overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 12.10.1994 року уклав шлюб з відповідачем. Діти сторін досягли повноліття. Причиною розпаду сім`ї є різні погляди сторін на сімейне життя. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2010 року. Примирення, на думку позивача, неможливе. Посилаючись на викладене, позивач просив про задоволення позову. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання позову. Відповідач до суду не з`явилася, про час слухання справи повідомлялася рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів (свідоцтва про шлюб, копій свідоцтв про народження дітей) у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 12.10.1994 року. Діти сторін досягли повноліття. Шлюбні відносини між сторонами припинені через різні погляди сторін на сімейне життя. Зазначене свідчить про розпад сім`ї сторін і неможливість їх спільного проживання в подальшому, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Гарантія особистої свободи та недоторканості також полягає і в тому, що ніхто не може бути змушений до спільного проживання з іншою особою та до збереження шлюбних відносин. Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 12 листопада 1977 року уклав шлюб з відповідачем. Дочка сторін досягла повноліття. Причиною розпаду сімї є різні погляди сторін на сімейне життя та шлюбно-сімейні стосунки. Шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2018 року, спільне господарство не ведеться. Примирення, на думку позивача, неможливе, оскільки шлюб суперечить його інтересам. Посилаючись на викладене, позивач просив про задоволення позову. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову. Відповідач до суду не зявився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не зявився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів (свідоцтва про укладення шлюбу, копії свідоцтва про народження [PERSON]М.) у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 12 листопада 1977 року. Дочка сторін досягла повноліття. Причиною розпаду сімї є різні погляди сторін на сімейне життя. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Зазначене свідчить про розпад сімї сторін і неможливість їх спільного проживання в подальшому, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Гарантія особистої свободи та недоторканості також полягає і в тому, що ніхто не може бути змушений до спільного проживання з іншою особою та до збереження шлюбних відносин. \~ \~ \~ \~Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 13.02.1982 року уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розпаду сімї є різні погляди сторін на сімейне життя та шлюбно-сімейні стосунки, втрата почуття любові та взаємоповаги. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2014 року, спільне господарство не ведеться. Відповідач не погоджується на розірвання шлюбу в органах ДРАЦС. Примирення, на думку позивача, неможливе, оскільки шлюб суперечить його інтересам. Посилаючись на викладене, позивач просив про задоволення позову. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову. Відповідач до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням. До суду не надходив відзив на позов. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. З огляду на те, що належним чином повідомлені сторони заявили про розгляд справи за їх відсутності, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів (свідоцтва про укладення шлюбу) у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 13.02.1982 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розпаду сімї є різні погляди сторін на сімейне життя та шлюбно-сімейні стосунки, втрата почуття любові та взаємоповаги.. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2014 року, спільне господарство не ведеться. Зазначене свідчить про розпад сімї сторін і неможливість їх спільного проживання в подальшому, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам однієї із сторін, що відповідно до ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Гарантія особистої свободи та недоторканості також полягає і в тому, що ніхто не може бути змушений до спільного проживання з іншою особою та до збереження шлюбних відносин. Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 13.05.2014 року уклав шлюб з відповідачем. Сторони дітей не мають. Причиною розпаду сім`ї є різні погляди сторін на сімейне життя. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Примирення, на думку позивача, неможливе. Посилаючись на викладене, позивач просив про задоволення позову. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання позову. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся шляхом публікації оголошення про виклик на веб-порталі судової влади України. До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів (свідоцтва про шлюб) у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 13.05.2014 року, від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені через різні погляди сторін на сімейне життя. Зазначене свідчить про розпад сім`ї сторін і неможливість їх спільного проживання в подальшому, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Гарантія особистої свободи та недоторканості також полягає і в тому, що ніхто не може бути змушений до спільного проживання з іншою особою та до збереження шлюбних відносин. Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 13.10.1990 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Діти сторін досягли повноліття . Причиною розпаду сім`ї є різні погляди сторін на сімейне життя. Шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо. Посилаючись на викладене, позивач просив про задоволення позову. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову. Від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб і відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів (свідоцтва про шлюб) у судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13.10.1990 року. Шлюбні відносини між сторонами припинені через різні погляди сторін на сімейне життя. Зазначене свідчить про розпад сім`ї сторін і неможливість їх спільного проживання в подальшому, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Гарантія особистої свободи та недоторканості також полягає і в тому, що ніхто не може бути змушений до спільного проживання з іншою особою та до збереження шлюбних відносин. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по справі. При цьому, оскільки позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, то відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивачу має бути повернено з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, за такого позивачу з державного бюджету має бути повернуто 454 грн. На підставі ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 13.11.1979 року уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 1991 року, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо, позивач проживає з іншою жінкою, з якою створив сімю. Примирення, на думку позивача, неможливе. Посилаючись на викладене, позивач просив про задоволення позову. