Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] і просив суд: зняти з реєстрації за адресою: [ADDRESS] відповідача [PERSON] , [INFO] ; спільних дітей [PERSON] та [PERSON] залишити зареєстрованими за адресою позивача, рідного батька, [PERSON] [ADDRESS] ; судові витрати, в повному обсязі, стягнути з відповідача [PERSON] , фактично проживаючою за адресою: [ADDRESS] ; судове рішення винести заочно. Позов мотивований тим, що 10.11.2021 відповідач виїхала з належного йому будинку, та більше в ньому не проживає, шлюб між ними розірвано у судовому порядку 13.01.2021 після чого шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинилися. Ухвалою суду від 22 жовтня 2021 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до слухання у відкритому судовому засіданні. Цією ухвалою учасникам справи визначено строк для подачі заяв по суті справи. Від позивача 18.11.2021 року до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог в якій він просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житлового приміщення. Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Відповідач, [PERSON] у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила. Згідно вимог ст.223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що до 10 листопада 2020 року разом з позивачем в будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] проживала його дружина [PERSON] . З 10 листопада 2020 року відповідач виїхала з цього будинку та більше в ньому не проживає. Таким чином, на момент розгляду справи [PERSON] більше одного року не проживає в будинку позивача. Згідно з рішенням Корюківського районного суду від 13.01.2021 року у справі № 736/1371/20 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від шлюбу у сторін є діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , які проживають разом з позивачем. Будинок за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАР № 112243 Надаючи правову оцінку обставинам справи суд враховує наступне. У відповідності до положень ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини першої ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною першою ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, враховуючи, те що відповідач не проживає в будинку [PERSON] більше року, доказів про досягнення між сторонами домовленості про інше суду не надано, суд вважає, що позовні вимоги про визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, з підстав, передбачених частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України, підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного кодексу України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 908 гривень понесені ним при подачі позову до суду згідно квитанції № 0.0.2308567525.1 від 19.10.2021. На підставі викладеного статтями 10-13, 259, 263-265, 268, 280-285 ЦПК України, суд

Outcome: approved