Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.03.2013 року близько 18 год. 30 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Шеврове-Авео», державний номерний знак [NUMBER], рухаючись по вул. Ільїна, виконуючи правий поворот від вул. Горького в напрямку вул. Вербовецького в м. Черкаси, на перехресті вул. Ільїна - вул. Чехова, порушуючи вимоги п.п. 2.3 б) 16.2 ПДР України здійснив наїзд на пішохода [PERSON], в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому третього поперекового хребця, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 115 м/д від 03.04.2013 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. У зв»язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] знаходилася на лікуванні. Під час перебування у закладах охорони здоров'я, у зв»язку з тимчасовою втратою працездатності [PERSON] були видані листки непрацездатності, відповідно до яких була виплачена допомога в розмірі 9480 грн. У зв'язку з настанням страхового випадку не пов'язаного з нещасним випадком на виробництві до Черкаської міської виконавчої дирекції Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (робочий орган Фонду) звернулась ФОП [PERSON] та повідомила, що нею була виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності [PERSON] згідно з вищезазначеними листками непрацездатності в розмірі 9480 грн., за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та ініціювала перед робочим органом Фонду питання про відшкодування в порядку регресу суми виплаченої допомоги винною особою. Враховуючи викладене, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом, просять стягнути з відповідача кошти в розмірі 9480 грн. Представник позивача за довіреністю - Швидка В.П. в судове засідання не з»явилася, скерувала до суду заяву, якою просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.03.2013 року близько 18 год. 30 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Шеврове-Авео», державний номерний знак [NUMBER], рухаючись по вул. Ільїна, виконуючи правий поворот від вул. Горького в напрямку вул. Вербовецького в м. Черкаси, на перехресті вул. Ільїна - вул. Чехова, порушив вимоги п.п. 2.3 б) 16.2 ПДР України не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не відреагував на її зміну, не надав перевагу в русі та скоїв наїзд на пішохода [PERSON], яка переходила проїзну частину дороги на пішохідному переході з права наліво відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок ДТП [PERSON] згідно з висновком судово-медичної експертизи № 115 м/д від 03.04.2013 року отримала тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому третього поперекового хребця, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я. Забій лівого колінного суглобу відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Дані обставини встановлені вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.06.2013 року, залишеного частково вироком апеляційного суду Черкаської області відповідно від 12.11.2013 року без змін. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у нанесенні відповідачем тілесних ушкоджень [PERSON] додатковому доведенню не підлягає. В результаті отриманих тілесних ушкодженнях [PERSON] знаходилася на лікуванні у медичних закладах. У зв'язку з його тимчасовою втратою працездатності, медичними закладами були видані листки непрацездатності, згідно яких була виплачена допомога: № 359954 за період з 10.03.2013 року по 28.03.2013 року в розмірі 600 грн.; № 426579 за період з 29.03.2013 року по 13.05.2013 року в розмірі 1680 грн.; № 379804 за період з 21.06.2013 року по 22.07.2013 року в розмірі 1200 грн.; № 323168 за період з 23.07.2013 року по 29.08.2013 року в сумі 1620 грн.; № 414846 за період з 30.08.2013 року по 04.10.2013 року в сумі 1560 грн. та № 869570 за період з 05.10.2013 року по 31.10.2013 року в сумі 1140 грн. Відповідно до ст. 34 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності надається допомога по тимчасовій непрацездатності. Згідно з ст. 35 вказаного Закону зазначена допомога надається застрахованій особі в формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної зарплати. Відповідно до п.2 ч.1 ст.21 зазначеного Закону підставою для фінансування страхувальників є оформлена встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами. З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з настанням страхового випадку не пов'язаного з нещасним випадком на виробництві ФОП [PERSON] звернувся до Черкаської міської виконавчої дирекції Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (робочий орган Фонду) та повідомив, що ним була виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності [PERSON] на підставі листків непрацездатності в розмірі 9480 грн. за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та ініціювала перед робочим органом Фонду на підставі п. 3.1.6 Положення №25 питання про відшкодування Фонду в порядку регресу суми виплаченої допомоги винною особою (лист № 1 від 04.04.2014 року). Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у повній мірі виплаченого відшкодування. Судом достеменно встановлено, що за період лікування [PERSON] Черкаським обласним відділенням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності їй виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності, що підтверджується відповідними довідками. Таким чином, до Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у порядку регресу перейшло право отримання від відповідача компенсації виплачених коштів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають до задоволення. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved