Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовну заяву тим, що 16 вересня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 2277. Від даного шлюбу мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалось. Останні півроку позивач та відповідач не можуть проживати разом як сім`я, виконувати сімейні обов`язки. З огляду на зазначене вище позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2020 року, у даній цивільній справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення 11 червня 2020 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшла заява, зі змісту якої вбачається, що остання вимоги позовної заяви визнає у повному обсязі та не заперечує щодо розірвання шлюбу (а.с. 18). Суд, дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 вересня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 2277, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане 05 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 28 квітня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 5). Спільне життя у подружжя не склалось. Останні півроку позивач та відповідач не можуть проживати разом як сім`я, виконувати сімейні обов`язки. Шлюб існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 55 СК України, чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Виниклі правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved