Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] і просить винести рішення, яким визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником будинку, розташованого по [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстровані вона, її мати [PERSON], донька [PERSON] та брат [PERSON]. [PERSON] зареєстрований в її будинку з 16.11.1999 року, однак з вказаного часу і по теперішній час в ньому не проживає, оскільки веде аморальний спосіб життя, періодично перебуває в місцях позбавлення волі. Крім того відповідач висловлює погрози на її адресу. На даний час вона бажає продати свій будинок, однак реєстрація в ньому відповідача створює їй перешкоди у вільному розпорядженні своїм майном. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить суд позов задовольнити, справу розглядати за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Згідно ухвали Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 вересня 2014 року розгляд справи проводиться заочно. Третя особа по справі - Знам'янський районний сектор управління Державної міграційної служби у Кіровоградській області - до суду представника не направила, надала письмову заяву в якій не заперечує проти задоволення позову, просить справу розглядати за відсутності їх представника. Відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] ( а.с.8). Брат позивачки, [PERSON], зареєстрований [ADDRESS] (а.с.9). Довідка (а.с.10) свідчить про те, що [PERSON] 03.02.2010 року оформив в Диківській сільській раді документи для зняття з реєстраційного обліку в с. Диківка та подальшій реєстрації в смт. Борщагівка Київської області. З 12.06.2014 року [PERSON] звільнився з місць позбавлення волі ( а.с.29). Відповідно до статей 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 і 2 ст.317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 цієї статті власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. За правилом ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім'ї власника жилого будинку, квартири, належать особи, зазначені в частині другій ст.64 цього Кодексу, за змістом якої членами сім'ї є подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї можуть бути визнані й інші особи, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарства. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] є братом позивача, а тому, у відповідності до ст.64 ЖК України, не належить до членів сім'ї власника житла. На підставі ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців в тому числі у випадку взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. Відповідно до ст.72 ЖК України, особа втрачає право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад строки, встановлені ст.71 ЖК України, тобто за нею зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не є членом сім'ї позивача та не проживає в будинку позивача більше 6 місяців і дані обставини підтверджені матеріалами справи. За таких обставин суд вважає, що є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком, розташованим по [ADDRESS] Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.317, 319, 321, 383, 386, 391 ЦК України, ст.ст.64, 71, 72, 156 ч.4, ЖК України та

Outcome: approved