Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив: · Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму позики у розмірі 673355,99 гривень. · Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму процентів за користування позикою у розмірі 85922,07 гривень. · Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму інфляційних втрат у розмірі 229547,06 гривень. · Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 3% річних за прострочення повернення суми позики у розмірі 12563.16 гривень. · Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 06 квітня 2014 року [PERSON] надав [PERSON] позику у розмірі 25700 (двадцять пять тисяч сімсот) доларів США і 69388 (шістдесят девять тисяч триста вісімдесят вісім) гривень. На підтвердження цього [PERSON] у присутності двох свідків, власноруч написав та підписав. Згідно вказаного договору позики він отримав від [PERSON] грошові кошти у розмірі 25700 (двадцять пять тисяч сімсот) доларів США та 69388 (шістдесят девять тисяч триста вісімдесят вісім) гривень, про що і вказано у розписці. За усною домовленістю гроші позичались на строк до травня 2014 року, однак у зазначений термін сума позики позивачу повернута не була та на чисельні телефонні звернення відповідач не відповідав. 4 липня 2014 року позивач був змушений письмово повідомити відповідача про необхідність повернення запозичених коштів, про що на адресу відповідача позивач направив вимогу. Відповідач до теперішнього часу суму позики не повернув, продовжує постійно ухилятися від повернення позики, на прохання добровільно повернути позику не реагує. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Стаття 1047 ЦК України встановлює письмову форму для договору позики, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з вимогами статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Ч. 2 ст. 533 ЦК України встановлено, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншими нормативно-правовими актами. Станом на 26 березня 2015 року офіційний курс НБУ становить 23,5007 гривні за 1 (один) долар США, у звязку з чим загальна сума позики складає: 673355,99 гривень. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються\~\~ договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. В звязку з цим за період з 09.08.2014 року по дату подачі позову до суду відповідач має виплатити позивачу проценти в розмірі 85922,07 гривень, виходячи з наступного розрахунку: Відповідно до статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, тобто з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Загальна сума інфляційних втрат та 3% річних складає 229547,06 гривень та 12563.16 гривень відповідно. Через такі дії відповідача позивач був змушений звернутись до суду у звязку з чим поніс витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654 грн. На підставі викладеного враховуючи, що обставини які викладені в позовній заяві підтверджуються доказами доданими до неї, а відповідач фактично визнав заявлені позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved