Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по членським внескам за утримання гаражного боксу, з урахуванням інфляційного нарахування та 3% річних у в розмірі 40 151,44 грн., 1 921 грн. судового збору та 3 276,24 грн. витрат на правничу допомогу. В судовому засіданні представником позивача позовні вимоги було збільшено та змінено підстави позову, а саме представник просив стягнути з відповідача на користь позивача 57 439,80 грн. заборгованості по несплаченій компенсації витрат кооперативу з 01.06.2017 року по 01.11.2019 року з урахуванням інфляційного нарахування та 3% річних у розмірі 57 439,80 грн., 1 921 грн. судового збору та 3 276,24 грн. витрат на правничу допомогу. Збільшені позовні вимоги представник підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, що [PERSON] є власником гаражних боксів № [NUMBER] та № [NUMBER] , що знаходяться за адресою м. Київ, вул. Волго-Донська, 61 , та щоденно отримує послуги по утриманню цих боксів у належному стані, які здійснює Гаражно-будівельний кооператив №2. Однак, отримуючи вказані послуги, відповідач не сплачує їх вартості, у зв`язку з чим у період з 01.06.2017 року по 01.11.2019 року за нею утворилась заборгованість, яку і просить стягнути позивач. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказав, що вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки за відповідачем відсутня заборгованість до грудня 2018 року, а в грудні 2018 року власники гаражних боксів № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] об`єднались та подали документи на реєстрацію нового гаражного кооперативу, який і був зареєстрований 06.12.2018 року. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як передбачає ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Як встановлено судом, [PERSON] є власником гаражних боксів № [NUMBER] та № [NUMBER] , що знаходяться за адресою м. Київ, вул. Волго-Донська, 61 на підставі договорів дарування від 07.04.2010 року та 16.03.2010 року відповідно (а.с.97-98). Обслуговування та утримання вказаних гаражних боксів на підставі рішення Виконкому Дарницької ради народних депутатів м. Києва №501 від 14.06.1963 року, що знаходяться за адресою м. Київ, вул. Волго-Донська, 61 здійснює Гаражно-будівельний кооператив №2 . Відповідно до п.5.3 Статуту Гаражно-будівельного кооперативу №2, для вступу до кооперативу необхідно: подати заяву на ім`я Голови Кооперативу з проханням про прийняття в члени Кооперативу. В заяві обов`язково зазначається прізвище, ім`я та по-батькові, місце та дата народження, серія та номер паспорта, ким і коли він виданий, місце постійного проживання, реєстрації, номер телефону (домашнього, мобільного) та зобов`язанням про виконання вимог Статуту Кооперативу. Відповідач є власником вказаних гаражних боксів, однак не стала членом даного кооперативу, оскільки при зверненні до правління кооперативу з відповідною заявою, в порушення п. 5.3 Статуту кооперативу, надала лише заяву про вступ до кооперативу без інших визначених вказаним пунктом статуту документів. Таким чином, суд критично ставиться до доводів представника відповідача щодо належності [PERSON] до членів ГБК №2. Як вбачається з позовної заяви, відповідач, отримуючи послуги з утримання та обслуговування гаражних боксів з 01.06.2017 року по 01.11.2019 року, не сплачує вартість за отримані послуги, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість, яка становить 52 83,75 грн., яку позивач просить стягнути разом з інфляційними втратами в розмірі 3 679,77 грн., та 3% річних в розмірі 1 676,28 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 625 УЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином з врахуванням викладеного, оскільки відповідач отримувала послуги з обслуговування та утримання гаражних боксів № [NUMBER] та № [NUMBER] , які здійснювались позивачем, однак не сплачувала позивачу вартості отриманих послуг, тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу (ч.3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч.1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджуються договором про надання правничих послуг №19 від 23.11.2018 року, актом №ОУ-294 прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 17.03.2021 року, платіжним дорученням №24 від 23.11.2018 року на суму 2 000 грн., платіжним дорученням №25 від 29.11.2018 року на суму 1 276,24 грн., платіжним дорученням №30 від 18.03.2021 року на суму 2 160 грн., а тому, оскільки позов задоволено, витрати позивача на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь Гаражно-будівельного кооперативу №2 в сумі 5 063,28 грн. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1 921 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду. Доводи представника відповідача щодо сплати членських внесків в розмірі 355 грн. 12.07.2017 року та 1 200 грн. 04.10.2017 року не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки вказані платежі були здійснені за спожиту електроенергію і не мають відношення до внесків відповідача за її гаражні бокси. Крім того, не знайшли свого підтвердження і ствердження представника відповідача, що [PERSON] у травні 2017 року та в лютому 2018 року нею було сплачено членські внески сумами 1 645,92 грн., 1 774,42 грн. та 3 474 грн., оскільки вказані кошти сплачувались самим представником [PERSON] у розмірі 1 645,92 грн. відповідно до квитанції №FJB1714302800100 та 5 166 грн. відповідно до платіжного доручення №0962016511, які були отримані позивачем, але призначенням даних платежів є погашення боргів по членським внескам за гаражні бокси № [NUMBER] , № [NUMBER] та № [NUMBER] , а тому і зараховані вони були позивачем на погашення заборгованості за гаражні бокси, які належать самому [PERSON] (№ [NUMBER] , [NUMBER]) та його дружині - [PERSON] (№ [NUMBER] , [NUMBER]). Також відповідач у своєму відзиві вказує, що належні їй на праві власності гаражні бокси № [NUMBER] та № [NUMBER] , які розташовані за адресою м. Київ, вул. Волго-Донська, 61 , належать до нового кооперативу, а саме МАК №2, однак, як вбачається з повідомлення №1/3/012/П-24953 від 14.08.2018 року ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», за вказаною адресою розташований тільки позивач - Гаражно-будівельний кооператив №2, що також спростовує твердження відповідача.

Outcome: approved