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову. Відповідачка до суду не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася вчасно та належним чином (шляхом публікації оголошення). До суду не надійшло заперечень проти позову. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не зявився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів (свідоцтва про шлюб, довідки Інгульської сільської ради Баштанського району) у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 13.11.1979 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 1991 року, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Зазначене свідчить про розпад сімї сторін і неможливість їх спільного проживання в подальшому, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Гарантія особистої свободи та недоторканості також полягає і в тому, що ніхто не може бути змушений до спільного проживання з іншою особою та до збереження шлюбних відносин. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 14.09.2013 року уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї є різні погляди сторін на сімейне життя. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Примирення, на думку позивача, неможливе. Посилаючись на викладене, позивач просив про задоволення позову. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову. Відповідач до суду не з`явилася, про час слухання справи повідомлялася рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (до суду повернулось поштове відправлення у зв`язку з неврученням судового виклику відповідачу, що у комплексі з наявною у справі інформацією Новоолександрівського старостинського округу Інгульської сільської ради від 25.06.2021 року про те, що відповідач не проживає за зареєстрованим місцем свого проживання, вказує на відсутність відповідача за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, тому відповідач відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів (свідоцтва про шлюб) у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 14.09.2013 року. Шлюбні відносини між сторонами припинені через різні погляди сторін на сімейне життя. Зазначене свідчить про розпад сім`ї сторін і неможливість їх спільного проживання в подальшому, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Гарантія особистої свободи та недоторканості також полягає і в тому, що ніхто не може бути змушений до спільного проживання з іншою особою та до збереження шлюбних відносин. Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 14 липня 2014 року уклав шлюб з відповідачем. Сторони мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є втрата почуття любові та взаємоповаги один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2017 року, спільне господарство не ведеться. Примирення, на думку позивача, неможливе, оскільки шлюб суперечить його інтересам. Посилаючись на викладене, позивач просив про задоволення позову. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову. Після розірвання шлюбу просив визначити йому дошлюбне прізвище Корнєєва. Відповідач до суду не зявився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення з відміткою, що відповідач за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання відсутній, тому він відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не зявився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів (свідоцтва про шлюб, копії свідоцтв про народження дітей) у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 14 липня 2014 року. Сторони мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є втрата почуття любові та взаємоповаги один до одного, відмінність характерів. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Зазначене свідчить про розпад сімї сторін і неможливість їх спільного проживання в подальшому, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Гарантія особистої свободи та недоторканості також полягає і в тому, що ніхто не може бути змушений до спільного проживання з іншою особою та до збереження шлюбних відносин. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 16.08.1997 року уклав шлюб з відповідачем. Сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї є різні погляди сторін на сімейне життя та сімейні сварки. Шлюбні відносини між сторонами припинені з жовтня 2020 року. Примирення, на думку позивача, неможливе. Посилаючись на викладене, позивач просив про задоволення позову. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання позову. Від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб і відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів (свідоцтва про укладення шлюбу, копій свідоцтв про народження дітей) у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 16.08.1997 року, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені через різні погляди сторін на сімейне життя та сімені сварки. Зазначене свідчить про розпад сім`ї сторін і неможливість їх спільного проживання в подальшому, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Гарантія особистої свободи та недоторканості також полягає і в тому, що ніхто не може бути змушений до спільного проживання з іншою особою та до збереження шлюбних відносин. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по справі. При цьому, оскільки позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, то відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивачу мають бути повернені з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В даному випадку позивач при зверненні до суду з позовом за квитанцією № 0.0.1910219207.1 від 18.11.2020 року сплатив 840,80 грн, отже позивачу з державного бюджету мають бути повернуті 420,40 грн. На підставі ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 17.11.2018 року уклав шлюб з відповідачем. Мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї є різні погляди сторін на сімейне життя. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Примирення, на думку позивача, неможливе. Посилаючись на викладене, позивач просив про задоволення позову. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову. Відповідач до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення з відміткою про те, що відповідач за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання відсутній, тому він відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів (свідоцтва про шлюб; копії свідоцтва про народження дитини) у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 17.11.2018 року, мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені через різні погляди сторін на сімейне життя. Зазначене свідчить про розпад сім`ї сторін і неможливість їх спільного проживання в подальшому, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Гарантія особистої свободи та недоторканості також полягає і в тому, що ніхто не може бути змушений до спільного проживання з іншою особою та до збереження шлюбних відносин. Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved