Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що у вказаній квартирі, власником якої вона є, зареєстрований її онук [PERSON], відповідач по справі. Проте, як зазначає позивач, відповідач в квартирі не проживає з березня 2015 року, при цьому ніхто йому перешкод у проживанні не чинить, участі в утриманні квартири та сплаті житлово-комунальних послуг відповідач також не приймає. На підставі викладеного позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] В судове засідання позивач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу [PERSON], що підтверджується довідкою ЖБК «Кристал-6» від 10.10.2017 року про повну сплату пайового внеску за квартиру, Реєстраційним посвідченням КП «Київське бюро технічної інвентаризації» про реєстрацію права власності від 06.12.1995 року. Державна реєстрація права власності квартири підтверджується Інформаційною довідкою КП «Київське бюро технічної інвентаризації» КВ-2017 №33373 від 13.09.2017 року (а.с. 8-10). Згідно довідки по формі №3 ЖБК «Кристал-6» від 29.08.2017 року на спірній житловій площі зареєстровані позивач [PERSON], онук позивача [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с. 11). Той факт, що відповідач [PERSON], який зареєстрований на спірній житловій площі, не збирався проживати в належній позивачу квартирі підтверджується довідкою Кристал-6» від 10.10.2017 року за №1514, відповідно до якої відповідач [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 12.12.2014 року, проте з дати реєстрації і на дату видачі довідки він не звертався до Правління ЖБК «Кристал-6» із скаргами чи заявами про створення йому перешкод у користуванні вказаною квартирою (а.с. 14). Окрім того, як убачається із листа Оболонського управління поліції ГУНП у м. Києві від 05.12.2017 року за №338-аз/125/51/05-2017 [PERSON] із заявами чи повідомленнями щодо неможливості користування квартирою за адресою: [ADDRESS] до управління поліції за останні два роки не звертався (а.с. 13). З пояснень позивача убачається, що відповідач з березня 2015 року і по день подачі позову без поважних причин перестав проживати у квартирі позивача. Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач в квартирі не проживає без поважних причин понад один рік, позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved