с.5). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідачка умов договору не виконала, позику в установлений строк її повернення не повернула, а тому заборгованість за договором позики від 24 листопада 2012 року в розмірі 11 152, 84 грн., що включає в себе позику - 9000 грн.; три проценти річних від простроченої суми - 406,84 грн. та інфляційні витрати за час прострочення - 1746,00 грн., підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 243 грн. 60 коп. судового збору та 2000 грн. витрат на правову допомогу.

Outcome: approved