Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 07 жовтня 1995 року він уклав шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось. Тому, просив розірвати даний шлюб. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі, а тому по справі необхідно ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON], 07 жовтня 1995 року вступили в зареєстрований шлюб. (а. с. 5) Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 6) Сімейне життя не склалось, стосунки у сторін погіршились. Як зазначено в позовній заяві, сторони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Крім того, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2018 року судом було надано відповідачу [PERSON] строк на примирення терміном чотири місяці. (а. с. 35-36) Строк на примирення сплив, сторони не примирились. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України) Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довіру та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами неможливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 к. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved