Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав. Свою позовну вимогу позивач мотивує тим, що з 2007 року по 2011 рік він з відповідачем мешкали у цивільному шлюбі, від сумісного життя у них 07 липня 2008 року народилася донька [PERSON]. Вже більше чотирьох років він не мешкає з відповідачем, ніяких відносин не підтримують, не ведуть спільне господарство. У травні 2013 року відповідач покинула дитину на свого батька та до сьогодні жодного разу не навідала її. З травня 2013 року малолітня донька [PERSON] мешкає разом з ним та його цивільною дружиною. Він матеріально утримує дитину, належним чином піклується про її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток, дитина відвідує дитячий садок, забезпечена усім необхідним. Стверджує, що відповідач була повідомлена про місце проживання дитини, але жодного разу не поцікавилася її життям, не навідала її, не допомогла матеріально. Відносно відповідача у травні 2013 року було відкрито кримінальне провадження та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Відповідач ніде не працює, періодично знаходиться у розшуку міліції за місцем своєї реєстрації, не цікавиться життям дитини, не спілкується з нею, не приймає ніякої участі у її вихованні та розвитку, взагалі не виконує батьківських обовязків щодо дитини. Тому просить позовні вимоги задовольнити та позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Позивач надав до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за його відсутності, а також просив долучити до матеріалів справи висновок органу опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради, не заперечував проти винесення заочного рішення. Прокурор прокуратури надала до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Представник третьої особи служба у справах дітей виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області надала до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала в повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомила. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. У звязку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Відповідно до п.2, 4 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.12). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради № 1/14-268 від 10 грудня 2015 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її дитини [PERSON], [INFO], так як вона повністю усунулася від виконання батьківських обовязків щодо виховання та утримання дитини, не цікавиться дитиною, свідомо нехтує своїми обовязками щодо виховання та утримання дитини. Відповідно до акту обстеження умов проживаннямалолітньої [PERSON], [INFO], від 26 серпня 2015 року, дитина мешкає за адресою: [ADDRESS] разом з батьком та його співмешканкою, які займаються вихованням дитини, в квартирі створено всі умови для нормального розвитку, навчання та відпочинку дитини, мати дитини з донькою не мешкає, участі у вихованні доньки не приймає, матеріально доньку не утримує (а.с.34). Згідно характеристики відносно [PERSON], 07 липня 2008року народження, наданої КЗО «Дошкільний навчальний заклад (ясла/садок) №240 комбінованого типу» № 120 від 07.04.2015 року батько дитини приймає активну участь у житті дитини, дитина виховується батьком (а.с.13). Відповідно до довідки слідчого СВ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області № 6789 від 29 квітня 2014 року відносно [PERSON] відкрито кримінальне провадження № 12013040370002209 від 04.05.2013 року за ч.1 ст. 187 КК України, на даний час їй обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (а.с.14). Згідно повідомлення начальника Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області № 43/680 від 03.03.2015 року [PERSON] мешкає у свого батька в [ADDRESS] (а.с.15). Відповідно до вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2014 року [PERSON] визнано винною за ч. 1 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком два роки (а.с.30-31). Згідно акту від 07 вересня 2015 року, складеного начальником ЖРЄУ-8 та сусідами, за адресою м. Тернівка [ADDRESS][PERSON] зареєстрована але не мешкаєз березня 2014 року. В теперішній час [PERSON], [INFO], мешкає з батьком та знаходиться на його утриманні (а.с.33). Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що в судовому засіданні встановлено факт того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, зокрема, не піклується про здоровя, фізичний і духовний розвиток дитини. З боку відповідача дійсно має місце факт ухилення від виконання батьківських обовязків, а саме - відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не забезпечує дитину матеріально; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини. При цьому суд вважає, що в даному випадку має місце винна поведінка відповідача щодо ухилення від виконання своїх батьківських обовязків. У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлено достатньо підстав для позбавлення батьківських прав відповідача, а відмова в позовних вимогах та обмеження попередженням відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання малолітньої дитини, може суттєво порушити права малолітньої дитини, негативно вплинути як на фізичний так і на психічний її стан. Тому, з метою захисту інтересів малолітньої дитини, суд приходить до висновку про необхідність позбавленнябатьківських прав [PERSON], відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що буде повністю відповідати інтересам малолітньої дитини.. У зв`язку з тим, що питання про відшкодування судових витрат стороною позивача не ставилося та останній не наполягає на їх стягненні з відповідача, суд при ухваленні рішення зазначене питання не розглядає. На підставі викладеного,

Outcome: approved